Справа № 369/6806/15-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/6806/15-а Головуючий у 1-й інстанції:Ковальчук Л.М. Суддя-доповідач:Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

11 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Чаку Є.В.

Мєзєнцева Є.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 липня 2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, згідно розпорядження № 805569 від 08 травня 2015 року ОСОБА_3 з 24 грудня 2014 року отримує пенсію по втраті годувальника ОСОБА_4 в розмірі 1170 грн. 72 коп.

5 травня 2015 року позивач звернулась із заявою до УПФУ в Києво-Святошинському районі, в якій просила роз'яснити, на якій підставі всупереч вимог ст. ст. 36, 37, 38, 39, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» її синові ОСОБА_5 розраховано розмір пенсії по втраті годувальника із застосуванням середньої заробітної плати по країні не за 2011-2013 роки (у розмірі 2700 грн. 98 коп.), а за 2007 рік (у розмірі 1197 грн. 91 коп.), внаслідок чого розмір пенсії зменшено майже в 2,5 рази.

На вказану заяву ОСОБА_3 відповідач УПФУ в Києво-Святошинському районі листом № 129/С-01 від 20 травня 2015 року повідомив, що ОСОБА_3 з 24 грудня 2014 року отримує пенсію по втраті годувальника, призначену відповідно до норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Розрахунок пенсії проведено на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходились в пенсійній справі померлого годувальника ОСОБА_4

У наданій відповіді відповідач послався на положення статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зазначав, що норма щодо застосування показника середньої заробітної плати, який визначений за рік, що передував року смерті годувальника, має місце для застосування лише у разі, якщо годувальник на день смерті не одержував пенсію. У разі, якщо годувальник отримував пенсію згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а утриманець звертається за призначенням пенсії у разі втрати годувальника згідно вказаного Закону, то застосовується показник середньої заробітної плати, який був би застосований годувальнику при проведенні на інший вид пенсії (який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії годувальника).

Вважаючи дії відповідача щодо заниження розміру пенсії по втраті годувальника незаконними та необґрунтованими, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Чоловік позивача, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, перебував на обліку у відповідача з 2004 року.

Відповідачем пенсію померлому чоловіку було призначено з урахуванням заробітної плати і стажу із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався йому під час призначення пенсії..

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Відповідно до п.2 ч.2 статті 36 цього Закону непрацездатними членами сім'ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

Відповідно до вимог ч. 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10% тривалості страхового стажу.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу після перерахунку при призначенні іншої пенсії по іншому Закону застосовано показник середньої заробітної платні у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для розрахунку пенсії за 2007 рік - 1197,91грн.

Зміни, внесені до ст. ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратили чинність відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року. Відповідно, з цього часу відновлено дію положень ст. ст. 40, 42 Закону у редакції, що діяла до прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Прийняття нормативно-правового акту про відновлення дії норми закону, яка існувала до внесення до неї змін, що в подальшому були визнані неконституційними, не вимагається.

Як зазначалося вище, позивачу була призначена пенсія по втраті годувальника відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням заробітної плати і стажу померлого годувальника із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався йому під час призначення пенсії.

Отже, судом першої інстанції вірно зазначено, що оскільки померлий годувальник ОСОБА_4 отримував пенсію згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік, то не має підстав застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) 2011, 2012, 2013 років у розмірі 2700,98 грн. Крім того, не вбачається за можливе, що пенсія по втраті годувальника може бути перерахована із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, який визначений на рік, що передував року смерті годувальника.

З наведеного вбачається, що розрахунки відповідача щодо нарахування позивачу пенсії по втраті годувальника є правомірними, оскільки розмір пенсії позивача має бути обчислений із застосуванням середньої заробітної плати по країні за 2007 рік.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Таким чином обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.