Справа № 265/2829/14-а
Суддя: Копилова Л. В.
Дата ухвалення: 2014-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/2829/14-а
Провадження № 2-а/265/102/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Копилової Л.В.,

при секретарі - Єфремовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя (далі - УПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що з 23 грудня 2008 року вона вийшла на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Останнім місцем її роботи була Державна податкова інспекція в Орджонікідзевському районі Маріуполя, стаж державної служби становив 15 років 02 місяці 13 днів. Згідно виданих ДПІ Орджонікідзевського району м.Маріуполя довідок для розрахунку пенсії, а також на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 06.11.2013 року № 2-а / 265/277/13 УПФУ їй було зроблено розрахунок розміру пенсії в сумі 2 961,03 грн. наступним чином: посадовий оклад - 1117 грн., надбавка за ранг - 100 грн., надбавка за вислугу років (30%) - 365,10 грн., премії (середній розмір) - 816,89 грн., надбавка (середній розмір ) - 659,50 грн., середній розмір інших виплат (матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально - побутових питань) - 425,07 грн., середньомісячний заробіток для розрахунку пенсії - 3 483,56 грн. (3 483,56 грн. х 85%).

Таким чином, станом на 01.02.2014 року розмір пенсії склав 2 971,47 грн., в т.ч.: пенсія - 2 961,03 грн. (3 483,56 грн. Х 85%); індексація - 10,44 грн.

До перерахунку пенсії за вищевказаною постановою суду від 06.11.2013 року розмір її пенсії становив 2 736,42 грн., де: посадовий оклад - 1117 грн., надбавка за ранг - 100 грн., надбавка за вислугу років (25%) - 304,25 грн., премії (середній розмір) - 816,89 грн., надбавка (середній розмір) - 659,50 грн., середньомісячний заробіток для розрахунку пенсії - 2 548 грн. (2 997,64 грн. Х 85%), доплата бюджет 2010 року - 28,40 грн., індексація - 160,02 грн. Таким чином, сума щомісячної недоплати без урахування доплати за бюджет 2010 року в сумі 28,40 грн. та індексації в сумі 160,02 грн. склала 413,03 грн.

При цьому такий розмір пенсії відповідачем розрахований з 01.09.2013 року, тобто за постановою суду від 06.11.2013 року, якою визнано незаконними дії відповідача в частині невключення сум матеріальної допомоги та надбавки за вислугу років у розмірі 30% (до рішення суду було 25%). При цьому страховий збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний збір на загальнообов'язкове державне соціальне страхування нараховувався на всю суму заробітної плати і виплат (доходу) та наявні з 01.07.2000 року відомості про неї як застраховану особу надавалися у відділ персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України.

Відповідно до вимог ст.33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

За змістом ст.37 Закону України «Про державну службу» пенсії державних службовців призначаються, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VІ внесено зміни до ст.37 Закону України «Про державну службу», відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80% від суми заробітної плати.

Згідно за п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Однак, при нарахуванні їй пенсії як державному службовцю УПФУ не були взяті в розрахунок всі суми, на які були нараховані та з яких сплачено страхові збори, що призвело до заниження розміру пенсії. По - перше враховуючи, що нарахована та виплачена їй компенсація за невикористану відпустку входить в структуру заробітної плати та із сум цієї компенсації були утримані всі обов'язкові податки та збори, в тому числі страховий внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, то компенсація повинна бути включена в розрахунок пенсії, тому розмір ненарахованої і недоплаченої їй пенсії в частині невключення компенсації щомісяця складає: 2 284,04 грн. : 24 міс. х 85% = 80,89 грн.

Так само вже після звільнення їй була нарахована і виплачена премія за грудень 2008 року, тобто за період який вона працювала в ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя до виходу на пенсію в сумі 1 210,83 грн. Вважає, що розмір ненарахованої і недоплаченої пенсії в частині невключення премій щомісяця становить 1 210,83 грн. : 24 міс. х 85% = 42,88 грн. Таким чином, в результаті незаконних дій відповідача розмір її пенсії щомісяця занижений на 123,77 грн., а з моменту виходу на пенсію така недоплата склала 123,77 х 63 міс = 7 797,51 грн. По -третє, відповідачем при розрахунку їй розміру пенсії на підставі постанови суду з 01 вересня 2013 року припинено нарахування індексації пенсії, при цьому УПФУ пояснює це тим, що так як з цього періоду проведений перерахунок її пенсії, то змінюється базовий місяць індексації пенсії.

Просить суд визнати поважною причину пропуску звернення до суду з позовом і поновити їй такий строк, так як фактично про порушення своїх прав вона дізналася в квітні 2014 року після відмови відповідачем їй в перерахунку пенсії, визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування їй пенсії без врахування компенсації за невикористану відпустку, премії отриманої за період роботи але після звільнення, а також індексації пенсії після проведення розрахунку пенсії на підставі постанови суду; зобов»язати відповідача здійснити їй перерахунок пенсії з 16 квітня 2014 року і виплатити таку пенсію з урахуванням вказаних складових із розрахунку 85 % від указаних сум; зобов»язати відповідача не змінювати їй базовий місяць індексації та встановити строк для подання звіту про виконання рішення суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, уточнила позовні вимоги на підставі виданої їй уточненої довідки в частині розміру компенсації за невикористану відпустку яка склала 5 191 грн. та нарахованої і виплаченої премії за грудень 2008 року в сумі 8 052,72 грн.

Представник відповідача Матвійчук Н.Є. заперечувала проти позову,вказавши на те, що УПФУ діє в межах закону та відповідно до своїх повноважень. Просила відмовити в задоволенні позову повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 23 грудня 2008 року вийшла на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Останнім місцем її роботи була Державна податкова інспекція в Орджонікідзевському районі Маріуполя, стаж державної служби становив 15 років 02 місяці 13 днів.

Позивачці призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

На підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 06.11.2013 року № 2-а /265/277/13 позивачці перераховано пенсію в сумі 2 961,03 грн. наступним чином: посадовий оклад - 1117 грн., надбавка за ранг - 100 грн., надбавка за вислугу років (30%) - 365,10 грн., премії (середній розмір) - 816,89 грн., надбавка (середній розмір ) - 659,50 грн., середній розмір інших виплат (матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально - побутових питань) - 425,07 грн., середньомісячний заробіток для розрахунку пенсії - 3 483,56 грн. (3 483,56 грн. х 85%).

Таким чином, станом на 01.02.2014 року розмір пенсії склав 2 971,47 грн., в т.ч.: пенсія - 2 961,03 грн. (3 483,56 грн. Х 85%); індексація - 10,44 грн.

Листом від 15.04.2014 р. № 58(42)/Б-17-01-15 позивачці повідомлено, що на підставі постанови суду їй було проведено перерахунок пенсії у розмірі 85 % від розрахованих сум з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 30 % окладу.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією і Законами України, Указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також Положеннями про Пенсійний Фонд України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України віл 24.10.2007 р. № 1261 та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацію.

Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києва та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють системи Фонду.

Управління в своїй діяльності керується Конституцією України і Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також Положеннями про Пенсійний Фонд України в районах, містах і районах у містах, затвердженими Постановою Пенсійного фонду віл 25 02 2008 п. №5-5.

Таким чином, відповідач повинен діяти лише в межах повноважень, передбачених нормами права.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу), на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно віл місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати. Пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частинами другою і п'ятою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами І та II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І та II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що перерахунок пенсії позивачці повинен здійснюватись із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави

До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України «Про державну службу»). Тому, звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України - не допускається.

Відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про державну службу») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми Закону, які обмежень максимального розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, не встановлюють.

Принципом верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 1, частина друга статті 3, частина друга статті 6, частина перша статті 8 Конституції України).

Тому, суд вважає, що відповідач - УПФУ вийшов за межі своїх повноважень при перерахунку пенсії позивачці ОСОБА_1, застосувавши на підставі постанови суду, норми права, які були чинні з 01.10.2011 р. у відповідності до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 р. № 3668-VI, на підставі якого до ст. 37 Закону України «Про державну службу» були внесені зміни, а саме: пенсія державним службовцями призначається в розмірі 80% від суми заробітної плати, на яку нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, хоча позивачка ОСОБА_1 отримує пенсію як державний службовець з 23 грудня 2008 року.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку пенсії позивачці ОСОБА_1 застосуванню підлягає розмір пенсії, встановлений ст. 37 Закону України «Про державну службу», саме в редакції, що діяла на момент призначення пенсії, відповідно до якого розмір її пенсії повинен становити 85% від заробітної плати.

ОСОБА_1 в своїй позовній заяві просить суд зобов»язати УПФУ при виконанні постанови Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 06.11.2013 року по справі № 2-а /265/277/13, а також при розрахунку пенсії з урахуванням компенсації за невикористану відпустку і премії не змінювати базовий місяць індексації її пенсії.

Згідно п.5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078, У разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1-1 і 4 цього Порядку. У разі коли грошовий дохід з урахуванням суми підвищення менше суми грошового доходу з урахуванням індексації до його підвищення, у базовому місяці сума загального доходу визначається з таким розрахунком, щоб сума грошового доходу з урахуванням індексації не перевищувала загального доходу до його підвищення. Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів наведено в додатку 4 до цього Порядку. У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції базовим місяцем вважається місяць, у якому мало місце таке підвищення.

Для проведення подальшої індексації або здійснення чергового підвищення доходів випереджаючим шляхом обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком починаючи з наступного за базовим місяця.

Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить суму підвищення доходів випереджаючим шляхом у базовому місяці.Приклад обчислення суми індексації у разі підвищення доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції наведено у додатку 5.

Місяць, в якому відбувається підвищення грошових доходів працівників у зв'язку із розширенням зони обслуговування, збільшенням обсягу робіт, суміщенням професій (посад), виконанням обов'язків тимчасово відсутнього працівника, оплатою за роботу за сумісництвом на одному підприємстві, в установі, організації, а також за рахунок збільшення розміру премії, не вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (у разі, коли не відбувається підвищення тарифної ставки (окладу). У разі коли в результаті перерахунку пенсій за рішеннями судів, які набрали законної сили, виплати перерахованих сум до пенсії фактично не здійснені і строки їх виплати не визначені, базовий місяць для визначення індексації пенсій не змінюється.

Відповідно ло постанови КМУ «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 13.06.2012 року № 526, змінюється порядок визначення базового місяця для проведення індексації, яким визначено, що місяць підвищення пенсії є базовим, незалежно від того, чи перевищила сума підвищення пенсії суму можливої індексації, чи ні.

Тобто, базовим є місяць, в якому підвищено розмір пенсії внаслідок перерахунку постійних складових пенсії (призначеного розміру пенсійної виплати).

Як видно з матеріалів справи, позивачці на підставі постанови Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 06.11.2013 року по справі № 2-а / 265/277/13 був проведений перерахунок пенсії, в результаті чого розмір пенсії з 01 вересня 2013 року збільшився.

Місяць підвищення пенсії (вересень 2013 року) вважається базовим відповідно до п.5 Порядку, з наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. З вересня 2013 року по лютий 2014 року індексація позивачці не нараховувалась, так як індекс споживчих цін не перевищував 101%, а в лютому 2014 року індекс споживчих цін перевищив 101 %, тому з лютого 2014 року позивачці ОСОБА_1 нараховується індексація на базовий місяць вересень 2013 року.

Таким чином підстав вважати неправомірними дії відповідача при визначенні базового місяця індескації пенсії позивачки у суду не має.

Відповідно до положень ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що позивачкою строк звернення до суду з позовом не пропущений, так як фактично про порушення своїх прав вона дізналася в квітні 2014 року після відмови відповідачем їй в перерахунку пенсії, а до суду з позовом звернулася в травні 2014 року.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.267 КАСУ,суд який ухвалив рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єктів владних повноважень, не на користь якого ухвалено рішення подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, даною нормою передбачено право суду встановити додаткові заходи, щодо забезпечення виконання судового рішення та відповідно можливість застосування заходів впливу на суб'єкта владних повноважень, в разі невиконання чи прострочення виконання даного зобов'язання виконати судове рішення та надати про це відповідний звіт.

Але суд вважає, що вимоги про зобов'язання суб'єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення є передчасними, оскільки підстави вважати,що відповідачем не буде виконано судове рішення в добровільному порядку відсутні.

У відповідності до ст.94 КАС України на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати з держави.

На підставі 19,22, 64, 92 Конституції України, ст.37 Закону України "Про державну службу", ст.2 Закону України "Про оплату праці", ст.ст. 40,41,45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії без врахування компенсації за невикористану відпустку, премії отриманої за період роботи але після звільнення, неправомірними.

Зобов"язати управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 16 квітня 2014 року і виплатити таку пенсію з урахуванням компенсації за невикористану відпустку та премії отриманої за період роботи але після звільнення, з яких сплачено страхові внески на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування, із розрахунку 85 % від указаних сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок.

В іншій частині задоволення позову, відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя протягом десяти днів з дня її складання в повному обсязі.

Суддя Орджонікідзевського районного суду

міста Маріуполя Донецької області Л.В.Копилова