Справа № 381/2513/14-а
Суддя: Буймова Л. П.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2014 року. Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Буймової Л.П.,

при секретарі: Корченко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, а також про призначення, нарахування (здійснення перерахунку) та виплату одноразової компенсації, та щорічної допомоги на оздоровлення особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що він є інвалідом ІІ групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому має право на отримання одноразової компенсації в розмірі 45 мінімальних заробітних плат та щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Його представником було направлено відповідну заяву до Управління соціального захисту населення, на яку отримано відповідь, що він отримав компенсацію на оздоровлення за 2002-2013 роки на загальну суму 926,80 грн, одноразова компенсація за шкоду, заподіяну здоровю, при встановленні групи інвалідності була виплачена в 2013 році в сумі 284,40 грн. згідно Постанови КМУ за № 836 від 26.07.1996 року. Проте на думку позивача розмір виплаченої допомоги та компенсації не відповідає положенням ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Та окрім того, постанови КМУ є підзаконними нормативно-правовими актами, які можуть бути прийняті лише на виконання вимог Законів. За таких обставин посилання відповідача на постанови КМУ не може бути взято до уваги, так як норми вказаного нормативно-правового акту суттєво обмежують права осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, щодо наданих їм Законом пільг. Тому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобовязати його здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити йому одноразову компенсацію в розмірі 45 мінімальних заробітних плат та щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат з 1996 року по 2013 рік, зобовязати відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати йому щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат в порядку та на умовах, визначених ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», звільнити його від сплати судового збору.

Позивач в судове засідання не зявився, від нього надійшло письмове клопотання про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надіслали до суду письмове заперечення проти позову, в якому просили відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, оскільки на даний час заборгованості позивачеві по виплаті допомоги на оздоровлення згідно вимог Постанови КМУ від 12.07.2005 року № 562 та Постанови КМУ від 26 липня 1996 року № 836 немає.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інваліди ІІ групи мають право на одноразову компенсацію в розмірі 45 мінімальних заробітних плат та щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Позивач не погоджується з розміром виплаченої йому одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення та вважає, що вказані виплати йому здійснені в меншому розмірі, ніж передбачено законодавством.

Управління соціального захисту населення, визначаючи розмір одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення, виходило з положень Постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи».

Правомірність застосування відповідачем положень вищевказаних постанов КМУ підтверджується наступним.

Згідно ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законами України про державні бюджети на відповідні роки визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до п. 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує також проведення політики у сфері соціального захисту.

Ст.ст. 62,63 ЗУ «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачають, що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

У законах України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати, які приймались Верховною Радою України на відповідні роки, встановлювалось, щодо прийняття Верховною Радою України змін до законів, у нормах яких для розрахунків застосовується мінімальний розмір заробітної плати, не застосовувати його як розрахункову величину для визначення розмірів допомоги, компенсаційних та інших виплат. Кабінету Міністрів України доручалось здійснювати застосування цих норм, виходячи з реальних можливостей Державного бюджету України на відповідний рік, окремих видів компенсацій і допомог, зокрема щорічної компенсації на оздоровлення, та їх розмір.

Виходячи з фінансових ресурсів державного бюджету, відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України» Кабінету Міністрів України надається право встановлювати розміри соціальних виплат громадянам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

На даний час заборгованості позивачу по виплаті допомоги на оздоровлення згідно вимог Постанови КМУ № 562 від 12.07.2005 року та Постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 року немає, а тому відсутні підстави для визнання бездіяльності відповідача протиправною та здійснення перерахунку виплат.

Керуючись ст. 95, 116 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи», ст.ст. 6, 10, 11, 18, 158-160, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Фастівської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності, а також про призначення, нарахування (здійснення перерахунку) та виплату одноразової компенсації, та щорічної допомоги на оздоровлення особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Фастівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя: Л.П.Буймова