Справа № 2а-12117/10/0470
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2012-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2012 р. Справа № 2а-12117/10/0470

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 .
при секретарі Кузнецові С.М.,

за участю: позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Дніпропетровській області про про визнання недійсним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 28.07.2010р. №040645 у розмірі 57354грн.00коп.

06.05.2011р. у змінених позовних вимогах просить визнати протиправними дії Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Дніпропетровській області щодо проведення позапланової виїзної перевірки Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 та скасувати рішення відповідача від 28.07.2010р. №040645 про застосування фінансових санкцій у розмірі 57354грн.00коп.

Позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити їх повністю, до матеріалів справи надав клопотання з проханням справу розглянути в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, до матеріалів справи надав заперечення на позовну заяву, за змістом яких посилається на законодавчі підстави своїх дій, діяльність в межах закону та наданих повноважень, у звязку з чим просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. У клопотанні просить розглянути справу без участі представника, в порядку письмового провадження.

Згідно ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За даних обставин та відповідно до вимог ст. 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами без участі відповідача.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зареєстрований виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 29.10.1996р. також позивач, як платник податків знаходиться на обліку податкового органу.

Отже, позивач належним чином зареєстрований, а тому на нього поширюється дія законів та інших нормативно-правових актів, які регулюють здійснення підприємницької діяльності в Україні.

На підставі направлення від 16.06.2010 року №287, виданого Регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Дніпропетровській області (а.с.56), згідно вимог Законів України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби»тощо фахівцями податкового органу проведена позапланова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_2, з питань дотримання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними та/або тютюновими виробами.

В ході перевірки господарської одиниці магазину, що розташований за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Дарницька,9 та належить позивачу, встановлено порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: встановлено факт реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії.

Перевірку здійснено в присутності представника субєкта господарювання ОСОБА_4.

За результатами зазначеної перевірки відповідачем складено акт про результати позапланової виїзної перевірки з питань дотримання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними та/або тютюновими виробами від 16.06.2010 р. №287/32/НОМЕР_1 (а.с.57-60).

На підставі акту перевірки від 16.06.2010 р. №287/32/НОМЕР_1 прийняте рішення про застосування фінансових санкцій №040645 від 28.07.2010р. на суму 44439грн.80коп. реалізація алкогольних виробів без наявності відповідної ліцензії та на суму 12914грн.20коп. реалізація тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії. (а.с.77). Рішення про застосування фінансових санкцій отримане позивачем 17.10.2010 року.

Не погоджуючись з рішенням податкового органу позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позапланова перевірка проводилась без законних підстав, визначених ч.6 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу»та п.3 Указу Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності». Та зазначає, що відповідачем порушено норми Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу»в прикінцевих положеннях якого встановлено мораторій до 01.01.2011р. на проведення органами державної податкової служби планових та позапланових виїзних перевірок.

Крім того, представник позивача звертає увагу, що в ході перевірки працівниками відповідача, не було перевірено та не оглянуто первинні документи, які встановлюють право власності на товар, а саме алкогольні напої та тютюнові вироби.

Також позивач зазначає, що при перевірці фахівцями не було встановлено, що в магазині, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2, здійснювали підприємницьку діяльність два субєкти підприємницької діяльності, а саме: Фізична особа підприємець Кучеренко0А.О. та Фізична особа підприємець ОСОБА_5 і саме останній уклав договори поставки алкогольних напоїв та підписував накладні на отримання товарів, відповідно, сам здійснював реалізацію свого товару.

Тобто, представник позивача стверджує, що Фізична особа підприємець ОСОБА_2. здійснював роздрібну торгівлю виключно продовольчих товарів та, відповідно, 15.09.2009р. уклав трудовий договір з продавцем ОСОБА_4, зареєстрував зазначений договір в ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська. При цьому, останньою видано довідку про трудові відносини фізичної особи з платником єдиного податку, де в графі вид діяльності зазначено: «роздрібна торгівля продовольчими товарами (крім лікеро-горілчаних, тютюнових виробів).

Отже, позивач вважає, що висновок перевіряючих відповідача про те, що Фізична особа підприємець ОСОБА_2 в порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»здійснював реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних ліцензій є невірним, оскільки це твердження спростовується договором поставки напоїв ДН-755 від 11.11.2005р., додатками №1 до нього, додатковою угодою до договору поставки напоїв накладними, банківськими виписками, податковими накладними, договором поставки №1490/7874/СВКЗ від 24.03.2010р.

Таким чином, на думку позивача, підлягає скасуванню прийняте Регіональним управлінням Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Дніпропетровській області за результатами перевірки рішення про застосування фінансових санкцій №040645 від 28.07.2010р., яким необґрунтовано визначено суму штрафних санкцій у загальному розмірі 57354грн.00коп.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що згідно перевірки позивачем порушено законодавство України щодо реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних ліцензій.

В обґрунтування заперечень посилається на те, що підставою для винесення спірного рішення стали наступні обставини.

Так, перевірка здійснена правомірно, в присутності продавця ОСОБА_4, яка підписала акт перевірки без зауважень.

Також, відповідач зазначає, що спірне рішення позивач вчасно отримав. Та звертає увагу, що субєкти господарювання, які здійснюють торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами повинні дотримуватися законодавчо встановлених правил здійснення зазначеної діяльності, а у разі порушення, нести відповідальність передбачену Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Крім того, відповідач стверджує, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з останнього фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 57345грн.00коп. на користь державного бюджету.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності; достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори, крім Національного банку України та його установ.

Згідно ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (в редакції чинній на момент виникнення спору), за рішенням керівника податкового органу, яке оформлюється наказом.

Відповідно до ч.10 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" , роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Абзацом 5 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачено, що до субєктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700грн.00коп.

Згідно п.10 Порядку застосування фінансових санкцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003р. №790 «Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», передбачено, що у разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкції стягується на підставі рішення суду.

Суд, згідно ст.86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів в межах встановленого строку звернення.

Штрафні (фінансові) санкції у розмірі 57354грн.00коп. застосовані відповідачем рішенням №040645 від 28.07.2010р. за реалізацію позивачем алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності відповідних ліцензій.

Проте, суд виходить з того, що викладені відповідачем висновки не підтверджені належними доказами.

Так, з матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем і його представником, перевірку проведено на підставі направлення №287 від 16.06.2010р. (а.с.56).

Зі зазначеного направлення, акту перевірки №287/32/НОМЕР_2 від 16.06.2010р., а також листа ДПІ у Жовтневому районі від 07.06.2010р. (а.с.55-60) вбачається, що перевірка здійснювалась саме підприємця ОСОБА_2 (позивача по справі).

Перевірка здійснена в присутності продавця позивача, яка підписала акт перевірки без зауважень, на що посилається відповідач.

Однак, в ході перевірки відповідачем не враховані обставини, які мають суттєве значення для прийняття рішення як відповідачем, так і при розгляді справи.

Так, ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_4 (продавець позивача) дійсно на момент перевірки перебували у трудових відносинах (а.с.63, 101, 107, 112, 113).

Проте, відповідачем не враховано, що орендарем приміщення, в якому перебуває магазин, що перевірявся, одночасно з позивачем є підприємець ОСОБА_5 (а.с. 127 131).

Саме підприємець ОСОБА_5 укладав договори поставки алкогольних напоїв та підписував накладні та отримання товарів і сам здійснював реалізацію свого товару (а.с. 96 100, 102 106, 108 110).

Відповідно до даних обєкта торгівлі (а.с.64) ОСОБА_2 використовує лише відділ в магазині «Дарницький»та реалізує лише продовольчі товари.

Право на торгівлю позивачем продовольчими товарами (крім лікеро-горілчаних та тютюнових виробів) також підтверджується свідоцтвом про сплату єдиного податку (а.с.61).

При цьому, в довідці про трудові відносини фізичної особи з платником єдиного податку щодо ОСОБА_4 також зазначено вид діяльності: роздрібна торгівля продовольчими товарами (крім лікеро-горілчаних та тютюнових виробів) (а.с.63, 107).

Одночасно, суд звертає увагу, що в трудовому договорі від 15.09.2009р., укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, прямо передбачено зобовязання останньої виконувати роботи продавця лише продовольчих товарів (а.с.101).

Посадовою інструкцією продавця, з якою ОСОБА_4 ознайомлена 15.09.2009р., передбачені посадові обовязки, права та відповідальність останньої (а.с. 112 113).

Таким чином, за невиконання (неналежне виконання) своїх посадових обовязків, до яких, в даному випадку, і відноситься реалізація алкогольних та тютюнових виробів, ОСОБА_4 особисто несе відповідальність.

Наявність провини ОСОБА_4 підтверджується особистими поясненнями останньої та постановою Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 30.07.2010р. (а.с.10, 60).

Проте, провина позивача та порушення ним норм чинного законодавства України жодним чином не доведені відповідачем та навпаки, спростовані матеріалами справи.

При цьому, суд вважає неможливим застосування при розгляді даної справи приписів ст.72 КАС України, оскільки, як зазначено вище, постанова Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 30.07.2010р. доводить лише скоєння ОСОБА_4 (продавцем) адміністративного правопорушення, яке не має відношення до позивача ОСОБА_2

Крім того, направлення на перевірку, також видано з обмеженням періоду перевірки.

Отже, податковий орган не мав підстав для перевірки дотримання позивачем вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, до проведення перевірки та складання акту перевірки.

При цьому, суд повністю погоджується з обґрунтуванням позивача, що також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та оглядом у судовому засіданні оригіналів документів.

В ході судового засідання встановлено, що відповідачем безпідставно нараховано позивачу штрафні (фінансові) санкції у розмірі 57354грн.00коп.

Одночасно, суд звертає увагу на відмінність приписів начальника Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Дніпропетровській області на документах, які містяться в матеріалах справи (а.с.8, 9, 50, 55, 56, 75, 77, 78, 80, 86, 95), у звязку з чим виникають сумніви у достовірності наданих відповідачем документів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що спірні висновки відповідача не відповідають нормам податкового законодавства, що є підставою для задоволення позову повністю.

Стаття 19 Конституції України зобовязує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеною протиправність дій відповідача.

За змістом частин 4, 5 ст.11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

У відповідності ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За змістом статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час прийняття рішення про скасування незаконного рішення суб'єкта владних повноважень має право визначити, з якого моменту відповідне рішення втрачає чинність.

Отже, приймаючи до уваги викладене, враховуючи протиправність дій та рішення відповідача, а також те, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій та їх відповідність нормам діючого законодавства України, відповідних доказів суду не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення №040382 від 28.07.2010р. на суму 57354грн.00коп.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України повернути з Державного бюджету позивачу Фізичній особі підприємцю ОСОБА_2, судові витрати у розмірі 3грн.40коп., сплачені квитанцією №ПН91294 від 29.09.2010р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Дніпропетровській області про визнання протиправним дії та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій задовольнити.

Визнати протиправними дії Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Дніпропетровській області щодо проведення позапланової виїзної перевірки Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 16.06.2010р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Дніпропетровській області про застосування фінансових санкцій №040645 від 28.07.2010р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (49000, АДРЕСА_1) 3грн.40коп. (три грн. 40коп.) судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Суддя . . . .ОСОБА_1 .