Справа № 511/2504/14-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 511/2504/14-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Бобровська І.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу прокурора Роздільнянського району Одеської області на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 16 жовтня 2014 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Блакитна хвиля - ЮЛ» в особі директора Годловського Юрія Леонідовича до Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про скасування рішення №332-УІ від 13.08.2014р., -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ПП «Блакитна хвиля - ЮЛ» звернулось з адміністративним позовом, в якому просило скасувати рішення Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №332-VI від 13.08.2014р. «Про відміну п.5.6 рішення №310-УІ «Про заключення договорів оренди та додаткових угод», яким скасовано п.5 рішення №310 -VI від 13.02.2014р. про укладення додаткової угоди до договору оренди на земельну ділянку водогосподарського призначення терміном до 31.12.2014р. із ПП «Блакитна Хвиля-ЮЛ» за межами населеного пункту (с.Болгарка) для ведення рибогосподарських потреб площею 179 га та п.6 рішення №310 -VI від 13.02.2014р. про укладення додаткової угоди до договору оренди на водяне дзеркало (залив Хаджибеївського лиману) водогосподарського призначення терміном до 31.12.2014р. із ПП «Блакитна Хвиля-ЮЛ» за межами населеного пункту (с.Болгарка) для ведення рибогосподарських потреб площею 179 га.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 17.09.2013р. між позивачем та відповідачем на підставі рішення Єгорівської сільської ради №275-УІ від 11.09.2013 укладено договори оренди водного об'єкту заливу Хаджибеївського лиману на території Єгорівської сільської ради 52 і 01.04.2014р. укладено Додаткову угоду про пролонгацію вищезазначеного договору №52 до 31.12.2014р. та про оренду землі №53 і 01.04.2014р. укладено Додаткову угоду про пролонгацію вищевказаного договору №53 до 31.12.2014р.

ПП «Блакитна хвиля» неухильно виконувала та виконує умови договорів оренди земельної ділянки та водного об'єкту, використовує об'єкти оренди відповідно до умов договорів, їх цільового призначення, несе значні витрати на розвиток рибного господарства на об'єктах, сплачує оренду плату за договорами.

19.08.2014р. голова Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Караман Г.П. повідомила позивача про прийняте 13.08.2014р. рішення сесії №332-VІ та про те, що в односторонньому порядку розриває вищевказані договори оренди та додаткові угоди до них.

Вказувалось, що дане рішення незаконним, оскільки скасування рішення сільської ради №310 -VI від 13.02.2014р., яким укладені додаткові угоди до договорів оренди на водяне дзеркало та земельної ділянки про пролонгацію договорів оренди до 31.12.2014р. можливо тільки за рішенням суду.

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 16 жовтня 2014 року адміністративний позов було задоволено.

Скасовано рішення Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №332-VI від 13.08.2014р. «Про відміну п.5.6 рішення №310-VI «Про заключення договорів оренди та додаткових угод».

Не погоджуючись з даною постановою суду прокурор Роздільнянського району Одеської області подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 вересня 2013 року між позивачем ПП «Блакитна хвиля - ЮЛ» в особі директора Годловського Ю.Л. та відповідачем Єгорівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області на підставі рішення Єгорівської сільської ради №275- VI від 11.09.2013р. укладено договір №52 оренди водного об'єкта заливу Хаджибеївського лиману на території Єгорівської сільської ради загальною площею водного дзеркала 179га, який розташований за межами с.Болгарка терміном до 01.01.2014р. для рибогосподарських потреб та договір №53 оренди землі водного фонду, яка знаходиться на території Єгорівської сільської ради за межами с.Болгарка загальною площею 179га, у тому числі під водою, для ведення рибогосподарських потреб (аквакультура) терміном до 01.01.2014р.

01.04.2014р. між сторонами укладено Додаткову угоду до договору оренди водного об'єкта заливу Хаджибеївського лиману на території Єгорівської сільської ради від 17.09.2013р. згідно рішення Єгорівської сільської ради від 13.02.2014р. за №310- VI, згідно якої термін дії договору оренди продовжується до 31.12.2014р. для виготовлення документації для подальшого укладення договору оренди водного об'єкту та Додаткову угоду до договору оренди землі №53 від 17.09.2013р. згідно рішення Єгорівської сільської ради від 13.02.2014р. за №310- VI, згідно якої термін дії договору оренди продовжено до 31.12.2014р. для виготовлення документації для подальшого заключення договору оренди землі.

Рішенням Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 13 серпня 2014р. №332- VI «Про відміну п.5.6 рішення №310- VI «Про заключення договорів оренди та додаткових угод» скасовано п.5 рішення Єгорівської сільської ради №310 -VI від 13.02.2014р. про укладення додаткової угоди до договору оренди на земельну ділянку водогосподарського призначення терміном до 31.12.2014р. із ПП «Блакитна Хвиля-ЮЛ» за межами населеного пункту (с.Болгарка) для ведення рибогосподарських потреб площею 179 га і встановлення розміру орендної плати 3% від нормативної грошової оцінки та п.6 рішення Єгорівської сільської ради №310 -VI від 13.02.2014р. про укладення додаткової угоди до договору оренди на водяне дзеркало (залив Хаджибеївського лиману) водогосподарського призначення терміном до 31.12.2014р. із ПП «Блакитна Хвиля-ЮЛ» за межами населеного пункту (с.Болгарка) для ведення рибогосподарських потреб площею 179 га і встановлення розміру орендної плати 32202 грн. на рік.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, підтверджуються матеріалами справи, а отже є встановленими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частиною десятою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16 квітня 2009 року, яке є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, встановлено наступне.

Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (ст.3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (ст.74).

Отже, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтю 126 ЗК України передбачено , що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст.2 Закону України № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як зазначив відповідач у запереченнях на адміністративний позов ( а.с. 27) та підтверджується матеріалами справи, ПП «Блакитна Хвиля- ЮЛ» не провів державну реєстрацію права оренди водного об'єкту.

Вказане свідчить, що фактично рішення Єгорівської сільської ради №275- VI від 11.09.2013р. не виконано , а тому помилковим є застосування до спірних правовідносин правових висновків. зазначених у рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16 квітня 2009 року.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач взагалі не мав право на розпорядження водним об'єктом заливу Хаджибеївського лиману на території Єгорівської сільської ради загальною площею водного дзеркала 179га, який розташований за межами с.Болгарка терміном до 01.01.2014р. для рибогосподарських потреб та укладати відповідні договори оренди на зазначений водний об'єкт тому і припинення незаконного договору оренди відповідачем не може бути скасоване судом.

Так, як вбачається із спірних рішень відповідача фактично передавалось в оренду землі водного фонду, розташовані за межами с.Болгарака Родільнянського району Одеської області .

Відповідно до ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.(ч.1).Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб (ч.2). Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва(ч.3).

Відповідно до статті 1 Водного кодексу України водний об'єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт). Водокористування - це використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів).

Згідно із статтею 5 Водного кодексу України до водних об'єктів місцевого значення належать: поверхневі води, що знаходяться і використовуються в межах однієї області і не віднесені до водних об'єктів загальнодержавного значення; підземні води, які не можуть бути джерелом централізованого водопостачання.

Перелік річок та водойм, що віднесені до водних об'єктів місцевого значення, на момент виникнення спірних правовідносин був визначений наказом Держводгоспу України від 03.06.97 року N 41.

Згідно Переліку річок та водойм, що віднесені до водних об'єктів місцевого значення, лиман Хаджибей віднесені до водних об'єктів місцевого значення.

Порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством та постановою Кабінети Міністрів України від 13.05.96 року N 502 "Про затвердження Порядку користування землями водного фонду".

Відповідно до статті 59 Земельного кодексу України землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об'єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об'єктів портової інфраструктури та інших об'єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і річкового транспорту в порядку, встановленому законом.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 51 Водного кодексу України передбачено, що у користування на умовах оренди водні об'єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.

Користування водними об'єктами, наданими в оренду, здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів України.

Надання частин рибогосподарських водних об'єктів, рибогосподарських технологічних водойм, акваторій (водного простору) внутрішніх морських вод, територіального моря, виключної (морської) економічної зони України в користування для цілей аквакультури регулюються Законом України "Про аквакультуру".

Статтею 14 Законом України "Про аквакультуру визначені особливості умов здійснення аквакультури та надання рибогосподарського водного об'єкта (його частини), рибогосподарської технологічної водойми, акваторії (водного простору) внутрішніх морських вод, територіального моря, а також акваторії (водного простору) виключної (морської) економічної зони України в користування на умовах оренди для цілей аквакультури.

Так, згідно з частиною першою вказаної статті рибогосподарський водний об'єкт для цілей аквакультури надається в користування на умовах оренди юридичній чи фізичній особі відповідно до Водного кодексу України.

Право водокористування на умовах оренди оформляється договором, погодженим з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.

Право водокористування на умовах оренди оформляється договором, погодженим з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.

Отже, орендодавцями водних об'єктів (їх частин) місцевого значення є Верховна Рада Автономної Республіки Крим і обласні ради. Окремі повноваження щодо надання водних об'єктів (їх частин) місцевого значення в користування Верховна Рада Автономної Республіки Крим та обласні ради можуть передавати відповідним органам виконавчої влади на місцях чи іншим державним органам.

З огляду на те, що на підставі п.5,6 рішення Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 13.02.2014р. за №310- VI між сторонами укладено незаконні додаткові угоди до договорів оренди водного об'єкту та землі, згідно яких продовжені терміни дії договорів оренди та встановлені розміри орендної плати - скасування спірного рішення є правильним, оскільки воно спрямовано на припинення незаконних правовідносин.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також висновки суду не відповідають обставинам справи, тому, керуючись п. 3, 4 ч.1 ст. 202 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ч. 5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Роздільнянського району Одеської області задовольнити.

Постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 16 жовтня 2014 року у справі № 511/2504/14-а - скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову , якою у задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Блакитна хвиля - ЮЛ» відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення та підписання рішення в повному обсязі - 10 серпня 2015 року

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян