Справа № 819/3124/13-а
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3124/13-a

13 січня 2014 року м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Мельник Ю.С.,

за участю прокурора Антонюк О.Р.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом прокурора Зборівського району Тернопільської області до Зборівської районної ради Тернопільської області про скасування рішення районної ради № 397 від 05 грудня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Зборівського району Тернопільської області звернувся до суду з адміністративним позовом до Зборівської районної ради Тернопільської області про скасування рішення Зборівської районної ради Тернопільської області № 397 від 05 грудня 2013 року «Про звернення депутатів Зборівської районної ради шостого скликання до Президента України, Верховної ОСОБА_2 України, Кабінету Міністрів України щодо відставки Президента України, Кабінету Міністрів України та призначення позачергових виборів депутатів Верховної ОСОБА_2 України».

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

Прокуратурою району проведено перевірку у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів у Зборівській районній раді. Перевіркою встановлено, що 05 грудня 2013 року Зборівською районною радою прийнято рішення № 397 «Про звернення депутатів Зборівської районної ради шостого скликання до Президента України, Верховної ОСОБА_2 України, Кабінету Міністрів України щодо відставки Президента України, Кабінету Міністрів України та призначення позачергових виборів депутатів Верховної ОСОБА_2 України». Таке рішення не узгоджується з положеннями Конституції України, нормами Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про Кабінет Міністрів України», «Про статус депутатів місцевих рад». Приймаючи оскаржуване рішення районна рада вийшла за межі повноважень, наданих органам місцевого самоврядування.

У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала, з підстав наведених у адміністративному позові, та додатково пояснила, що оскаржуваним рішенням рада прийняла звернення депутатів до Президента України, Верховної ОСОБА_2 України, Кабінету Міністрів України, проте чинне законодавства не передбачає прийняття (схвалення, затвердження) таких звернень відповідною радою. Відтак, просила позов задовольнити.

У судовому засіданні 30 грудня 2013 року представник відповідача ОСОБА_3 адміністративний позов визнав частково, зазначивши, що районна рада, приймаючи оскаржуване рішення, вийшла за межі повноважень, визначених законом. В подальшому відповідач подав письмові заперечення проти позову від 10 січня 2014 року, підтримані у судовому засіданні 13 січня 2014 року представником відповідача ОСОБА_1, в яких адміністративний позов не визнав повністю. Вважає, що Зборівська районна рада як орган місцевого самоврядування діяла відповідно до Конституції України. Прийняттям даного рішення висловлена узагальнена позиція депутатів ради щодо суспільно-політичних подій в Україні. Представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 грудня 2013 року Зборівською районною радою прийнято рішення № 397 «Про звернення депутатів Зборівської районної ради шостого скликання до Президента України, Верховної ОСОБА_2 України, Кабінету Міністрів України щодо відставки Президента України, Кабінету Міністрів України та призначення позачергових виборів депутатів Верховної ОСОБА_2 України», відповідно до якого рада вирішила прийняти звернення депутатів Зборівської районної ради шостого скликання до Президента України, Верховної ОСОБА_2 України, Кабінету Міністрів України щодо відставки Президента України, Кабінету Міністрів України, призначення позачергових виборів депутатів Верховної ОСОБА_2 України та надіслати таке рішення з текстом звернення Президенту України, ОСОБА_2 України, Кабінету Міністрів України для розгляду і вирішення порушеного питання, а також рекомендувала сільським та селищним радами Зборівського району прийняти рішення про підтримку даного звернення; рішення підлягало опублікуванню в районній комунальній газеті «Зборівська дзвіниця» та розміщенню на офіційному сайті Зборівської районної ради.

Прокуратурою Зборівського району Тернопільської області на підставі постанови прокурора від 11 грудня 2013 року проведено перевірку у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів у Зборівській районній раді Тернопільської області. Перевіркою були виявлені порушення закону, проте подання прокурором не вносилось, прокурор звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування рішення Зборівської районної ради Тернопільської області.

При прийняті рішення у даній справі суд застосовує наступні правові норми.

Нагляд за додержанням і застосуванням законів, зокрема, відповідністю актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам здійснює прокуратура відповідно до пункту 9 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України та Закону України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року № 1789-XII (далі Закон № 1789-XII).

Згідно зі статтями 20, 23 Закону № 1789-XII прокурор на підставі відповідної постанови проводить перевірку виконання законів і, виявивши порушення вимог закону може, не вносячи подання, звернутися до суду щодо визнання незаконним нормативно-правового акту відповідного органу повністю чи в окремій його частині; визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Відтак, прокурор в межах повноважень, у порядку та в спосіб, передбачений законом, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінюючи правомірність рішення відповідача як субєкта владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), що певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, якої повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владні субєкти.

Відповідно до статті 5 Конституції України народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. З цього конституційного положення у системному взаємозв'язку з положеннями статті 6 Конституції України про те, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, випливає, що органи місцевого самоврядування не є органами державної влади, а місцеве самоврядування слід розглядати як форму здійснення народом влади, яка визнається і гарантується в Україні (стаття 7 Конституції України).

Стаття 40 Основного Закону України визначає місцеве самоврядування як право територіальної громади жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, районні та обласні ради.

Такому конституційному змісту інституту місцевого самоврядування властиві принаймні дві найважливіші ознаки. Це самостійність територіальної громади, органів місцевого самоврядування у вирішенні певного кола питань і те, що предметами відання місцевого самоврядування є не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто такі, які пов'язані передусім з життєдіяльністю територіальних громад. Перелік таких питань визначено у Конституції України та Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР). Саме таку політико-правову природу органів місцевого самоврядування визначив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 26 березня 2002 року (пункти 4, 5 мотивувальної частини Рішення від 26 березня 2002 року N 6-рп/2002 у справі про охорону трудових прав депутатів місцевих рад).

Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, районні та обласні ради і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 143 Конституції України обласні та районні ради затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку відповідних областей і районів та контролюють їх виконання; затверджують районні і обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних і культурних програм, та контролюють їх виконання; вирішують інші питання, віднесені законом до їхньої компетенції.

Перелік питань, які можуть розглядатися і вирішуватись виключно на пленарних засіданнях районних рад передбачені в статті 43 даного Закону № 280/97-ВР, який передбачає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі місцева рада) як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради регламентується Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року № 93-IV (далі Закон № 93-IV).

Відповідно до статті 11 Закону № 93-IV депутат місцевої ради має право на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання.

Частинами першою-другою статті 13 Закону № 93-IV визначено, що депутатське звернення викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов'язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз'яснення з питань, віднесених до їх компетенції; місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов'язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи депутатами Зборівської районної ради Тернопільської області підготовлено та направлено звернення до Президента України, Кабінету Міністрів України та Верховної ОСОБА_2 України з приводу суспільно-політичної ситуації в Україні та щодо відставки Президента України, Кабінету Міністрів України, призначення позачергових виборів депутатів Верховної ОСОБА_2 України. З приводу такого звернення депутатів на сесії місцевої ради прийнято відповідне рішення від 05 грудня 2013 року № 397, яке є предметом оскарження.

Відповідно до статті 85 Конституції України вирішення питання про усунення Президента України з поста в порядку особливої процедури (імпічменту), встановленому статтею 111 цієї Конституції, є виключною компетенцією Верховної ОСОБА_2 України. Крім того, за правилами статей 87, 106 Конституції України повноваження щодо вирішення питання про відставку Кабінету Міністрів України має лише Президент України та Верховна ОСОБА_2 України. Частиною другою статті 77 Конституції України передбачено, що позачергові вибори до Верховної ОСОБА_2 України призначаються Президентом України.

Всупереч положенням статті 40 Конституції України та статті 2 Закону № 280/97-ВР Зборівська районна рада, приймаючи від імені територіальних громади сіл, селищ, міст району оскаржуване рішення, вирішила питання, які не стосуються безпосередньо їх життєдіяльності та які не належать до її компетенції.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 34, 40 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на свободу думки, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів.

Орган місцевого самоврядування, як представницький орган територіальної громади, також має право на свободу думки, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Проте, на думку суду, це право може реалізовуватися у формі рішення лише щодо питань життєдіяльності місцевої громади (а не держави в цілому), а щодо інших питань у формі відповідних листів або звернень, які не є правовими актами і не несуть юридичних наслідків, але у спірному випадку, не шляхом прийняття місцевою радою правових актів у формі рішень, оскільки при прийнятті таких актів за правилами частини першої статті 59 Закону № 280/97-ВР відповідна рада діє, в першу чергу, як суб'єкт владних повноважень, який в силу частини другої статті 19 Конституції України, статті 25 Закону № 280/97-ВР зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах компетенції та повноважень, а також у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення районної ради у будь-якому випадку має відповідати повноваженням органу місцевого самоврядування: виходити з суспільних інтересів відповідної територіальної громади та стосуватися питань виключно місцевого значення. Органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу, самостійно на сесії ради вирішують лише питання місцевого значення, які віднесені законом до їх компетенції.

Оскаржуване рішення Зборівської районної ради прийняте не на підставі та не у межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України, а тому не може вважатися правомірним.

Таким чином, враховуючи наведені вище правові норми та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі шляхом визнання оскаржуваного рішення протиправним та скасування.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Зборівської районної ради Тернопільської області № 397 від 05 грудня 2013 року «Про звернення депутатів Зборівської районної ради шостого скликання до Президента України, Верховної ОСОБА_2 України, Кабінету Міністрів України щодо відставки Президента України, Кабінету Міністрів України та призначення позачергових виборів депутатів Верховної ОСОБА_2 України».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 16 січня 2014 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.