Справа № 804/3616/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2015 р. Справа № 804/3616/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача: ОСОБА_4
представника третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
на стороні позивача: ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно - промислової компанії «Укрхімекспорт» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державного підприємства «Довжоцький спиртовий завод» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
04 березня 2015 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно - промислової компанії «Укрхімекспорт» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 26.02.2015 № НОМЕР_1 ( форми «В1»).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 (суддя Захарчук - Борисенко Н.В.) відкрито провадження в адміністративній справі № 804/3616/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 23.03.2015.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2015 прийнята до провадження судді Царікової О.В. справа № 804/3616/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 27.03.2015.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2015 залучено до участі у справі № 804/3616/15 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_6 підприємство «Довжоцький спиртовий завод».
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача проти позову заперечив повністю, просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельно - промислова компанія «Укрхімекспорт» (ідентифікаційний код юридичної особи 25543463) (далі ТОВ ТПК «Укрхімекспорт») зареєстроване Виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська 24.06.1998, на податковий облік взято 02.07.1998 за № 7961 та перебуває на обліку в ОСОБА_6 податковій інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в тому числі і як платник податку на додану вартість.
Згідно відомостей, які містяться на сайті Інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua), судом встановлено, що видами діяльності позивача є: Виробництво інших харчових продуктів, не віднесених до інших угруповань (код КВЕД 10.89); Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 46.39); Оптова торгівля хімічними продуктами (код КВЕД 46.75); Неспеціалізована оптова торгівля (основний) (код КВЕД 46.90); Вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41); Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів(код КВЕД 77.11).
Дослідивши надані сторонами докази та обставини справи, суд не погоджується із позицією податкового органу щодо нереальності господарських операцій між ТОВ ТПК «Укрхімекспорт» з ДП «Довжоцький спиртовий завод» у листопаді 2014 року, у звязку з наступним.
Відповідно до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби», процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як - от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки, з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
В Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 06.05.2011 № 742/11/13-11 зазначено, що згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обовязкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між ТОВ ТПК «Укрхімекспорт» з ДП «Довжоцький спиртовий завод» і реальність зміни майнового стану першого.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, 31.01.2006 між позивачем (замовником) та ДП «Довжоцький спиртовий завод» (виконавцем) укладений договір переробки давальницької сировини № 111-075-HJ06, за умовами якого виконавець взяв на себе зобовязання виготовити на замовлення позивача дріжджі хлібопекарські пресовані спиртові із сировини замовника - бурякової меляси.
Згідно умовам вказаного договору сировина передається замовником виконавцеві на умовах постачання СРТ - с. Довжок, Камянець - Подільського району Хмельницької області.
Строк дії договору, з урахуванням додаткової угоди від 28.12.2012, до 31.12.2014.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
У відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України № 1936/11/13-11 від 01.11.2011 «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо. При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст.1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 ( далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов'язання).
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких буде підтвердженням здійснення таких операцій.
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Судом під час розгляду справи встановлено, що описані вище господарські операції підтверджуються первинними документами: договорами, податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно - транспортними накладними.
У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України ( далі ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.2. статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Нормами статті 201 ПК України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.
Так, пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Як зазначено у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо.
Судом встановлено, що на підставі договору зберігання від 31.12.2005 № 212-040-HJ06 ТОВ ТПК «Укрхімекспорт» (поклажодавцем) та ДП «Довжоцький спиртовий завод» (зберігачем), останній здійснював зберігання сировини замовника - бурякової меляси, яка в подальшому перероблялася в кінцеву продукцію - дріжджі хлібопекарські пресовані.
Отримання сировини та її обсяг підтверджується податковою накладною від 24.10.2014 № 20, яка міститься в матеріалах справи.
Перевезення сировини від замовника до виконавця здійснювалася на підставі договорів на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 18.02.2014 № 224-103-AN 14, від 18.02.2014 № 224-104-AN 14, від 18.02.2014 № 224-105-AN 14, від 18.02.2014 № 224-122-AN 14, від 18.02.2014 № 224-107-AN 14, від 18.02.2014 № 224-124-AN 14, від 18.02.2014 № 224-123-AN 14, від 31.12.2005 № 312-038- HJ06, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Факт надання послуг з перевезення на підставі зазначених договорів підтверджується актами приймання - передачі наданих послуг, складеними між замовником та перевізниками та товарно - транспортними накладними, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи ( арк. спр. 191 -245, т. 2).
Суд зазначає, що Регламентом виробничим технологічним на виробництво мелясно-спиртової бражки і пресованих хлібопекарських дріжджів ВТР 238418545.- 2007 (далі Регламент), затвердженим директором ДП «Довжоцький спиртовий завод» ОСОБА_7 та узгодженим головою Державного концерну «Укрспирт» ОСОБА_8, яким регулюється процес та цикл виробництва мелясно - спиртової бражки і пресованих хлібопекарських дріжджів прямо передбачено залучення для виробництва вказаної продукції давальницької меляси.
Судом встановлено, що позиція податкового органу ґрунтується на тому, що через застосування сумісної переробки власної та давальницької меляси в процесі виробництва дріжджів хлібопекарських, відсутня можливість підтвердження виходу дріжджів саме із сировини, яка залучалася у виробництво на давальницьких умовах.
З цього приводу позивачем зазначено, що Регламентом прямо передбачено, що зберігання як покупної, так і давальницької меляси відбувається разом в одних ємностях; подальше виписування покупної та давальницької меляси на виробництво здійснюється окремо і змішують їх після зважування, в процесі підготовки меляси до виробництва (розділ 5 Регламенту). Отже, до початку переробки сировина проходить процедуру зважування.
Разом з тим, розрахунок виходу готової продукції у вигляді дріжджів хлібопекарських пресованих та затрати мелясної маси для їх виготовлення обраховуються за розрахунком, визначеним у п. 6.7 розділу 6 Регламенту.
Матеріалами справи підтверджено, що зазначені правовідносини, що відбувалися між ОСОБА_6 підприємством «Довжоцький спиртовий завод» та ТОВ ТПК «Укрхімекспорт» щодо виготовлення дріжджів хлібопекарських вже неодноразово перевірялися податковими органами та були предметом дослідження в судовому порядку, в тому числі і взаємовідносини, які здійснювалися на підставі договору від 31.01.2006 № 111-075-HJ06.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Під час розгляду цієї справи судом першої інстанції встановлено, що співробітниками Камянець - Подільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області неодноразово проводилися перевірки з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування і зменшення податкових зобовязань ДП «Довжоцький спиртовий завод» у періоди з 2011 по 2013 рр., в тому числі, проводилося співставлення даних податкових зобовязань та податкового кредиту останнього та ТОВ ТПК «Укрхімекспорт», за результатами чого розбіжностей між сумою податкового кредиту, сформованого ДП «Довжоцький спиртовий завод» та сумою податкового зобовязання ТОВ «ТПК «Укрхімекспорт» не встановлено.
Постанова Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.08.2014 у справі № 822/3186/14, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014 та ухвалою Вищого адміністративного суду від 03.02.2015 № К /800/53046/14), залишена без змін.

Окрім того, зазначені правовідносини досліджувалися Хмельницьким окружним адміністративним судом у справах № 822/4817/14, № 822/4706/14, № 822/4813/14 за позовами Державного підприємства «Довжоцький спиртовий завод» до Камянець - Подільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень. За результатами судового розгляду зазначені податкові повідомлення рішення були скасовані, судові рішення у цих справах набрали законної сили.

Суд також бере до уваги те, що ОСОБА_6 фінансовою інспекцією в Хмельницькій області проведено ревізію окремих питань фінансового господарської діяльності Державного підприємства «Довжоцький спиртовий завод» за період з 01.01.2012 по 01.03.2015, за результатами якої складено акт від 20.04.2015 № 06-08/14. В означеному акті вказано, що в ході ревізії встановлено, що при виробництві спирту етилового та хлібопекарських пресованих дріжджів в обревізованому періоді Підприємство керувалось виробничими технологічним регламентом на виробництво спирту етилового технічного ТУУ 15.9-00274105 -019:2011 та спирту етилового ректифікованого «Вищої очистки» із органічної сировини на брагоректифікаційній установці непрямої дії для умов Державного підприємства «Довжоцький спиртовий завод» та Інструкцією з нормування виходів етилового спирту при переробці крохмалевмісної і цукровмісної сировини в спиртовій галузі та методикою визначення залишків сировини в незавершеному виробництві. Під час проведення ревізії встановлено, що виробництво на ДП «Довжоцький спиртовий завод» здійснюється відповідно до наказів за однопродуктовою та двохпродуктовою схемами виробництва спирту етилового. Основною сировиною виробництва є меляса бурякова, постачальником якої в ревізійному періоді був ТОВ ТПК «Укрхімекспорт», м.Дніпропетровськ, на умовах продажу для виготовлення етилового спирту та давальницької сировини для виготовлення дріжджів. Порушень щодо віднесення, повноти та правильності визначення доходів (в тому числі від реалізації послуг по переробці давальницької меляси на дріжджі) у бухгалтерському обліку Підприємства ревізією не встановлено.

Щодо спеціальної правосубєктності Державного підприємства «Довжоцький спиртовий завод» суд зазначає, що згідно відомостей, які містяться на сайті Інформаційно - ресурсного центру (www.usr.minjust.gov.ua) серед видів діяльності підприємства є: Виробництво інших харчових продуктів, не віднесених до інших угруповань (код КВЕД 10.89); Дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв (код КВЕД 11.01); Виробництво інших основних органічних хімічних речовин (основний) (код КВЕД 20.14); Виробництво мила та мийних засобів, засобів для чищення та полірування (код КВЕД 20.41); Неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90); Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.19). На момент здійснення правовідносин із позивачем вказане підприємство було зареєстроване як юридична особа (дата реєстрації з 12.11.2002), дата запису: 27.10.2004 номер запису: 1 000038, на момент досліджуваних правовідносин було платником податку на додану вартість.

Таким чином, на момент укладання правочинів із позивачем ОСОБА_6 підприємство «Довжоцький спиртовий завод» мало належний обсяг правосубєктності.

На підставі вищезазначеного судом встановлений рух активів в процесі проведення господарських операцій між ТОВ ТПК «Укрхімекспорт» та ДП «Довжоцький спиртовий завод».

В процесі розгляду справи судом на виконання вимог Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 № 1112/11/13-10 встановлено:

- факт здійснення господарської операції між позивачем та ДП «Довжоцький спиртовий завод»;

- наявність спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції;

- зв'язок між фактом придбання послуг у ДП «Довжоцький спиртовий завод» і господарською діяльністю позивача;

- дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість

- факт надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.

Судом встановлено, що за наслідками взаємодії ТОВ ТПК «Укрхімекспорт» із ОСОБА_6 підприємством «Довжоцький спиртовий завод» у першого утворилося відємне значення з ПДВ за жовтень 2014 року у сумі 120253,00 грн. та у листопаді 20484, 90 грн., із них позивачем заявлено до бюджетного відшкодування у листопаді 2014 року 140738,00 грн.

У відповідності до п. 200.3 ст. 200 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.4 тієї ж статті ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на вищезазначені норми чинного податкового законодавства, дослідивши надані позивачем первинні документи, суд дійшов висновку, що сума податкового кредиту за жовтень 2014 року у розмірі 120253,00 грн. та за листопад 2014 року у розмірі 20485,00 грн., сформована позивачем правомірно та підтверджується первинними документами, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи, а тому не підтвердження податковим органом вказаної суми для бюджетного відшкодування є необґрунтованим.

Таким чином, з огляду на викладене та беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 26.02.2015 № НОМЕР_1 (форми «В1») є протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, у звязку із чим підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне присудити з Державного бюджету України на користь позивача витрати у розмірі 422 грн. 21 коп.

Керуючись ст. ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 186, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно - промислової компанії «Укрхімекспорт» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державного підприємства «Довжоцький спиртовий завод» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 26.02.2015 № НОМЕР_1 ( форми «В1») задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 26.02.2015 № НОМЕР_1 ( форми «В1»).

Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно - промислової компанії «Укрхімекспорт» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 422 ( чотириста двадцять дві) грн. 21 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 29 травня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1