Справа № 804/6985/15
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2015 р. Справа № 804/6985/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання - Решетнік А.М.
представника позивача - Бондури О.А.
представника позивача - Гусарова В.О.
представника відповідача - Дерець Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, -
17.06.2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ» до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 110100000/2015/200060/1 від 08.05.2015 року, яке прийняте Дніпропетровською митницею ДФС;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним за контрактом від 20.01.2015 року № 20/01 було ввезено товар - трубні фланці, у зв'язку з чим до Дніпропетровської митниці ДФС були подані всі необхідні документи для їх митного оформлення за ціною договору. Проте відповідачем безпідставно, в порушення законодавства, було прийнято рішення про коригування митної вартості товару та видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач вказані рішення вважає необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та навели обставини, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та зазначила, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийнято відповідно до вимог чинного законодавства. Підставою для прийняття вказаних рішень стали виявлені розбіжності у поданих декларантом документа, що унеможливлювали застосування першого методу визначення митної вартості товару. Таким чином, рішення митниці є правомірними, а вимоги позивача безпідставними.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази у справі, встановив.
20.01.2015 року між компанією «ROCKWELL TRADING COMPANY» L.P. (продавець) та ТОВ «Ювас ТМ» (покупець) укладено контракт № 20/01. За умовами якого продавець продає, а покупець придбає на умовах даного контракту товари, в кількості, комплекті, асортименті та по цінам, зазначеним в специфікаціях до даного контракту, які є його невід'ємною частиною.
Пунктом 4.1 вказаного контракту визначено, що постачання товару буде здійснюватись морським транспортом на адресу вантажоодержувача на умовах вказаних у специфікаціях до даного контракту. В п. 4.2 зазначено, що умови постачання зазначаються в специфікаціях до вказаного контракту. Сторони при визначенні умов постачання використовують прийняті умови INKOTERMS 2000.
Вказаною специфікацією визначено країну погодження - Китай, умови поставки: CIF Одеса.
07.05.2015 року з мето розмитнення придбаного товару позивача подано до митного органу в електронному вигляді митну декларацію № 110100000/2015/2097933, з визначенням митної вартості товару - за ціною договору.
07.05.2015 року митним органом направлено повідомлення № 1 про необхідність надання документів зазначених в гр. 44 ВМД від 07.05.2015 року № 110100000/2015/2097933 відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа».
Позивач листом від 07.05.2015 року вих. № 0705/1 повідомив митний орган про бажання надати оригінали або завірені належним чином копії документів, зазначених у гр. 44 ВМД від 07.05.2015 року № 110100000/2015/2097933
На підтвердження заявленої митної вартості митному органу було надано:
- міжнародна автомобільна накладна № 122310/1 від 05.05.2015 року;
- коносамент № NSCM052957 від 22.03.2015 року;
- рахунок-фактура (інвойс) від 23.01.2015 року № ET-XF006;
- пакувальний лист б/н від 25.01.2015 року;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) від 20.01.2015 року № 20/01;
- специфікація № 5 від 25.01.2015 року до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.01.2015 року № 20/01;
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
- виписку з бухгалтерської документації;
- прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
- копія митної декларації країни відправлення.
Листом від 08.05.2015 року позивач повідомив митний орган про те, що до митної вартості включено всі складові, які вплинули на її формування та про відсутність можливості подання додаткових доказів.
08.05.2015 року відповідачем надіслано декларанту повідомлення № 3 в якому зазначено: згідно п. 6 ст. 54 МКУ орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі, в т.ч. у разі неподання декларантом або уповноваженою особою документів згідно із переліком, зазначеним у частині 2-4 ст. 53 МКУ. У відповідності до п. 3 ст. 337 МКУ проведено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних ресурсах Міндоходів. Відповідно до ст. 33 Митного кодексу України органи доходів і зборів використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віддані, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Наявна у органу доходів і зборів інформація: МД від 23.04.2015 року № 110130000/2015/502182 з рівнем митної вартості товару - 2,63 доларів США за кг. Рівень ціни заявленої декларантом товару становить 1,20 доларів США за кг. Митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з ст. 58 МКУ за ціною договору (контракту) у разі, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. Відповідно до ст. 59 МК України, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операцій з ідентичними товарами, що продають на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту який збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимального наближеним до нього. Відсутність інформації про продаж ідентичних товарів - прийняту органами доходів та зборів вартість операцій з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у ст. 59 МКУ, унеможливлює застосування цього методу для визначення митної вартості товару. У зв'язку із неможливістю застосування вказаного методу визначення митної вартості товарів послідовно розглянути можливість застосування наступного методу визначення митної вартості - метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до ст. 60 МКУ - (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.ст. 58 і 59 МКУ, за митну вартість береться прийнята органом доходів та зборів вартість операцій з подібними (аналогічними) товарами, які продана на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними) враховується якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку. Відсутність інформації про продаж подібних (аналогічних) товарів - прийняту органом доходів та зборів вартість операцій з подібними (аналогічними) товарами, що ввезено на тих ж комерційних рівнях та в тій же кількості, унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару. У зв'язку із неможливістю застосування вказаного методу визначення митної вартості товарів посадовою особою послідовно розглянуто можливість застосування наступного методу визначення митної вартості. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 цього Кодексу, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті 62 МК України на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та статті 63 цього Кодексу може бути зворотною. Методи на основі віднімання та додавання вартості повинні ґрунтуватися на даних, які є об'єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність у органу доходів та зборів та у декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. У зв'язку із неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядаємо можливість застосування резервного методу визначення митної вартості. У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена митницею, згідно з положеннями ст. 64 МКУ, та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органом доходів та зборів митних вартостях за МД від 23.04.2015 року № 110130000/2015/502182 з рівнем митної вартості товару «Трубні фланці для приварювання з вуглецевої сталі» країною погодження Китай - 2,63 доларів США за кг.
На підставі вищевикладених обставин відповідачем 08.05.2015 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 110100000/2015/200060/1, згідно якого визначено митну вартість імпортованого товару на рівні 2,63 дол. США за кг.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами 1, 2 статті 52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно із частинами 1, 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини 3 статті 53 Кодексу у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною 4 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).
Згідно із частиною 1 статті 54 Кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.
Однак, законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні.
Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.
Обґрунтовуючи прийняте спірне рішення про коригування митної вартості, митниця послалася на те, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та відомостей щодо ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті
Однак вказана обставина не може розцінюватись судом, яка така, що підтверджує наявність розбіжностей, що впливає на рівень заявленої митної вартості, виходячи з наступного.
Як вже було зазначено судом вище, умовами контракту від 20.01.2015 року № 20/01 передбачено, що постачання товару буде здійснюватись морським транспортом на адресу вантажоодержувача на умовах вказаних у специфікаціях до даного контракту. Сторони при визначенні умов постачання використовують прийняті умови INKOTERMS 2000.
У специфікації № 5 від 25.01.2015 року визначено умови поставки: CIF Одеса.
Згідно Інокотермс Офіційних правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати редакція 2000 року (INKOTERMS 2000) визначено термін CIF COST, INSURANCE AND FREIGHT (…named port of destination.) ВАРТІСТЬ, СТРАХУВАННЯ ТА ФРАХТ (.. назва порту призначення) .
Термін «вартість, страхування та фрахт» означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження.
Продавець зобов'язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, ПРОТЕ, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. Однак за умовами терміна CIF на продавця покладається також обов'язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.
Отже, продавець зобов'язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Покупець повинен мати на увазі, що за умовами терміна CIF від продавця вимагається забезпечення страхування лише з мінімальним покриттям. У випадку, якщо покупець бажає мати страхування з більшим покриттям, він повинен або прямо та недвозначно домовитися про це з продавцем, або самостійно вжити заходів до забезпечення додаткового страхування.
Термін CIF зобов'язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.
Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Якщо сторони не мають намірів щодо здійснення поставки товару через поручні судна, слід застосовувати термін CIP.
З урахуванням вищевказаного поставка товару на умовах CIF передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі перевезення та страхування), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.
Відтак додаткові витрати на страхування та транспортування товару до порту "Одеса, Україна" ТОВ «Ювас ТМ» не понесло.
Таким чином, висновок митниці про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірним, тому відмова у митному оформленні товару за першим методом з підстав їх ненадання є незаконною.
Подані позивачем документи в повній мірі ідентифікують оцінюваний товар та містять об'єктивні і достовірні дані, які піддаються обчисленню та підтверджують його митну вартість визначену за ціною договору.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснити згідно вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ювас ТМ» судові витрати у розмірі 560,28 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст постанови у повному обсязі виготовлений 07.08.2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 07.08.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.В. Горбалінський В.В. Горбалінський А.О. Кошля