Справа № 2а-7930/10/1470
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2011-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

м. Миколаїв

15.02.2011 Справа № 2а-7930/10/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді О.М. Мельник при секретарі судового засідання Янєві Ю.К. розглянувши адміністративну справу

за позовомСуб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1,54034

доДержавної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва, вул. Гмирьова, 1/1, м.Миколаїв,54028

проскасування податкового повідомлення-рішення від 13.08.2010 р. № РРО,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення рішення ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва від 13.08.2010 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неправомірно застосовано штрафні фінансові санкції за порушення вимоги п.12 ст. З Закону про РРО не розповсюджуються на фізичну особу, яка застосовує спрощену систему оподаткування є платником єдиного податку. Всі документи щодо підтвердження походження та кількості товарів були на момент перевірки та є в наявності.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, з підстав викладених в письмових запереченнях, вважає, актом правомірно встановлено факт порушення податкового законодавства з боку позивача з дотриманням усіх необхідних вимог законодавства, тому прийняте за висновками перевірки рішення не підлягає скасуванню.

Суд заслухав думку представників сторін, встановив фактичні обставини справи на підставі всебічного, повного та обєктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів в їх сукупності та дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Так, 31 липня 2010 року ДПА України у Миколаївській області було проведено перевірку господарської одиниці - магазину, розташованого за адресою: м. Миколаїв. пр. Леніна 175/5., в якому позивач здійснює господарську діяльність.

За результатами перевірки було складено акт 0452/14/00/23/НОМЕР_1 від 31.07.2010р. відповідно до якого встановлені порушення обліку товарних запасів у встановленому порядку за місцем реалізації товару, а саме: відсутні відповідні записи в книгах обліку доходів та витрат від 04.07.2000 № 869 та від 02.07.2010 № 864/5 на загальну суму 72 440, 00 грн., чим на думку інспекторів порушено п. 12 ст. 3 Закону „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг».

На підставі висновків акту перевірки 13.08.2010 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2, яким до ФОП ОСОБА_1 було застосовано штрафні санкції в сумі 144 880, 00 грн. (подвійна вартість не облікованих товарів за цінами реалізації 72 440.00 грн. х 2 =* 144 880 грн.).

Зазначені висновки є протиправними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 12 ст. З ЗУ №265, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів. За порушення вищевказаної норми ЗУ № 265 встановлено відповідальність: у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ст. 20 ЗУ № 265).

Так, п.12 ч.1 ст.3 Закону є відсильною нормою, і може застосовуватися лише при наявності інших правових норм, які передбачають такий порядок ведення обліку товарних запасів.

Обовязок щодо внесення записів на підставі первинних документів визначений лише в Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат громадян - суб'єктів підприємницької діяльності (з особливостями її ведення для сфери торгівлі) ф.№10, який ухвалений у вигляді листа ДПА від 05.11.97 №17-0117/10-8886.

Але враховуючи статус цього документу, його не можливо вважати нормативно-правовим актом, та він може носити лише рекомендаційний характер.

Посилання відповідача на те, що відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, є порушенням установленого порядку ведення обліку товарних запасів, суд також вважає безпідставним, оскільки дія Закону України Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні розповсюджується лише на юридичних осіб, їх філіали та представництва і не стосується фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, жодним нормативно-правовим актом не зобовязано фізичну особу-підприємця платника податку обліковувати накладні та інші первинні документи.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що вимоги п.12 ч.1 ст.3 Закону №265/95-ВР не можуть бути застосовані до фізичних осіб-підприємців, оскільки законодавством не передбачено їх обовязку ведення обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання, і, відповідно нарахування штрафних (фінансових) санкцій за порушення п.12 ч.1 ст.3 Закону №265/95-ВР у розмірі передбаченому ст.21 Закону №265/95-ВР є безпідставним.

Частина 2 статті 71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не навів достатніх доказів на підтвердження своєї позиції.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого на підставі акту від 31.07.2010 0452/14/00/23/НОМЕР_1, та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.08.2010 року № НОМЕР_2, яким до ФОП ОСОБА_1 було застосовано штрафні санкції в сумі 144 880, 00 грн., тому зазначене рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 13.08.2010 року №.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.М. Мельник