Справа № 534/982/15-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 р. Справа № 534/982/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську на постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.06.2015р. по справі № 534/982/15-а

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську, в якому просила: визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську щодо не включення з 06.05.2011 року розмірів матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразових виплат в заробітну плату для призначення пенсії на підставі ст.37 Закону України «Про державну службу» - неправомірними; зобов'язати відповідача з дня призначення пенсії, тобто з 06.05.2011 року, у відповідності до положень ст.37 Закону України «Про державну службу», здійснити перерахунок призначеної пенсії, включивши до складу заробітної плати, що була обрахована для призначення пенсії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразових виплат на загальну суму 26620,26 грн.; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську виплатити недоплачену суму пенсійних виплат за період з 12.11.2014 року по день проведення остаточних розрахунків у відповідності до положень ст.37 Закону України «Про державну службу» та з урахуванням фактично виплачених сум пенсій за цей же період; судові витрати, а саме судовий збір в сумі 73,08 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 грн. розподілити у відповідності до вимог ч.1 ст.94 КАС України.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 06.05.2011 року по 11.11.2014 року включно залишено без розгляду.

Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.06.2015р. адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано дії Управління пенсійного фонду України у м. Комсомольську щодо не включення розмірів матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразових виплат до суми виплат, обчислюваної для призначення пенсії ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про державну службу» - протиправними.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України у м. Комсомольську здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної ОСОБА_2, включивши до складу заробітної плати, що була обрахована для призначення пенсії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразових виплат з 12.11.2014 року, з урахуванням фактично виплачених сум пенсії за цей же період.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 73 грн. 08 коп. та 730 грн. 80 коп. витрат на правову допомогу.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач з 06.05.2011 р. перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2, працювала в міському управлінні житлово-комунального господарства виконавчого комітету Комсомольської міської ради.

Позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську з заявою, щодо розрахунку пенсії із включенням до заробітної плати індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, відповідно до вимог Закону України «Про державну службу».

Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську від 05.05.2015 року було відмовлено в розрахунку пенсії з посиланням на те, що такі види виплат як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії та пенсію призначено з дотриманням вимог чинного законодавства.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» із включенням до складових її індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу", державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч. 2 ст. 2 Закону України "Про оплату праці" визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.04 р. № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці", структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Положеннями ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті Закону передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат па оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові №21-125а13 від 14 травня 2013 року.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, щодо стягнення з Державного бюджету витрат на правову допомогу в розмірі 730,80 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої ст. 97 КАС України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Частиною першою ст. 94 КАС України передбачається, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно з ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

З матеріалів справи слідує, що позивач сплатив судовий зір в розмірі 73,08 грн. (а.с. 1) та відповідно до договору про надання правової допомоги №067640 від 05.05.2015 р. вартість юридичних послуг адвоката (гонорар) складає 1000,00 грн.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що сума вказана в договорі була виплачена адвокату (представнику позивача), відсутня квитанція.

На підставі вище викладеного, та з урахуванням положень ст. 201 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, п. 1 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську задовольнити частково.

Постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.06.2015р. по справі № 534/982/15-а змінити в частині розподілу судових витрат, а саме витрат на праву допомогу в сумі 730,80 грн., виклавши абз. 4 резолютивної частини постанови в наступній редакції:

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 73 грн. 08 коп.

В іншій частині постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.06.2015р. по справі № 534/982/15-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Подобайло З.Г. Григоров А.М.