Справа № 360/496/15-а
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 360/496/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Міланіч А.М. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

12 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді: Чаку Є.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 16 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Бородянської селищної ради Київської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Бородянського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Бородянської селищної ради Київської області про визнання дій відповідача щодо не оформлення технічного паспорту на об'єкт нерухомого майна - гуртожиток по АДРЕСА_1 та неприйняття гуртожитку у власність територіальної громади неправомірними та незаконними; зобов'язання відповідача оформити технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна - гуртожиток по АДРЕСА_1 та прийняти гуртожиток у власність територіальної громади; зобов'язання відповідача надати дозвіл ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на приватизацію кімнати АДРЕСА_1 у спільну часткову власність.

Бородянський районний суд Київської області своєю постановою від 16 червня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення адміністративного позову в повному обсязі. Свої вимоги апелянти мотивують тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі з 2002 року зареєстровані та постійно проживають у кімнаті АДРЕСА_1

Згідно рішення виконавчого комітету Бородянської селищної ради № 144/05 від 06 вересня 2012 року позивачці та членам її сім'ї було продовжено термін реєстрації за вказаним місцем проживання, у зв'язку з чим ОСОБА_2 на сім'ю у складі 4-х чоловік 24 вересня 2012 року було видано ордер № 15 на право займання зазначеної кімнати.

У листопаді 2012 року позивачка, надавши відповідні документи, звернулася із заявою до Бородянської селищної ради про надання їй та членам її сім'ї дозволу на приватизацію кімнати, в якій вони проживають.

Виконавчий комітет Бородянської селищної ради своїм рішенням № 197/04 від 15 листопада 2012 року вирішив повернути позивачці її матеріали про передачу у приватну власність вказаної кімнати на доопрацювання для приведення у відповідність до вимог законодавства України та рекомендував заявниці звернутися повторно після приведення у відповідність до вимог чинного законодавства технічної документації на будівлю гуртожитку та житлові кімнати.

28 лютого 2013 року ОСОБА_2 повторно звернулася з певними документами та заявою до відповідача та знову просила надати їй та членам її сім'ї дозвіл на приватизацію вищевказаної кімнати.

Виконавчий комітет Бородянської селищної ради своїм рішенням № 39/03 від 14 березня 2013 року, розглянувши заяву позивачки, вирішив рекомендувати їй та повнолітнім членам її сім'ї повторно звернутися до Бородянської селищної ради із заявою про приватизацію зазначеної кімнати в гуртожитку після отримання селищною радою права власності на будівлю вказаного гуртожитку /а.с.7-9/.

21 жовтня 2014 року позивачка повторно звернулася з заявою до Бородянської селищної ради. Бородянська селищна рада у своєму листі № 02-22/979 від 19 листопада 2014 року зазначила, що позивачці буде надана можливість приватизувати займану кімнату після приведення у відповідність до чинного законодавства правових документів на будівлю гуртожитку.

Позивачі вважають дії відповідача незаконними.

Колегія суддів з приводу даних спірних правовідносин, вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

З архівної довідки № Б-68 від 27 березня 2015 року, яка видана комунальним підприємством Київської обласної ради «Північне бюро технічної інвентаризації», вбачається, що згідно архівних даних БТІ, станом на 31 грудня 2012 року, право власності на гуртожиток, що знаходиться по вул. Набережна, 2 в смт. Бородянка, зареєстровано за трестом «Поліськсільбуд», згідно реєстраційного посвідчення, виданого на підставі рішення Бородянської районної ради № 5 від 17 березня 1975 року. Дата реєстрації 14.01.1992 року.

Відповідно до наданого КП БСР «Бородянське управління житлово-комунального господарства» листа № 68 від 14 квітня 2015 року, зазначений гуртожиток є власністю Бородянської селищної ради, а перебуває на балансі та обслуговується КП БСР «Бородянське УЖКГ».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону сфера дії цього Закону поширюється на громадян, у тому числі військовослужбовців і працівників Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, осіб рядового і начальницького складу та працівників Міністерства внутрішніх справ України, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, рятувальників та членів їхніх сімей, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Таким чином, оскільки позивачі з 2002 року, тобто, вже більше п'яти років зареєстровані та проживають у вищезазначеному гуртожитку, то вони мають право на приватизацію займаного ними житлового приміщення.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що до теперішнього часу право власності на вказаний гуртожиток за Бородянською селищною радою не зареєстроване, доказів передачі трестом «Поліськсільбуд» вказаного гуртожитку селищній раді суду не надано, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для покладення на селищну раду обов'язку передати кімнату, яку займають позивачі, їм у власність.

Також суд вважає за неможливе зобов'язати селищну раду оформити технічний паспорт на цей гуртожиток та прийняти його у власність територіальної громади, так як це є правом, а не обов'язком ради.

Крім того, селищна рада і не відмовляється вчинити всі необхідні дії щодо як оформлення свого права власності, так і передачі кімнати в гуртожитку позивачам, чим на даний час і займається в міру своїх фінансових можливостей.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 16 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 12.08.2015 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.