Справа № 821/4182/14
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/4182/14
13 год. 23 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Рябчич А.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2В.) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції у Херсонській області (далі - відповідач, ВДВС Каховського МРУЮ у Херсонській області), в якому просить -

- визнати протиправною бездіяльність стосовно відмови зняти арешт з майна - автомобіля "HUNDAI TUCSON" 2008 р., реєстраційний №ВТ2597АМ, що перебуває на зберіганні у ОСОБА_3 за адресою вул. Садова, буд. 19, м. Берислав, Херсонської області;

- зобов'язати винести постанову про зняття арешту з автомобіля "HUNDAI TUCSON" 2008 р., реєстраційний №ВТ2597АМ, що перебуває на зберіганні у ОСОБА_3 за адресою вул. Садова, буд. 19, м. Берислав, Херсонської області;

- зобов'язати передати ОСОБА_2, як власнику на зберігання автомобіль "HUNDAI TUCSON" 2008 р., реєстраційний № НОМЕР_1.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.06.2015 року адміністративну справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 08.07.2015 р. відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує протиправним не виконанням з боку відповідача вимог ч. 2 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" щодо не прийняття постанови про зняття арешту з майна на підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонській області по справі №658/3270/13-ц від 27.11.2013 р., яким вирішено зняти арешт з належної ОСОБА_2 частки автомобіля "HUNDAI TUCSON" 2008 р., реєстраційний №ВТ2597АМ. Крім того, позивач вважає неправомірною відмову відповідача повернути ОСОБА_2 автомобіль, оскільки арешт на частку зазначеного автомобіля був знятий вказаним судовим рішенням.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вказане обґрунтування позовних вимог і просив їх задовольнити.

Відповідач надав суду письмові заперечення, відповідно яких вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки відсутність на рішенні суду по справі №658/3270/13-ц відмітки про дату набрання ним законної сили згідно п. 6 ч. 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" стало підставою для невинесення державним виконавцем постанови про звільнення майна боржника з-під арешту, а саме з належної ОСОБА_2 частки автомобіля марки "Hundai Tucson", реєстраційний номер ВТ 2597 AM. Крім того, відповідач вказує, що оскільки ОСОБА_2 не зверталася до відділу ДВС Каховського МРУЮ в порядку статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" та згідно Закону України "Про звернення громадян" про звільнення з-під арешту частки вказаного автомобіля на підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонській області по справі №658/3270/13-ц від 27.11.2013 р., а тому відділ ДВС Каховського МРУЮ винесе постанову про зняття спірного арешту при умові приведення вказаного рішення суду у відповідність з вимогами чинного законодавства України. Щодо вимоги позивача про зобов'язання відділ ДВС Каховського МРУЮ передати ОСОБА_2, як власнику вказаний автомобіль, то відповідач вважає його необґрунтованим, оскільки актом опису й арешту майна від 05.04.2013 року зберігачем автомобіля марки "Hundai Tucson", реєстраційний номер ВТ 2597 AM визначено ОСОБА_3, а тому за результатами перевірки державним виконавцем схоронності майна не встановлено підстав для передачі майна па зберігання іншому зберігачеві, так як майно зберігається належним чином.

В судове засідання відповідач не прибув, при цьому, у письмових запереченнях від 15.07.2015 р. просив суд розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд звертає увагу на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон України № 606-XIV), Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15.12.99 р. за №74/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 за № 865/4158 ( далі - Інструкція №74/5) та іншими нормативно - правовими актами, які регулюють спірні правовідносини.

У відповідності до ст. 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами 1 та 2 ст. 17 цього Закону передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі документи, зокрема виконавчі листи, що видаються судам.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на підставі виконавчого листа №2/2113/690/2012, виданого 20.12.2012 Каховським міськрайонним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 борг в сумі 310000,00 грн. та судові витрати в сумі 2823,00 грн. ВДВС Каховського МРУЮ у Херсонській області було відкрито виконавче провадження ВП №36492209, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.02.2013 р.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону №606-XIV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частинами 2, 3 ст. 57 Закону №606-XIV встановлено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Для забезпечення майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що належить ОСОБА_6 14.06.2013 р. постановою ВП №36492209 державним виконавцем ВДВС Каховського МРУЮ у Херсонській області накладено арешт на все майно боржника та заборонено здійснювати його відчуження.

Порядок зняття арешту з майна передбачено ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема частиною 1, 2 вказаної статі, визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонській області від 27.11.2013 р. по справі № 658/3270/13-ц задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_6, третя особа ВДВС Каховського МРУЮ в частині зняття арешту з належної ОСОБА_2 1/2 частки автомобіля марки "Hundai Tucson" (реєстраційний номер ВТ 2597 AM), накладений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції в Херсонській області при примусовому виконанні виконавчого листа №2/2113/690/2012, виданого Каховським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 боргу в сумі 310000 грн.

Зі змісту письмових заперечень відповідача судом встановлено, що 04.06.2013 р. ВДВС Каховського МРУЮ було отримано рішення Каховського міськрайонного суду Херсонській області по справі № 658/3270/13-ц від 27.11.2013 р., проте вважає неможливим прийняти постанову про звільнення майна боржника з-під арешту, а саме з належної ОСОБА_2 частки автомобіля марки "Hundai Tucson" (реєстраційний номер ВТ 2597 AM) ВДВС Каховського МРУЮ, оскільки на вказаному рішенні суду відсутня відмітка про дату його набрання законної сили, як це передбачено п. 6 ч. 1 статті 18 Закону України "Про виконавчого провадження".

Суд не погоджується з вказаною позицією відповідача з огляду на викладене.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України i є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції" від 15 березня 2001 року, пункт 68).

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає протиправною бездіяльність ВДВС Каховського МРУЮ у Херсонській області щодо не прийняття постанови про зняття арешту з належної ОСОБА_2 1/2 частки автомобіля "HUNDAI TUCSON" 2008 р., реєстраційний номер НОМЕР_2, на підставі отриманого Каховського міськрайонного суду Херсонській області рішення від 27.11.2013 р. по справі №658/3270/13-ц, оскільки ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", яка регулює порядок зняття арешту з майна, чітко передбачені дії державного виконавця у випадку зняття арешту з майна за рішенням суду, а саме - прийняти відповідну постанову не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

При цьому, суд вважає, що наслідком не вчинення ВДВС Каховського МРУЮ у Херсонській області, передбачених законом, дій щодо зняття арешту є підставою для зобов'язання його прийняти постанову про зняття арешту з майна.

При цьому, суд вважає необґрунтованим посилання ВДВС Каховського МРУЮ у Херсонській області на пункт 6 ч. 1 статті 18 Закону України "Про виконавчого провадження", як на підставу не прийняття постанови про зняття арешту, оскільки вказаною нормою Закону передбачені вимоги до виконавчого документа, у т.ч. щодо дати набрання законної (юридичної) сили рішенням, проте предметом розгляду даних спірних правовідносин є зняття арешту з майна у разі прийняття рішення суду.

Крім того, суд не приймає до уваги довід відповідача щодо не звернення ОСОБА_2 до відділу ДВС Каховського МРУЮ з заявою про звільнення з-під арешту частки автомобіля марки "Hundai Tucson" (реєстраційний номер ВТ 2597 AM) на підставі вказаного рішення суду в порядку статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" та згідно Закону України "Про звернення громадян", оскільки Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено зняття арешту з майна чи коштів боржника на підставі заяви інших учасників виконавчого провадження, до яких відноситься позивач.

Спосіб захисту у сфері публічно-правових відносин визначає позивач та згідно з частиною третьою статті 105 КАС України позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, утриматися від вчинення певних дій, виконати зупинену чи не вчинену дію тощо.

При цьому, відповідно частині 2 статті 162 КАС у разі задоволення позову суд може прийняти, зокрема постанову про визнання протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень та зобов'язати його вчинити певні дії.

Як видно із змісту адміністративного позову, вимога позивача полягає у визнанні протиправною бездіяльність відділу ДВС Каховського МРУЮ у Херсонській області у відмові зняти арешт з майна - автомобіля "HUNDAI TUCSON" 2008 р., реєстраційний №ВТ2597АМ, що перебуває на зберіганні у ОСОБА_3 за адресою вул. Садова, буд. 19, м. Берислав, Херсонської області та зобов'язати винести постанову про зняття арешту з автомобіля "HUNDAI TUCSON" 2008 р., реєстраційний №ВТ2597АМ, що перебуває на зберіганні у ОСОБА_3 за адресою вул. Садова, буд. 19, м. Берислав, Херсонської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Водночас, абзацом другим ст. 162 КАС України передбачено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність визнати протиправною бездіяльність ВДВС Каховського МРУЮ у Херсонській області щодо не прийняття постанови про зняття арешту з належної ОСОБА_2 1/2 частки автомобіля "HUNDAI TUCSON" 2008 р., реєстраційний номер НОМЕР_2, накладеного державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції в Херсонській області при примусовому виконанні виконавчого листа №2/2113/690/2010, виданого Каховським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 боргу в сумі 310 000,00 грн. та зобов'язати ВДВС Каховського МРУЮ у Херсонській області винести постанову про зняття арешту з належної ОСОБА_2 1/2 частки автомобіля "HUNDAI TUCSON" 2008 р., реєстраційний номер НОМЕР_2, накладеного державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції в Херсонській області при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/2113/690/2010, виданого Каховським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 боргу в сумі 310000,00 грн., оскільки помилкове визначення позивачем вищевказаних вимог в адміністративному позові не змінює суті предмету адміністративного позову і не робить даний позов таким, що поданий з іншого спору.

Щодо позовних вимог зобов'язати ВДВС Каховського МРУЮ у Херсонській області передати ОСОБА_2, як власнику, на зберігання автомобіль "HUNDAI TUCSON" 2008 р., реєстраційний № НОМЕР_1, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2014 р. ОСОБА_2 звернулась до ВДВС Каховського МРУЮ у Херсонській області з заявою, якою, серед іншого, просила передати їй, як власнику на зберігання автомобіль "HUNDAI TUCSON" 2008 р., реєстраційний номер НОМЕР_2, оскільки рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонській області від 27.11.2013 р. по справі №658/3270/13-ц задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_6, третя особа ВДВС Каховського МРУЮ в частині зняття арешту з належної ОСОБА_2 1/2 частки автомобіля марки "Hundai Tucson" (реєстраційний номер ВТ 2597 AM).

Листом від 07.10.2014 р. за № 07-27/5396 ВДВС Каховського МРУЮ у Херсонській області повідомив ОСОБА_2 про те, що рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонській області рішення від 27.11.2013 р. по справі №658/3270/13-ц вирішено зняти арешт з належної ОСОБА_2 1/2 частки вказаного автомобіля, проте про його передачу ОСОБА_2 в рішенні не зазначено, а тому відсутні підстави для передачі автомобіля ОСОБА_2

Вирішуючи вказані спірні правовідносини суд вказує про наступне.

Зберігання майна, на яке накладено арешт, визначено статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема частиною 1 вказаної статі, визначено, що майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

З огляду на вказаний припис цього Закону, повноваження державного виконавця щодо призначення зберігача майна, на яке накладено арешт, за своєю правовою природою є дискреційним повноваженням посадової особи суб'єкта владних повноважень, що включає в собі право на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05.04.2013 р. державним виконавцем ВДВС Каховського МРУЮ у Херсонській області складено акт опису й арешту майна, відповідно до якого зберігачем майна визначено ОСОБА_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, який попереджений про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, що засвідчено в акті підписом останнього, згідно статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

З системного аналізу положень ч.1 ст. 2 та ч. 3 ст.2 КАС України в кореспонденції з приписами ст.6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, слідує, що суд не може перебирати на себе функцій суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо зобов'язання ВДВС Каховського МРУЮ у Херсонській області передати ОСОБА_2, як власнику, на зберігання автомобіль "HUNDAI TUCSON" 2008 р., реєстраційний № НОМЕР_1 є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому такі вимоги не можуть бути задоволені.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 11, 19, 71, 72, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції щодо не прийняття постанови про зняття арешту з належної ОСОБА_2 1/2 частки автомобіля "HUNDAI TUCSON" 2008 р., реєстраційний номер НОМЕР_2, накладеного державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції в Херсонській області при примусовому виконанні виконавчого листа №2/2113/690/2010, виданого Каховським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 боргу в сумі 310000,00 грн.

Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції винести постанову про зняття арешту з належної ОСОБА_2 1/2 частки автомобіля "HUNDAI TUCSON" 2008 р., реєстраційний номер НОМЕР_2, накладеного державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного управління юстиції в Херсонській області при примусовому виконанні виконавчого листа №2/2113/690/2010, виданого Каховським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 боргу в сумі 310000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 11 серпня 2015 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 11.5