Справа № 219/3435/2013-а
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2013-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/3435/2013-а
2-а/219/157/2013
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2013 м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко Л.В.

при секретарі Івашко К.В.

за участю - позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача УПФУ в Артемівську Донецької області ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Артемівська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та в Артемівському районі Донецької області про визнання рішення № 8 від 28.02.2013 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах неправомірним, зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах з лютого 2013 року

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та в Артемівському районі Донецької області про визнання рішення № 8 від 28.02.2013 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах неправомірним, зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах з лютого 2013 року. Позивач посилається на те, що у відповідності до розділу 1 підрозділу «Підземні роботі» ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173 має право на пільгову пенсію згідно зі Списком № 1 та вважає, що відмова УПФУ у м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області є незаконною. Спірним питанням є правомірність відмови пенсійним органом незарахування в стаж ОСОБА_1, що дає право на пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоду його роботи водієм автомобіля МАЗ -503 по вивозу гіпсового каменя з шахти.

У судовому засіданні позивач наполягав на заявлених вимогах та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник позивача підтримав позовні вимоги, вважаючи, що відповідач неправомірно відмовив у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1, не навів належних підстав у своєму рішенні № 8 від 28.02.2013 року.

Представники відповідача надали заперечення на позов та уточнення до заперечень, згідно яких просили у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що право на пільгове пенсійне забезпечення здійснюється відповідно з Списком пільгових підприємств, робіт професій та посад, які затверджує Кабінет Міністрів України (у період до незалежності України ОСОБА_5 Міністрів СРСР), документами, наданими для призначення пенсії не підтверджено, що позивач працював на підземних роботах на умовах повного робочого дня.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача, оцінивши надані суду докази та встановивши правовідносини, що склалися між сторонами, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Конституція України регламентує основні напрямки розвитку суспільства, держави та загальні принципи, серед яких, зокрема, визнаються і діють принципи верховенства права та права на соціальний захист.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, що і відображено у принципі верховенства права.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основним законодавчим актом, що здійснює регулювання відносин в сфері пенсійного забезпечення в Україні, є Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" N 1058-IV від 9 липня 2003 року.

Згідно п.п.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-У1, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України „Про пенсійне забезпечення".

На підставі ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Частиною 2 статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону , знижується на 1 рік.

Згідно пунктів 3, 4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умови праці після 21 серпня 1992 року.

Рішенням від 28.02.2013 року № 8 відповідач відмовив позивачеві в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ч. 2 ст. 14 Закону та пункту 2 Прикінцевих положень України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон) з тих підстав, що до пільгового стажу можливо зарахувати період роботи в якості водія, який фактично відпрацював під землею та підтверджений спусками-підйомами в гіпсову шахту, а з наданих позивачем документів визначити період пільговой роботи неможливо. В цьому ж рішенні зазначено, що ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно ст.14 п.2 Закону -відмовити внаслідок відсутності необхідного пільгового стажу 3 роки 00 міс. Конверт свідчить про те, що зазначене рішення відправлене на адресу позивача 15.04.2013 року. З позовом ОСОБА_1 звернувся 17.04.2013 року, тобто у відповідності до чинного процесуального законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що з 23.07.1976 року по 27.03.1980 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Артемівським алебастровим заводом, на якому працював водієм автомобіля МАЗ-503 по вивозу гіпсового каменя з шахти, що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1, запис № 14, 15,16. Згідно із записом № 17 в трудовій книжці позивача вказується про звільнення його у відповідності до ст.36 п.1 КЗПп України за згодою сторін (наказ № 60 від 26.03.1980 року).

08.02.2013 року позивачеві було видано довідку № 11 на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. У цій довідці вказано, що за період з 23.07.1976 року по 27.03.1980 року позивач виконував роботи в гіпсовій шахті за професією водій автомобіля МАЗ-503 земпарка, наказ № 82-к від 23.07.1976 р. та наказ № 60-к від 26.03.1980 р., що передбачена Списком 1, розділ «Горні роботи» підрозділу 1 «Підземні роботи». Підстава ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173 із застосуванням ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За період з 23.07.1976 р. по 27.03.1980 р. стаж складає 3 роки 03 місяці 21 день. Підставою для видачі довідки є накази по особовому складу, особиста картка, розрахунково-платіжні відомості. Також вказується, що журнали спусків-підйомів в гіпсову шахту відсутні.

Згідно з Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах розділу 1 «Гірні роботи» підрозділу 1 «Підземні роботи», затвердженого постановою ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 всі робітники, інженерно-технічні працівники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди і інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, копалень і інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні вказаних вище робочих і службовців (медперсонал підземних (здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв'язку і т. д.) мають право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно абзацу першого п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 в редакції із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ від 05.07.2006р. № 920, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається з виписки копії трудової книжки позивача запис № 14 не містить посилань на повний робочий день ОСОБА_1 під землею. До матеріалів, що дають право на пільгову пенсію не надано і довідку про фактичні спуски та підйоми в шахту за період 23.07.1976 року по 27.03.1980 року. Проте, в судовому засіданні представник третьої особи ТОВ «Сініат», яке є правонаступником Артемівського алебастрового комбіната, ОСОБА_6 надав документи, які свідчать про те, що журнали спусків та підйому в шахту зберігаються лише 3 роки, а представники відповідачів не навели підстав та не вказали нормативних документів у відповідності до яких при призначенні пенсії на пільгових умовах необхідним є застосування зазначених журналів.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Зазначена у трудовій книжці професія позивача належить до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робочих, затвердженому постановою Державного комітету ради міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати, Секретаріату Центральної ради профспілок від 19.09.1968 року № 300/27 (діючому в період до введення в дію постанови Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦСПС від 12.05.1988 року № 293/14-54) та не заперечується відповідачем.

Статтею 62 вказаного Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 ОСОБА_5 КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 вказаної постанови визначає, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, приймаючи до уваги вказані норми закону, надані позивачем усі докази по справі, суд вважає, що позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки основний документ трудова книжка містить необхідні дані про місце роботи позивача у спірні періоди, без примітки про те, що позивач працював на умовах неповного робочого дня дає підстави вважати, що він працював водієм по вивозу гіпсового каменгя із шахти на умовах повного робочого дня. Про те, що позивач працював у шахті також свідчить особова карточка, надана представником третьої особи, із зазначенням в ній місця роботи «гор. шахта», водій автомобіля МАЗ -503, та періоду роботи - з 23.07.1976 року по день звільнення. Ці дані відповідають даним, внесеним в трудову книжку водій автомобіля МАЗ 503 по вивозу гіпсового каменя із шахти. Стосовно заперечень відповідача щодо того, що позивач згідно з наказом № 82-к від 23.07.1976 р. зарахований водієм третього класу на автомобіль МАЗ-503 № 06-09 в земпарк, а тому працював не повний робочий день у шахті та не має права на підльгову пенсію не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідач не надав жодного документу, який би підтверджував, що позивач не працював повний робочий день на підземних роботах, не надано і положення або наказу про створення земпарку на алебастровому комбінаті та умов праці робітників у цьому земпарку. З платіжно-розрахункових відомостей, наданих суду на підтвердження оплати праці позивачу за відпрацьований на алебастровому комбінаті період, також не вбачається, що оплату здійснено за неповний робочий день. Свідок ОСОБА_7 яка працює в даний час на ТОВ «СІНІАТ» показала, що зарплату позивач отримував за норму відпрацьованих годин, зозрахуноков-платіжні відомості вказують на те, що він працював повний робочий день, але встановити, чи знаходився він 80 або 100 відсотків в шахті неможливо.

До трудової книжки не були внесені будь-які виправлення щодо неточностей вказаних записів у ній. Тому у суду не виникає сумнівів, що позивач дійсно працював на підземних роботах, перебуваючи повний робочий день, які дають право на призначення йому пільгової пенсії.

Надані для огляду в судовому засіданні справи про призначення пенсій ОСОБА_8, який також працював з 13.09.1976 року по 27.06.1977 року водієм по вивозу гіпсового каменя з шахти, у трудовій книжці якого також не зазначено, що він працював на умовах повного робочого дня. Управління Пенсійного фонду довідку ЗАТ «Лафарж Гіпс» (зараз ТОВ «СІНІАТ») прийнято до уваги та ОСОБА_8 призначено пенсію на пільгових умовах. За аналогічних підстав призначено пенсію ОСОБА_9

Суд вважає, що відповідачем не надано належних доказів правомірності прийнятого ним рішення № 8 від 28.02.2013 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Оскільки рішення №8 від 28.02.2013 про відмову в призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах породжує для позивача певні правові наслідки у вигляді відмови в праві вийти на пенсію на пільгових умовах, висновки цього рішення є обов`язковими для позивача, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені у відповідності до процесуального закону та підлягають захисту. Суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірним зазначеного рішення УПФУ в м. Артемівську та Артемівському районі про відмову ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію відповідно до ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 11.02.2013 року, з моменту звернення до пенсійного органу за призначенням пенсії є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 09.01.2013 року «Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення субєктом владних повноважень» встановити судовий контроль за виконанням рішення субєктом владних повноважень відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобовязання надати звіт про виконання судового рішення. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та в Артемівському районі Донецької області в десятиденний строк з дня набрання постановою законної сили надати до суду звіт про виконання судового рішення

Керуючись ст. ст. ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 51, 71, 160-163 КАС України, суд -

суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УПФУ в м. Артемівськ та Артемівському районі Донецької області про визнання рішення від 28.02.2013 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах неправомірним, зобовязання призначити пенсію на пільгових умовах з лютого 2013 року задовольнити.

Визнати неправомірним рішення УПФУ в м. Артемівськ та Артемівському районі Донецької області № 8 від 28.02.2013 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1

Забовязати УПФУ в м. Артемівськ та Артемівському районі Донецької області призначити пенсію ОСОБА_1 на пільгових умовах у відповідності до ч.2 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення до УПФУ, тобто з 11.02.2013 року.

На підставі ст. 163, ч.1 ст. 267 КАС України зобовязати відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та в Артемівському районі Донецької області в десятиденний строк з дня набрання постановою законної сили надати до суду звіт про виконання судового рішення в частині призначення пенсії ОСОБА_1 у відповідності до ч.2 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення.

ОСОБА_5 набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

ОСОБА_5 прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті одноособово суддею.

Головуючий суддя Л. В.Шевченко