Справа № 804/7114/15
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 р. Справа № 804/7114/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя Ляшко О.Б.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропромліт» до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що вважає безпідставним проведення податкової перевірки, висновки якої є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового та цивільного законодавства, а зазначене податкове повідомлення-рішення є протиправним та такими, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте податковим органом без достатніх на те правових підстав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2015 року до участі у справі 804/7114/15 в якості свідків було залучено осіб, котрі на момент виникнення спірних правовідносин, займали посади директорів ТОВ "СЕЙЛ КОМ" - ОСОБА_1, ТОВ "Д.С.Д. Трейд" - ОСОБА_3, ТОВ «КРІСТАЛ-КОМ» - ОСОБА_4, яких викликано на судовий розгляд адміністративної справи для допиту.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджено матеріалами справи. Надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджено матеріалами справи.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропромліт» зареєстровано Дніпропетровською районною державною адміністрацією 23.07.1997 р. та перебуває на податковому обліку в Дніпропетровській ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області.
У період з 17.04.2015 р. по 23.04.2015 р. службовими особами Дніпропетровської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Дніпропромліт» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з платниками податків за грудень 2014 року, за результатами якої було складено акт № 203/2204/21866376 від 27.04.2015 р.
Згідно вказаного акту, перевіркою ТОВ «Дніпропромліт» не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ТОВ «Сейл Ком», ТОВ «Д.С.Д Трейд» та ТОВ «Крістал-Ком», їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме: встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій з ТОВ «Сейл Ком», ТОВ «Д.С.Д Трейд» та ТОВ «Крістал-Ком» за грудень 2014 року.
Не погоджуючись з вищевикладеними висновками, ТОВ «Дніпропромліт» звернулося до Дніпропетровської ОДПІ ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області із запереченнями від 07.05.2015 року на акт перевірки від 27.04.2015 року. Згідно відповіді податкового органу, викладеної у листі від 15.05.2015 р. № 8693/10/04-17-22-04, висновки акту від 27.04.2015 р. були залишено без змін.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Таким чином, господарські операції для цілей визначення податкового кредиту з податку на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
За відсутності факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або лише за умови сплати грошових коштів.
Судом встановлено, що 08.12.2015 р. між ТОВ «Крістал-Ком» (Постачальник) та ТОВ «Дніпропромліт» (Покупець) було укладено договір № 56/1-14 згідно п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, Постачальник зобов'язується купити (прийняти та оплатити) товар, номенклатура, кількість, ціна якого вказані у видаткових накладних.
Виконання вказаного договору підтверджено актами приймання-передачі товару, видатковими накладними № 402 від 09.12.2014 р., № 479 від 10.12.2014 р., № 502 від 11.12.2014 р., № 554 від 12.12.2014 р., № 712 від 15.12.2014 р., № 766 від 16.12.2014 р. на загальну суму 865680 грн., у тому числі ПДВ - 144280 грн., податковими накладними № 402 від 09.12.2014 р., № 479 від 10.12.2014 р., № 502 від 11.12.2014 р., № 554 від 12.12.2014 р., № 712 від 15.12.2014 р., № 766 від 16.12.2014 р., та товарно-транспортними накладними № 091201 від 09.12.2014 р., № 101202 від 10.12.2014 р., № 1112 від 11.12.2014 р., № 121202 від 12.12.2014 р., № 151203 від 15.12.2014 р., № 161201 від 16.12.2014 р.
З вказаних товарно-транспортних накладних вбачається, що товар, придбаний ТОВ «Дніпропромліт» у ТОВ «Крістал-Ком» було транспортовано транспортними засобами ГАЗ НОМЕР_1 та ГАЗ НОМЕР_2, які згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу належать ТОВ «Дніпропромліт» на праві власності.
Товар, придбаний у ТОВ «Крістал-Ком» було фактично отримано співробітником ТОВ «Дніпропромліт» за довіреністю № 1883-1 від 05.12.2014 р. ОСОБА_5, який перебуває у штаті підприємства, що підтверджено відповідними штатними розкладами на 2014, 2015 роки, а також податковим розрахунком форми 1-ДФ та паспортними даними ОСОБА_5 З товарно-транспортних накладних, штатних розкладів на 2014, 2015 роки, податкового розрахунку за формою 1-ДФ та відповідних паспортних даних вбачається, що водії транспортних засобів ГАЗ НОМЕР_1, ГАЗ НОМЕР_2 ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відповідно, перебувають у штаті ТОВ «Дніпропромліт».
З пояснень позивача, товар було розвантажено за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт Ювілейне, вул. Виробнича, 13, яка згідно договору оренди комплексу виробничих та побутових споруд № 1-914 від 02.01.2014 р., перебуває у користуванні ТОВ «Дніпропромліт», та, згідно установчих документів, - є його юридичною адресою.
Крім того, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.12.2014 р. між ТОВ «Д.С.Д. Трейд» (Постачальник) та ТОВ «Дніпропромліт» (Покупець) було укладено договір № 56/2-14,згідно п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, Постачальник зобов'язується купити (прийняти та оплатити) товар, номенклатура, кількість, ціна якого вказані у видаткових накладних (а.с. ).
З вказаних товарно-транспортних накладних вбачається, що товар, придбаний ТОВ «Дніпропромліт» у ТОВ «Д.С.Д. Трейд» було транспортовано транспортним засобом ГАЗ НОМЕР_2, який, як вже було зазначено, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ТОВ «Дніпропромліт» на праві власності.
Товар, придбаний у ТОВ «Д.С.Д. Трейд» фактично отриманий співробітником ТОВ «Дніпропромліт» за довіреністю № 1865 від 04.12.2014 р. ОСОБА_5 та перевезено водієм ОСОБА_7, які, як вже було зазначено, перебувають у штаті підприємства.
Вищевказаний товар розвантажений за юридичною адресою позивача: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт Ювілейне, вул. Виробнича, 13.
Окрім цього, судом встановлено, що 03.12.2014 р. між ТОВ «Сейл Ком» (Постачальник) та ТОВ «Дніпропромліт» (Покупець) укладено договір № 51-14, згідно п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених договором, Постачальник зобов'язується купити (прийняти та оплатити) товар, номенклатура, кількість, ціна якого вказані у видаткових накладних.
Виконання вказаного договору підтверджено актами приймання-передачі, видатковими накладними № 28 від 05.12.2014 р., № 29 від 10.12.2014 р., № 30 від 15.12.2014 р. на загальну суму 1161900 грн., у тому числі ПДВ - 193650 грн., податковими накладними № 28 від 05.12.2014 р., № 29 від 10.12.2014 р., № 30 від 15.12.2014 р., та товарно-транспортними накладними № 0512 від 05.12.2014 р., № 1012 від 10.12.2014 р., № 1512 від 15.12.2014 р.
Відповідно до первинної документації позивача, товар, придбаний ТОВ «Дніпропромліт» у ТОВ «Сейл Ком» транспортовано транспортним засобом ГАЗ НОМЕР_2, що належить ТОВ «Дніпропромліт» на праві власності. Товар, придбаний у ТОВ «Сейл Ком» фактично отримано співробітником ТОВ «Дніпропромліт» за довіреністю № 1878 від 05.12.2014 р. ОСОБА_5 та перевезено водієм ОСОБА_7, які, перебувають у штаті підприємства.
Вищевказаний товар, згідно товарно-транспортних накладних, розвантажено за юридичною адресою позивача: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт Ювілейне, вул. Виробнича, 13.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт переміщення товарно-матеріальних цінностей в процесі здійснення фінансово-господарської діяльності між ТОВ «Дніпропромліт» та ТОВ «Крістал-Ком», ТОВ «Д.С.Д. Трейд», ТОВ «Сейл Ком» підтверджено належним чином складеними первинними документами, а позивачем підтверджено фактичне виконання договорів з ТОВ «Крістал-Ком», ТОВ «Д.С.Д. Трейд», ТОВ «Сейл Ком» шляхом надання належно складеної первинної документації підприємства.
Разом з тим, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на відсутність сертифікатів відповідності як на одну з підстав нереальності договорів між ТОВ «Дніпропромліт» та ТОВ «Крістал-Ком», ТОВ «Д.С.Д. Трейд», ТОВ «Сейл Ком», оскільки сертифікат якості на товар не є первинним документом в розумінні Закону України від 16.07.99 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки не містить інформації про господарську операцію та не підтверджує її здійснення, і його наявність не передбачена правилами ведення бухгалтерського та/або податкового обліку на підприємстві. Крім того, вимога щодо встановлення сертифікатів відповідності взагалі виходить за межі прав, наданих Податковим кодексом України органам державної податкової служби (ст.20). Податковий орган не вправі контролювати наявність або відсутність сертифікатів якості на товар (продукцію) і в залежності від їх наявності або відсутності робити висновок про нікчемність господарських правочинів.
Суд критично оцінює посилання відповідача на неможливість підтвердити реальність господарських відносин ТОВ «Дніпропромліт» з ТОВ «Д.С.Д Трейд» та ТОВ «Сейл Ком» на підставі наявності у їхніх контрагенті- постачальників - ТОВ «Благобуд» та ТОВ «Профі Лістінг Ком» - облікового стану 9 (направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням).
Так, у відповідності до роз'яснень Листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011р. №742/11/13-11 оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Крім того, суд зазначає, що у відповідності ст. 6 Господарського кодексу України чинним законодавством України передбачений принцип свободи підприємницької діяльності, що спростовує посилання податкового органу на неправомірність роботи на одній і тій самій посаді директора, головного бухгалтера та засновника ТОВ «Сейл Ком», ТОВ «Д.С.Д Трейд» та ТОВ «Крістал-Ком», а також проведення діяльності підприємства у місці реєстрації.
Натомість, під час судового розгляду справи позивачем надано первинну документацію підприємства на підтвердження реальності укладання оскаржуваних угод: договори, видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні, акти приймання виконаних робіт тощо.
У зв'язку з викладеним вище, суд зазначає, що позивачем підтверджено реальність укладення договорів з ТОВ «Крістал-Ком», ТОВ «Д.С.Д. Трейд», ТОВ «Сейл Ком» та правомірність формування позивачем податкового кредиту за їх результатами.
Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
У зв'язку з викладеним вище, суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропромліт» до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
З огляду на викладену вище норму, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропромліт» судовий збір у розмірі 487,20 грн.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропромліт» до Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропромліт» судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.).
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Б. Ляшко