Справа № 2а-4270/10/0970
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2011-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2011 р. Справа № 2a-4270/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Главача І.А.

при секретарі Зарицька Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися,

від відповідача: не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Калуському районі

до відповідача: Калуського територіального медичного об'єднання

про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 4702,82 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2010 року управління Пенсійного фонду України в Калуському районі (далі позивач) звернулося з адміністративним позовом до Калуського територіального медичного обєднання (далі відповідач) про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 4702,82 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Калуське територіальне медичне обєднання є платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Обєктом оподаткування для платника зазначеного збору є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів а, б - з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788-XII) до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 вказаного Закону. Згідно вказаних норм відповідач повинен відшкодовувати витрати органу Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж, який дає право на даний вид пенсії на цьому підприємстві. Підприємство щомісяця до 25-го числа зобовязане вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Згідно із розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів а, б - з ст. 13 Закону № 1788-XII за списком № 1 та списком № 2 за жовтень 2010 року, Калуське територіальне медичне обєднання повинно відшкодувати виплачені пільгові пенсії та витрати на їх доставку на суму 4702,82 грн. Однак, дані кошти відповідачем не відшкодовано, а тому підлягають стягненню в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не зявився, його представником надіслано клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не надав.

Згідно із ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повторного неприбуття відповідача не субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову з наступних підстав.

Судом установлено, що Калуське територіальне медичне обєднання зареєстроване як юридична особа Калуською районною державною адміністрацією 20.04.1999 року, взяте на облік управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську районі і є платником страхових внесків на соціальне страхування та збору на обовязкове державне пенсійне страхування. Обєктом оподаткування для платника зазначеного збору є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів а, б - з статті 13 Закону № 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 вказаного Закону.

Працівникам відповідача призначені пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за списком № 1 та пунктів б - з статті 13 вказаного Закону за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та їх загальний розмір за період з 01.10.2010 р. до 01.11.2010 р. згідно поданих розрахунків становить:

- за списком №1 4248,77 грн.;

- за списком №2 454,05 грн.

Фактичні витрати позивача на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівникам відповідача, призначених відповідно до пунктів а, б - з статті 13 Закону №1788-XII за жовтень 2010 року складають 4702,82 грн.

Вказана заборгованість підтверджується документами адміністративної справи, дослідженими в судовому засіданні, зокрема: звітом за 10 місяців 2010 року (а.с. 15 16). Однак, станом на день розгляду судом справи відповідачем вона не відшкодована.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Так, статтею 2 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування визначено, що обєктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону (а це суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених вище, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади) крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б - з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону. Статтею 4 вказаного Закону встановлено ставки збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 100 відсотків від даного об'єкта оподаткування.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відшкодування підприємствами витрат Пенсійного Фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється відповідно до Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року.

Пунктом 6.1 Інструкції передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах: 70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році; 80 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2010 році.

Пунктом 6.4. Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.8. Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У відповідності до вищевказаних приписів позивачем направлені на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які ним отримані 22.10.2010 року (а.с. 11).

Заборгованість відповідача за жовтень 2010 року по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, становить 4702,82 грн.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідачем доказів про сплату заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 4702,82 грн. не подано, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Калуського територіального медичного об'єднання (, р/р 0614, МФО 336387) вул. Медична, 6, м. Калуш, Івано-Франківська область заборгованість по відшкоуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на користь управління Пенсійного фонду України в Калуському районі в сумі 4702 (чотири тисячі сімсот дві) грн. 82 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Постанова складена в повному обсязі 24.01.2011 року.