Справа № 826/11493/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Приватного акціонерного товариства "Лекс Холдинг"

до

Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Державна архітектурно-будівельна інспекція України

про

визнання протиправними дій, скасування постанов

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Лекс Холдинг» звернулось до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання протиправними дій щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №47400818 від 29.04.2015 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.06.2015, скасування постанов.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на час прийняття оскаржуваного рішення строк пред’явлення виконавчого документа до виконання закінчився, що, на думку позивача, свідчить про протиправність оскаржених дій та постанов.

Відповідач письмових пояснень по суті позову не надав, явку уповноваженого представника в судове засіданні не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату ат місце судового вирішення справи.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав наданих у письмових поясненнях, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою від 29.04.2015 відкрито виконавче провадження №47400818 з примусового виконання постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві №19/13 від 28.01.2013 про стягнення з ПрАТ «Лекс Холдінг» штрафу в сумі 1 032 300 грн.

В подальшому, 03.06.2015 відповідачем прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України “Про виконавче провадження” .

Статтею 1 Закону N 606-XIV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 17 Закону № 606-XIV відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.

Отже, постанова Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві №19/13 від 28.01.2013 про стягнення з ПрАТ «Лекс Холдінг» штрафу в сумі 1 032 300 грн. є виконавчим документом в розумінні Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Згідно п. 29 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. № 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 735) (далі - Порядок № 244), оскарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Зі змісту постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві №19/13 від 28.01.2013 вбачається, що постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова можу бути оскаржена протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду міста Києва від 28.03.2013 у справі № 910/2627/13 задоволено позов Приватного акціонерного товариства «Лекс Холдінг» до Інспекції та скасовано постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.01.2013 № 19/13.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2013 у справі № 910/2627/13 апеляційну скаргу Інспекції залишено без задоволення. Рішення господарського міста Києва від 28.03.2013 у справі № 910/2627 43 залишено без змін.

Проте, постановою Вищого господарського суду України від 16.12.2013 у справі № 910/2627/13 касаційну скаргу Інспекції задоволено частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2013 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2013 у справі №'910/2627/13 скасовано. Справу № 910/2627/13 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2014 у справі № 910/2627/13 відмовлено в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Лекс Холдінг» до Інспекції про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.01.2013 № 19/13.

В подальшому, постановою Київського апеляційного господарського суду від

07.10.2014 у справі № 910/2627/13 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Лекс Холдинг» залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2014 у справі № 910/2627/13 залишено без змін.

Також, ухвалою Вищого господарського суду України від 12.11.2014 у справі № 910/2627/13 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Лекс Холдинг» повернуто скаржнику.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Отже, судове рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2014 у справі № 910/2627/13, яким відмовлено в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Лекс Холдінг» до Інспекції про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.01.2013 № 19/13 набрало законної сили 15.10.2014.

З огляду на вищевикладене, строк пред’явлення до виконання постанови від 28.01.2013 № 19/13 почався з 15.10.2014. Враховуючи, що виконавче провадження з примусового виконання згадуваної постанови відкрито 29.04.2015, тобто з дотриманням річного строку, отже доводи позивача, що відповідачем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого документу, щодо якого закінчився строк пред’явлення до виконання є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Вказане свідчить про необґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправними дій щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №47400818 від 29.04.2015, скасування вказаної постанови.

Щодо посилання позивача на ст. 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», якою визначено, що не підлягають виконанню постанова, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня її винесення, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 34 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 06.04.1995 №244 Не підлягає виконанню постанова про накладення штрафу, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня винесення.

У разі зупинення виконання постанови відповідно до пункту 29 цього Порядку перебіг строку давності її виконання, визначеного статтею 4 Закону, зупиняється до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, строк виконання постанови від 28.01.2013 № 19/13 зупинявся до 15.10.2014 (дата набрання судового рішення законної сили), а відтак доводи позивача, що вказану постанову пред’явлено до виконання з порушенням дворічного строку є необґрунтованими.

Строк, протягом якого виконання постанови про накладення штрафу було зупинено, до загального строку давності виконання такої постанови не зараховується.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.06.2015, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 25 Закону N 606-XIV передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно ст. 27 Закону N 606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 57 Закону N 606-XIV постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Зі змісту постанови про відкриття провадження від 29.04.2015 вбачається, що позивачу надано строк для самостійного виконання виконавчого документу в строк до 06.05.2015.

Позивач вказує, що постанова від 29.04.2015 була направлена відповідачем лише в червні місяці, на підтвердження чого позивачем надано суду копію конверту відправник – Відділ Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, отримувач – ПрАТ «Лекс Холдінг» з відміткою поштового відділення про відправлення 03.06.2015 (отримано 05.06.2015), проте позивачем не надано доказів, що у вказаному конверті 03.06.2015 було надіслано саме постанову від 29.04.2015.

Відповідачем надано суду копію супровідного листа про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.04.2015.

З матеріалів справи вбачається та позивачем не заперечується, що виконавчий документ не лише у встановлений строк (до 06.05.2015), а й станом на час прийняття постанови про арешт майна боржника ним не виконано, з огляду на викладене, при прийняття постанови від 03.06.2015 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відповідач діяв відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», що вказує на відсутність підстав для задоволення позову у вказаній частині.

За правилами частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 69-71, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.185-187 КАС України

Суддя В.І. Келеберда