Справа № 820/7491/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 серпня 2015 р. № 820/7491/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області
про визнання протиправним наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ №1340 від 06.07.2015 р. "Про проведення планової виїзної документальної перевірки ФО-П ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1", прийнятий Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.07.2015 року Головою комісії з проведення реорганізації ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова Харківської області ДПС прийнято спірний наказ №1340 "Про проведення планової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства". Позивач вважає наказ таким, що підлягає скасуванню, оскільки у відповідача, відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року №71-VIII не було дозвільних документів Кабінету Міністрів України на проведення перевірки. У зв'язку із наведеним просив позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача - Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов (а.с.28-29) відповідач вказав, що спірний наказ виданий контролюючим органом у спосіб та у межах діючого законодавства. Перевірка проводиться відповідно до плану-графіку, який затверджується Державною фіскальною службою України. Крім того, на думку відповідача, обмеження визначені пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. не поширюються на проведення перевірки за окремими видами зобов'язань, зокрема щодо перевірки правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб. За таких підстав, відповідач наполягає, що спірний наказ №1340 від 06.07.2015 р. виданий на цілком законних підставах. Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень на позов, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вислухавши пояснення сторін, виходить з наступних підстав та мотивів:

За матеріалами справи судом встановлено, що позивач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації 06.05.2008 р., набув правовий статус субєкта господарювання фізичної особи-підприємця, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1. (а.с. 30-31).

Як платник податків та зборів позивач перебуває на обліку в ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області.

Державна податкова інспекція є органом державної влади і, відповідно, її діяльність має підпорядковуватись вимогам ч.2 ст.19 Конституції України та аналогічним вимогам ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні". Право податкової інспекції на проведення перевірки підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом. Суд може захистити право платника податку в разі проведення перевірки за відсутності для цього належних юридичних підстав та з порушенням правил, процедури, встановлених законом. Наявність негативних наслідків такої перевірки для можливості судового захисту законом не вимагається. Право на судовий захист пов'язане із самою протиправністю дій.

Вирішуючи спір, суд відзначає, що відносини, котрі виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, з платниками податків, їх права та обов'язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 вказаного Кодексу, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Пунктом 77.3 Податкового кодексу України передбачено, що проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов'язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб та зобов'язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами забороняється.

Згідно пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, про проведення документальної планової перевірки керівником органу державної податкової служби приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом повідомленням про вручення копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Пунктом 77.6 статті 77 Податкового кодексу України передбачено, що допуск посадових осіб органів податкової служби до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що відповідачем - Державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, 06.07.2015 р. був виданий спірний наказ №1340 "Про проведення планової виїзної документальної перевірки ФО-П ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства". (а.с.10).

Юридичною підставою для призначення перевірки в наказі вказано п. 77.4, п.77.5 ст. 77 Податкового кодексу України (а.с.10).

Копію наказу разом з повідомленням № 73 від 06.07.2015 року на проведення перевірки позивач отримав 20.07.2015 року, що не заперечується останнім.

Суд зазначає, що пунктом 3 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року ІІІ 71-VІІІ, встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Пункт 3 Перехідних положень Закону встановлює вичерпний перелік категорій підприємств на які зазначене обмеження не поширюється.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у 2014 році мав дохід від провадження господарської діяльності 2048807,73 грн., що підтверджується податковою декларацією про майновий стан та доходи за 2014 рік, тобто менше ніж 20 мільйонів гривень, заяви щодо проведення перевірки до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо проведення перевірки позивачем не надавалось. Будь яких рішень суду або інших підстав, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України щодо проведення вказаної перевірки не існувало і на теперішній час не існує. Також, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не ввозить на митну територію України, не виробляє та не реалізує підакцизні товари.

Крім того, як вбачається із оскарженого наказу №1340 від 06.07.2015 року, перевірка мала проводиться з 16.07.2015 року, а спірний наказ отриманий позивачем 20.07.2015 року, що є порушенням п.п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо призначення документальної планової виїзної перевірки Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 є незаконними, а наказ №1340 від 06.07.15р. про проведення планової виїзної документальної перевірки підлягає скасуванню.

Суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши добуті докази в їх сукупності, перевіривши обґрунтованість доводів сторін, суд дійшов висновку, що належних та допустимих в розумінні ст.70 КАС України доказів на підтвердження правомірності вчинених спірних дій з приводу призначення спірної перевірки податковий орган до суду не надав, а відтак позов підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним наказу - задовольнити.

Скасувати наказ Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області №1340 від 06.07.2015 р. "Про проведення планової виїзної документальної перевірки ФО-П ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1".

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 14 серпня 2015 року.

Суддя О.В. Панченко