Справа № 701/720/15а
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року справа № 701/720/15а

П/823/3/15 м. Черкаси

16 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретарях: Цаплі І.Ю., Бондар Т.П.,

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача -1 ОСОБА_2 за посадою,

представника третьої ОСОБА_3 за посадою,

представників третьої особи особи - 2 ОСОБА_4, ОСОБА_5 (за довіреностями),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області, реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції Черкаської області, треті особи: уповноважена особа від Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв смт. Буки ОСОБА_7 та фермерське господарство «Лисакове», про скасування державної реєстрації нерухомого майна, скасування рішення та свідоцтва про право на майновий пай,

встановив:

15.07.2015 з Маньківського районного суду Черкаської області у Черкаський окружний адміністративний суд надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_6 до Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області, фермерського господарства «Лисакове», реєстраційної служби Маньківського районного управління юстиції Черкаської області, третя особа уповноважена особа від Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв смт. Буки ОСОБА_7 про скасування державної реєстрації нерухомого майна, скасування рішення та анулювання свідоцтва про право на майновий пай, в якій вона просить:

- скасувати державну реєстрацію нерухомого майна за адресою: Черкаська область, Маньківський район, смт. Буки, провулок Горького, 5, яке зареєстроване за фермерським господарством «Лисакове» та зобовязати реєстраційну службу Маньківського районного управління юстиції Черкаської області здійснити відповідний запис у реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- скасувати рішення Буцької селищної ради №70 від 08.11.2012 про надання дозволу на державну реєстрацію права власності;

- скасувати свідоцтво про право на майновий пай від 20.10.2011 видане Буцькою селищною радою на імя фермерського господарства «Лисакове».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником майнового паю, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай. У селищній раді дізналась, що право власності на нерухоме майно, частина на яке у грошовому вираженні належить їй, без її згоди зареєстровано на ФГ «Лисакове».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позові.

Представник відповідача - 1 проти задоволення позову не заперечувала з підстав, викладених у заяві про визнання позовних вимог, але в судовому засіданні просила зясувати всі обставини справи і винести законне та обгрунтоване рішення.

Представник відповідача 2 надав письмові пояснення, зазначивши, що реєстраційна служба Маньківського районного управління юстиції в Черкаській області не уповноважена надавати пояснення щодо вирішення адміністративного спору (а.с.105).

Представник третьої особи 1 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення адміністративного позову та просив позов задовольнити.

Представники третьої особи 2 в судовому засіданні заперечували проти задоволення адміністративного позову та просили в його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача - 1 та представників третіх осіб, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області № 70 від 08.11.2012 «Про надання дозволу на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові будівлі по пров. Горького, 5» вирішено надати повторне свідоцтво (Серія ЧЕ-Х1 № 167988) на право власності на майновий пай замість попереднього (Серія ЧЕ-Х1 № 167995), в якому була виявлена помилка у даті видачі ( замість 20 жовтня 2011 року було помилково надруковано 20 вересня 2011 року) (далі Свідоцтво).

Пунктом 2 даного рішення вирішено надати дозвіл на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові приміщення: А-1 Автовагова, А Навіс, Б-1 Зерносховище, Б навіс (тимчасовий), В-1 Зерносховище, Г-1 Гараж, Д-1 Зерносховище, під Д Підвал, Е- Навіс (тимчасовий), Ж- 1 Трансформаторна, З-1 Сварочний цех, И-1 Будинок тваринника, И прибудова, І- Навіс ( тимчасовий), К-1 Сарай, К-Підвал, Л-1 КДУ, л Прибудова, по пров. Горького , 5, смт. Буки Маньківського району Черкаської області на імя ФГ «Лисакове».

При винесенні оскаржуваного рішення Буцька селищна рада керувалася:

- підпунктом 10 пункту «б» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (редакція станом на 07.11.2012 дату прийняття спірного рішення), яким передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо обліку відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності;

- абзацом 1 підпункту «а» пункту 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 №7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 №1692/5), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за №157/6445, яким передбачено, що оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно органами місцевого самоврядування: фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

На підставі рішення виконавчого комітету № 70, 08.11.2012 видано Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серія ЧЕ-Х1 № 167988.

Підставою для винесення оскаржуваного рішення № 70 слугували протокол зборів засновників Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки № 3 від 20 жовтня 2010 року та акт прийому-передачі майна від 20 жовтня 2010 року.

Із пояснень третьої особи - 1 ОСОБА_7, який згідно з протокольним рішенням загальних зборів уповноважених спілки громадян власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» від 14 вересня 2008 року обраний головою спілки, та підтверджено матеріалами справи, що останні збори засновників спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки» відбулися 20 жовтня 2010 року ( а.с. 75, в судовому засіданні оглянуто оригінал протоколу), на якому ставилося єдине питання: «Про розподіл, викуп та виділення майнових паїв в натурі» та винесено протокольне рішення про дозвіл викупляти майнові паї за 30 % їх вартості. Після 20 жовтня 2010 року не збирався жодний орган спілки на засідання і відповідно не виносилося жодне рішення.

В той же час із досліджених матеріалів справи та пояснень селищної голови Буків (відповідач 1) вбачається, що до селищної ради подані два акти прийому-передачі майна від 20 жовтня 2010 року та від 20 жовтня 2011 року за відсутності печатки спілки, яка згідно з поясненнями третьої особи ОСОБА_7 постійно перебуває у нього і відповідно на актах не ставилася.

Суд зауважує, що при винесенні оскаржуваного рішення № 70 та видачі свідоцтва про право власності на майновий пай відповідачем - 1 у справі Буцькою селищною радою порушені норми ЦК України, Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, Статуту спілки, Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62, а саме не перевірено повноваження ФГ «Лисакове» на наявність цивільної правоздатності юридичної особи, не встановлено належність (дійсність) протоколу зборів засновників Спілки громадян-власників (співвласників) земельних та майнових паїв «Буки № 3 від 20 жовтня 2010 року (був наданий текст протоколу без підпису і печатки голови Спілки ОСОБА_7Г.), та видано Свідоцтво про право власності на майновий пай без відмітки керівника про виділення майна в натурі, засвідчене підписом та печаткою - в порушення (п. 15 Порядку № 62)

Судом встановлено, що Фермерське господарство «Лисакове» отримало свідоцтво про право власності на майновий пай розміром 282860,09 грн від Буцької селищної ради 02 жовтня 2011 року.

ФГ «Лисакове» зареєстроване як юридична особа 04 квітня 2011 року (витяг із ЄДРПОУ а. с. 97 )

Частиною 4 статті 87 ЦК України передбачено, що юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 4 ст. 91 ЦК України).

Таким чином ФГ «Лисакове» не мало повноважень здійснювати будь-яку діяльність, підписувати, засвідчувати печаткою документи тощо до 04 квітня 2011 року.

Пунктом 3 статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Пунктом 1 статті 364 КЦ України Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Пунктом 8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62, зареєстрованим у Мінюсті 04.04.2001 № 305/5496,(втратив чинність11.04.2013) кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів: об'єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новостворюваної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу; об'єднати свій майновий пай з паями інших співвласників, отримати майно у натурі у спільну часткову власність, укласти договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду; отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім'ї і використати його на свій розсуд; відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку.

Пунктом 9 вищезазначеного Порядку встановлено, що виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Пунктом 15 Наказу передбачено, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі - Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

У свою чергу на спірному Свідоцтві про право власності на майновий пай (на зворотньому боці, а.с. 113) зроблений запис в порушення Порядку № 62 не керівником спілки, а особою, яка ніколи на керівну посаду Спілки не призначалася, тобто не має повноважень здійснювати підпис за голову Спілки.

ОСОБА_8 України від 05.12.2002 № 37-25-1-11/11379 «Щодо реалізації власниками майнових паїв права на одержання цих паїв у натурі» розяснено, що підставою для виділення майнових паїв у натурі окремим особам є заяви власників майнових паїв про виділення їм майна в натурі. Комісія розглядає ці заяви і готує проект відповідного рішення для розгляду зборами співвласників. Збори співвласників розглядають заяви, проекти рішень Комісії, передки майна, які запропоновані для виділення у натурі в рахунок майнових паїв, і приймають відповідні рішення, які оформляються протоколом зборів співвласників.

Передача майна окремим особам (групам осіб) оформляється актом приймання-передачі, який складається, в 3-х примірниках. Перший примірник передається в бухгалтерію підприємства, другий - Голові Комітету (уповноваженій особі) Спілки (об'єднання) громадян-співвласників майна, а третій - новим власникам разом з інвентарними картками або інвентарними описами основних засобів та накладними внутрішньогосподарського призначення на оборотні засоби.

В порушення вищезазначених приписів судом зясовано, що акти приймання-передачі Спілка не складала взагалі, оскільки Спілка не вирішувала питання про виділення майнових паїв в натурі на суму 282860, 09 грн, а тому існування такого акту є неможливим.

За сукупності фактичних обставин справи, враховуючи пояснення Буцької селищнї ради щодо сумнівності дій та документів, які подавалися ФГ «Лисакове», для винесення спірного рішення та Свідоцтва, з врахування п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» про те, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині скасування рішення виконавчого комітету Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області № 70 від 08.11.2012 «Про надання дозволу на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові будівлі по пров. Горького, 5» та Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серія ЧЕ-Х1 № 167988 від 08.11.2012 слід задовольнити.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між позивачем та державною реєстраційною службою, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV).

Відповідно до статті 2 Закону №1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав; нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення;

Згідно частиною 1 статті 4 Закону №1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до пункту 5 статті 18 Закону №1952-IV свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним особам та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників (учасників) юридичної особи за рішенням органу, уповноваженого на це установчими документами, отримали у власність об'єкт нерухомого майна, переданий їм.

Згідно з частинами 1, 2 статті 15 Закону №1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частини 1, 2, 3 статті 16 Закону №1952-IV заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав, на території якого розміщений об'єкт нерухомого майна або більша за площею його частина.

Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подаються документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення відповідних прав, та документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно статті 19 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №868 (далі - Порядок) передбачено невичерпний перелік документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, так відповідно до п.п.16 п.37 Порядку визначено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно до пункту 15 Наказу Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року №62 «Про порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (далі - Свідоцтво), що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою.

Пункт 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень регламентує, що державний реєстратор у встановлених законом випадках за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно, на підставі якого проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, але, згідно пункту 44 Порядку державна реєстрація права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності на таке майно за новим правонабувачем проводиться за наявності державної реєстрації права власності на таке майно за попереднім правонабувачем, крім проведення державної реєстрації права власності на новозбудоване нерухоме майно. При цьому жодних виключень для взаємовідносин у сфері сільського господарства при проведенні державної реєстрації речових прав на нерухоме майно законодавчо не передбачено.

Судом встановлено, що фермерським господарством «Лисакове» 24 березня 2015 року державному реєстратору подані документи для державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: Черкаська область, Маньківський район, смт. Буки, провулок Горського, будинок, 5, в тому числі: витяг з протоколу зборів Спілки від 20 жовтня 2011 року за підписом секретаря зборів та акт прийому передачі від 20 жовтня 2011 року за відсутності печатки Спілки, Свідоцтво про право власності на майновий пай, видане Буцькою селищною радою, за відсутності підпису керівника спілки, про що зазначалося вище.

Крім того, судом встановлено, що 26 березня 2015 року державним реєстратором ОСОБА_9, на підставі заяви про державну реєстрацію та документів прийнято рішення про державну реєстрацію права приватної власності на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: Черкаська область, Маньківський район, смт Буки, провулок Горького, будинок, 5, за фермерським господарством "Лисакове» (а.с. 171) та внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 169-170).

Статтею 24 Закону України №1952-IV передбачено, що відмова у державній реєстрації прав та їх обтяжень вчиняється, у випадку коди подані документи відповідають вимогам, встановленим цим законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

В порушення вищезазначених норм державним реєстратором не перевірено подані ФГ «Лисакове» (третьою особою - 2) на відповідність вимогам закону щодо наявності підпису уповноважених на те осіб від Спілки, не перевірив наявність ( дійсність) протоколів про передачу спірного майна і як наслідок дійсність актів приймання-передачі.

Частиною 2 статті 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд вважає, що позивач ставлячи вимогу про скасування державної реєстрації нерухомого майна за вказаною адресою, невірно обрав спосіб захисту порушеного права, а тому з метою дотримання принципів адміністративного судочинства для винесення обєктивного рішення, суд виходить за межі позовних вимог та скасовує рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20301804 від 26 березня 2015 року, і як наслідок вважає правомірною позовну вимогу про зобовязання відповідача - 2 здійснити відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно частини 2 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу, що позивачем не пропущений строк звернення до адміністративного суду, оскільки в основу позовних вимог покладене рішення державного реєстратора про реєстрацію прав власності від 26.03.2015 за фермерським господарством «Лисакове» на майнові паї, а підставою для оскаржуваного рішення слугували рішення виконавчого комітету Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області № 70 від 08.11.2012 «Про надання дозволу на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові будівлі по пров. Горького, 5» та Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серія ЧЕ-Х1 № 167988 від 08.11.2012.

Більше того судом встановлено, що про реєстрацію права власності на нежитлові приміщення за вказаною адресою, які належать членам Спілки на праві спільної часткової власності представниками позивача, відповідача 1, третьої особи 1 дізналися в судовому засіданні при дослідженні матеріалів справи щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення за ФГ «Лисакове», наданої на вимогу суду.

Необізнаність позивачки про право власності на майновий пай свідчить рішення виконавчого комітету Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області №15 від 30.03.2015 «Про призупинення дії рішення виконавчого комітету №70 від 08.11.2012 «Про надання дозволу на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові будівлі, по пров. Горького, 5» (а.с.91) та пояснення відповідача 1 голови селищної ради смт. Буки про намір ФГ «Лисакове» приховати факти реєстрації права власності на майно, яке належить членам спілки на праві спільної часткової власності.

При вирішенні даного спору суд враховує положення частини 3 статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Підставою для задоволення позову є встановлення факту порушення прав позивача.

Частиною першою статті 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною першою статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На вимогу частини другої статті 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд, згідно статті 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

1. Скасувати рішення виконавчого комітету Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області №70 від 08.11.2012 «Про надання дозволу на оформлення свідоцтва на право власності на нежитлові будівлі по пров. Горького, 5»;

2. Скасувати свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серія ЧЕ-Х1 № 167988 від 20.10.2011, видане Буцькою селищною радою на імя фермерського господарства «Лисакове».

3. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20301804 від 26 березня 2015 року та зобовязати реєстраційну службу Маньківського районного управління юстиції Черкаської області здійснити відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивачки ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 73 (сімдесят три) гривні 08 коп. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку, передбачені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст складений та підписаний 14 серпня 2015 року