Справа № 826/4067/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4067/15 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П. Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

06 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України до Державної виконавчої служби України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та скасування постанови ВП № 46667330 від 26.02.2015 .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2015 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою Постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати в повному обсязі Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2015 року та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015 року у справі №826/12447/14 за позовом ОСОБА_3 до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2014, позов задоволено повністю, визнано протиправними дії Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України щодо відмови у виплаті ОСОБА_3 грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів у зв'язку з виходом на пенсію та зобов'язано нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошову допомогу у розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції від 01.01.2008).

09.02.2015 Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист в адміністративній справі №826/12447/14.

26.02.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46667330, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №826/12447/14 виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 09.02.2015 про: «Зобов'язати Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошову допомогу у розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції від 01.01.2008р.)».

Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 46667330 від 26.02.2015 та вважаючи її такою, що підлягає скасуванню звернулось з відповідним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва, який дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи наявний спір, колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частинами першою та другою статті 25 зазначеного Закону, встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Таким чином, на державного виконавця покладається обов'язок прийняти виконавчий документ, до яких, зокрема, відносить виконавчий лист суду, і за заявою стягувача відкрити протягом 3 днів виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Відмовити у відкритті виконавчого провадження державний виконавець має право тільки за наявності підстав вичерпний перелік яких встановлений частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Проаналізувавши копію виконавчого листа №826/12447/14 виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 09.02.2015, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с. 43), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що він відповідає вимогам передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», пред'явленні до виконання у встановлений строк та до відповідного органу державної виконавчої служби.

Позивач, як на обґрунтування позовних вимоги посилається виключно на факт того, що виконавчий лист № 826/12447/14, виданий 09.02.2015 Окружним адміністративним судом м. Києва з об'єктивних причин не може бути виконаний, оскільки у виконавчому документі відсутня конкретна сума для виплати, зокрема, не зазначено, яку саме суму 10 посадових окладів необхідно сплатити, що не дає можливості розглянути питання щодо виплати ОСОБА_3 10 посадових окладів.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно з частиною першою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Таким чином, у випадку якщо судове рішення є незрозумілим для сторони остання має право звернутись до суду з заявою щодо роз'яснення рішення, та у випадку наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, водночас наявність вказаних обставин, не перешкоджає відкриттю виконавчого провадження з примусового виконання відповідного рішення суду.

Судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 159 КАС України).

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.