Справа № 2-а/1970/2868/11
Суддя: Мандзій О.П.
Дата ухвалення: 2013-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/2868/11

05 серпня 2013 року

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

при секретарі Бойко Н.Б.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом Служби автомобільних доріг у Тернопільській області до державної фінансової інспекції в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача відкрите акціонерне товариство «Тернопільське ШБУ-24» про скасування п.2 вимоги контрольно ревізійного управління від 16.09.2011 року №19-05-13-14/5/89,-

ВСТАНОВИВ:

Служба автомобільних доріг у Тернопільській області (надалі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до контрольно ревізійного управління у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача відкрите акціонерне товариство «Тернопільське ШБУ-24» про скасування п.2 вимоги контрольно ревізійного управління від 16.09.2011 року №19-05-13-14/5/89.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що відповідачем було проведено ревізію фінансово - господарської діяльності Служби автомобільних доріг у Тернопільській області, за результатами якої було складено акт № 05-22/52 від 22.08.2011 року та направлено вимогу «Про усунення виявлених ревізією порушень фінансової дисципліни» від 16.09.2011 року №19-05-13-14/5/89.

У п.2 даної вимоги, зокрема, зроблено висновок про встановлення фактів завищення вартості робіт підрядником ВАТ «Тернопільське ШБУ №24» на загальну суму 132645,60грн., у звязку із чим зайво виплачені підряднику кошти слід відшкодувати до державного бюджету або виконанням відповідного обсягу робіт.

Позивач просить звернути увагу на те, що КРУ аргументує виявлені порушення трьома окремими позиціями а саме: при виконанні робіт з влаштування дорожнього одягу зайво враховано 220 м3 щебеню із природного каменю, невідповідність товщини підстилаючого піщаного шару проектній документації та завищення коефіцієнту і показників для визначення кошторисного прибутку при виконанні земляних робіт, що в подальшому призвело до завищення вартості та обсягів виконаних робіт.

В обґрунтування заявлених вимог вказано, що при влаштуванні дорожнього одягу на ділянках де проектом передбачено земполотно в насипах з влаштуванням присипних узбіч, шар щебеню відсипається без упору, тобто природно утворюються так звані упорні призми, які передбачені проектно-кошторисною документацією, згідно яких витрата щебеню на упорні призми на ділянках влаштування дорожнього одягу в насипах становить -220 м3, що і було включено в форму КБ-2в, а отже, жодного порушення п.3.3.10.1. ДБН.Д.1.1.-1-2000 немає.

Щодо невідповідності товщини підстилаючого шару проектній документації, позивач відзначає, що згідно нормативних документів допускається зміна параметрів конструктивних елементів дорожнього одягу після його двохрічної експлуатації, тобто, чинними нормами допускається деформація конструктивних шарів дорожнього одягу до 50% від їх первісного стану через два роки від початку експлуатації. Проведеними ж комісією 17.08.2011 року шурфуваннями дорожнього одягу встановлена товщина шару піску в окремих місцях на день контрольного обміру, а встановити фактичну товщину і обєм всього підстилаючого шару піску на час його приймання у 2008 році в даний час не можливо.

Позивач відмічає, що при перевірці коефіцієнту і показників для визначення кошторисного прибутку при виконанні земляних робіт, КРУ не враховано той факт, що автомобільна дорога місцевого значення Конюхи-Залісся відноситься до автомобільних доріг загального користування і застосування норм ВБН Д.1.1-218-1-2001, з відповідним розміром прибутку 4,0 грн./люд.- год., є обовязковим при визначенні вартості робіт з будівництва даного обєкта.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 липня 2013 року в порядку процесуального правонаступництва у відповідності до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України замінено відповідача: контрольно-ревізійне управління в Тернопільській області на правонаступника державну фінансову інспекцію в Тернопільській області.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів вказаних у позовній заяві, надавши додаткові письмові пояснення щодо висновку судової будівельно технічної експертизи, просила скасувати п.2 вимоги контрольно ревізійного управління від 16.09.2011 року №19-05-13-14/5/89.

Представники відповідача, державної фінансової інспекції в Тернопільській області (далі відповідач або ДФІ в Тернопільській області) в судовому засіданні позов не визнали, позовні вимоги вважають безпідставними та такими що не підлягають до задоволення, оскільки проведеною ревізією встановлено, що згідно актів виконаних робіт форми Кб-2в за грудень 2010 року з будівництва автомобільної дороги місцевого значення сполученням с.Конюхи с. Залісся Козівського району, в порушення вимог п.3.3.10.1 ДБН.Д.1.1-1-2000 «Правила визначення вартості будівництва» при виконанні робіт по влаштуванню дорожнього одягу зайво враховано 220 м3 щебеню із природного каменю. Проведеними контрольними обмірами на окремих ділянках дороги завищено товщину пісчаної основи в кількості 215 м3. Також при виконанні земляних робіт в акті ф. КБ-2в №1 за грудень 2010 року завищено усереднені коефіцієнти і показники для визначення кошторисного прибутку.

Щодо висновку судової будівельно технічної експертизи, представник відповідача додатково повідомив, що при проведенні ревізії ревізується кожен окремий документ, так як будівельні роботи у відповідності до їх специфіки та технології можуть виконуватися різними спеціалізованими структурними підрозділами або субпідрядними організаціями для яких планується окремо кошторисний прибуток і вони його у своїх актах виконаних робіт заробляють, а документом при розрахунках за обсяги виконаних робіт є кожен окремий акт приймання виконаних робіт типової форми КБ-2в.

Заслухавши в судовому засіданні представників позивача та відповідача, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства судом встановлені наступні обставини.

Як слідує з матеріалів справи, контрольно-ревізійним управлінням у Тернопільській області проведено позапланову ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності Служби автомобільних доріг у Тернопільській області, в частині питань будівництва автомобільної дороги сполученням с. Конюхи с. Залісся Козівського району за період з 01.01.2008 року по 01.07.2007 року, за результатами якої складено акт від 22.08.2011 року №05-22/52 (а.с. 38-43).

Згідно предявлених для перевірки документів, а саме, актів виконаних робіт форми КБ-2в, договору підряду та проведених в ході ревізій контрольних обмірів фактично виконаних обсягів робіт, ревізією встановлено, що в порушення п.3.3.10.1 ДБН.Д.1.1-1-2000 «Правила визначення вартості будівництва», затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 року №174 (із змінами та доповненнями), при виконанні робіт з влаштування дорожнього одягу (акт форми КБ-2в за грудень 2010 року на суму 2449127 грн.) в п.99 зайво (додатково зверх норм витрачання) враховано - 220м3 щебеню із природного каменю фракції 40-70 мм по ціні 146,03 за 1 м3 на суму 32127 грн. (прямі витрати), що в подальшому призвело до завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 38552,40 грн. в тому числі ПДВ 6425,40 грн.

В результаті проведених контрольних вирубок дорожнього одягу встановлено невідповідність товщини підстилаючого пісчаного шару проектній документації на 215 м3, а саме:

- 450х6х(0,13-(0,13+0,11):2=27,0 м3 (занижена товщина 1 см);

- 450х6х(0,14-(0,10+0,07):2)=148,4 м3 (занижена товщина 5,5 см);

- 440х6х(0,14-(0,12+0,13):2=39,6 м3 (занижена товщина 1,5 см).

Товщина пісчаного шару занижена на ділянках дороги км.0+950 к.1+400 довжиною 450 м/п; км.1+850 км.2+300 довжиною 450 м/п і на к.2+470 км.3+180 довжиною 440м/п, що є порушенням п.22.2 ДБН В.2.3-4:2007 та п.3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000 та призвело до завищення обсягів та вартості використаних робіт на загальну суму 40536 грн., разом з ПДВ. Товщина дорожнього одягу встановлена згідно акту перевірки №44 Інспекції держархбуд контролю у Тернопільській області від 17.08.2011(а.с. 50-51).

Також відповідачем встановлено порушення п.2.32 ВБН д.1.1-218-2001 «Порядок визначення вартості будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонтів автомобільних доріг загального користування», затвердженого наказом Державної служби автомобільних доріг України №410 від 29.06.2004 року (із змінами та доповненнями), при виконанні земляних робіт в акті форми КБ-2в №1 за грудень 2010 року (акт на суму 1026139 грн.), завищено усередині коефіцієнти і показники для визначення кошторисного прибутку (замість коефіцієнта 2,09 враховано коефіцієнт - 4), що в подальшому призвело до завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 53557,20 грн. в тому числі ПДВ 8926,20 грн. з розрахунку визначення коефіцієнта кошторисного прибутку: (18369 л/г (кількість людино-годин робітників) + 3787 л/г (кількість людино-годин механізаторів) х 1000 (1000 грн. прямих витрат) : 497377 (сума прямих витрат згідно акта) = 44,545 (кількість людино-годин на 1000 прямих витрат). Згідно дод. 3 до ВБН Д.1.1.-218-1-2001 розмір кошторисного прибутку складає 2,09 грн. на одну людино-годину.

Розрахунок завищена вартості робіт слідує з наступн6их обрахунків: (93 468,0 грн. (сума прибутку згідно акта) - 48837 грн. (23367 (кількість людино-годин згідно акта) х 2,09 (розмір кошторисного прибутку ) = 44631,0 + 20 % ПДВ) = 53557,2 грн.

Як наслідок, виявлені факти завищення вартості робіт призвели до недостовірної фінансової та статистичної звітності Служби автомобільних доріг у Тернопільській області за 2008, 2010 роки (звіт про надходження та використання коштів форми №4,3 м) на суму 132645 грн., чим нанесено збитки установі та порушено ч.1 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996 (із змінами та доповненнями).

Не погодившись із актом ревізії, позивачем було подано заперечення, на підставі якого 15 вересня 2011 року Контрольно-ревізійним управлінням в Тернопільській області складено висновок на вказане заперечення до акта ревізії фінансово-господарської діяльності, за період з 01.01.2008 року по 01.07.2011 року, згідно якого усі заперечення Служби автомобільних доріг у Тернопільській області визнанні неприйнятними (а.с. 30-35).

У зв'язку з виявленим порушенням, позивачу були пред'явлені вимоги від 16.09.2011 року № №19-05-13-14/5/89 про усунення виявлених ревізією порушень фінансової дисципліни, пунктом 2 яких зроблено висновок про встановлення фактів завищення вартості робіт підрядником ВАТ «Тернопільське ШБУ №24» на загальну суму 132645,60грн., у звязку із чим зайво виплачені підряднику кошти слід відшкодувати до державного бюджету або виконанням відповідного обсягу робіт (а.с. 36-37).

На підставі ухвали суду судовим експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4 проведено експертизу та складено висновок №4366 від 11 червня 2013 року судової будівельно-технічної експертизи по даній адміністративній справі (а.с.126-129).

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам щодо правомірності включення до вартості робіт витрат по щебеню на упорні призми в кількості 220 м3 при влаштуванні дорожнього одягу в насипах з присипними узбіччями при будівництві дороги Конюхи-Залісся Козівського району Тернопільської області, суд враховує наступні обставини справи та приходить до наступних висновків.

Як слідує з висновку судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 127) при будівництві автомобільних доріг застосовується ДБН Д.2.2-27-99 Ресурсні елементні кошторисні норми. Збірник 27 «Автомобільні дороги». При досліджені даного Збірника, його Технічної частини не виявлено, щоб при застосуванні розцінок 27-31-2 та 27-31-3 при влаштуванні дорожнього одягу в насипах з присипними узбіччями є потреба враховувати додаткові роботи чи додаткові витрати ресурсів, у даному випадку - щебеню з природного каменю, фракція 40-70 мм, марки М600. У проектно-кошторисній документації будівництва автомобільної дороги Конюхи-Залісся Козівського району Тернопільської області, відсутнє обґрунтування щодо можливості розробки та затвердження додаткових норм, як це передбачається п.1.9,1.10 ДБН Д.1.1-2-99 (унікальність споруди, особливі вимоги до капітальності, виконанні робіт із застосуванням імпортної будівельної техніки, яка не має аналогів тощо). Норми (27-31-2 та 27-31-3) є усереднені і нормоутворювачем враховано, що у загальному порядку будівництво автомобільних доріг здійснюється як з улаштуванням насипів з присипними узбіччями так і з улаштуванням прямокутного поперечного профілю, тобто вказані норми 27-31-2 та 27-31-3 враховують витрати щебеню на упорні призми при влаштуванні дорожнього одягу в насипах з присипними узбіччями.

При цьому, у проектно-кошторисній документації та при розрахунках за виконані роботи мають враховуватися вимоги розділу 1.2 Правила обчислення обсягів робіт ДБН Д.2.2-27-99, а саме п. 1.2.2, зокрема, обсяги робіт з улаштування дорожніх покриттів і основи визначаються по площі кожного конструктивного шару.

Експертом зроблено висновок, з яким погоджується суд, що проектно-кошторисна документація на будівництво автомобільної дороги Конюхи-Залісся Козівського району в частині передбачення витрат щебеню на упорні призми в кількості 220 м3 при влаштуванні дорожнього одягу в написах з присипними узбіччями, вимогам ДБН та інших державних стандартів з питань будівництва не відповідає.

Як наслідок, суд вважає обґрунтованим висновок КРУ в Тернопільській області, що при виконанні робіт з влаштування дорожнього одягу (акт ф. КБ-2в №2 за грудень 2010 року) в п. 99 зайво (додатково норм витрачання) враховано - 220,0 м3 щебеню із природного каменю фракції 40-70 мм по ціні 146,03 за м3 на суму 32 127,00 грн., (прямі витрати), що в подальшому призвело до завищення вартості виконаних робіт на загальну суму - 38 552,4 грн. та обумовлює правомірність вимог КРУ в частині відшкодування вказаної суми або виконання відповідного обсягу робіт.

Щодо додаткових пояснення представника позивача про обґрунтованість витрат щебеню на упорні призми в обємі 70,27 м3, суд відзначає, що при улаштуванні дорожнього одягу по насипах, при розрівнюванні та укочуванні щебеню частина щебеню, під кутом природного укосу, розсипається за межи проектної ширини покриття автомобільної дороги. Таким чином, при улаштуванні верхнього шару покриття (з дотриманням проектною ширини дороги) на ділянках з присипними узбіччями природно збільшується ширина покриття нижнього шару двошарових покриттів, що у даному випадку становить 70,27 м3 щебеню, котрий врахований розцінками на влаштування шарів щебеневого покриття, по загальній площі конструктивного шару та відображений у витратах в п. 93-91 акту форми КБ-2в №2 за грудень 2010 року (а.с. 82) та додаткового включення не потребує.

Щодо обставин невідповідність товщини підстилаючого піщаного шару проектній документації та завищення обсягів та вартості виконаних робіт на загальну суму - 40536,00грн, суд зазначає наступне.

Чинними нормативними документами, а саме ДБН В.2.3-4.2007, передбачені методи контролю її якості робіт, зокрема й щодо визначення товщини шарів покриття та основи, що надає можливість встановити при контрольних обстеженнях/обмірах товщину підстилаючи у шарів. Так, у п. 22.2 ДБН В.2.3-4:2007 вказано, що при прийманні закінчених робіт використовується метод порівняння фактичних значень контрольованих показників в кінцевій продукції з проектними і допустимими їх значеннями. Якщо хоч один з показників по конкретному елементу не відповідає допустимому його значенню, тоді виконана робота по цьому елементу в обсязі розповсюдження дефекту не підлягає прийманню і потребує необхідної доробки і потребує необхідної доробки.

При досліджені акту контрольного обміру (а.с.50) від 17.08.2011 року експертом встановлено проведення контрольних вирубок дорожнього одягу автомобільної дороги Конюхи-Залісся Козівського району Тернопільської області у 13 точках

У 12 точках проведено виміри товщини підстилаючого піщаного шару. Всього площа, на якій влаштовано покриття, становить 31437 мм2 (а.с. 61). За методом контролю, вказаному у ДБН В.2.3-4:2007, розділ 22, підлягало проведення вимірів не менше ніж у 11 точках. Кількість проведених вимірів та їх розподіл по площі покриття відповідає встановленій методиці.

Таким чином, при вирішенні питання щодо відхилення від проектної товщини піщаного підстилаючого шару, влаштованого у серпні-жовтні 2008 року при будівництві автомобільної дороги Конюхи-Залісся Козівського району Тернопільської області, які були встановлені контрольним обміром 17.08.2011 року, КРУ в Тернопільській області було вірно застосовано метод порівняння фактичних значень контрольованих показників в кінцевій продукції з проектними і допустимими їх значеннями за параметрами контролю якості робіт, що наведені у таблиці 22.1, розділу 22 ДБН В.2 3-4:2007.

Вищевказане спростовує, твердження позивача про порушення КРУ в Тернопільській області порядку здійсненні контрольних обмірів 17.08.2011 року та неможливості встановити фактичну товщину і об'єм всього підстилаючого шару піску на час його приймання у 2008 році.

При цьому експертизою підтверджено висновки КРУ в Тернопільській області, вказані в акті перевірки від 22.08.2011 №05-22/52 (а.с.41) щодо порушення п.22.2. ДБН 6.2.3-4:2007 та п. 33.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000 при встановлені невідповідності товщини підстилаючого піщаного шару проектній документації автомобільної Дороги Конюхи-Залісся Козівського району Тернопільської області.

Допущені порушення невідповідності товщини підстилаючого піщаного шару проектній документації призвели до завищення обсягу використання піску в кількості 215 м3 та підтверджують підставність висновків КРУ в частині завищення позивачем обсягів та вартості виконаних робіт на загальну суму - 40 536 грн.

При вирішенні питання правомірності вимоги КРУ про відшкодування коштів на суму 53557,2 грн. у звязку з помилковим вказанням в акті ф. КБ-2в №1 за грудень 2010 року кошторисного прибутку з коефіцієнтом 4 суд зазначає слідуюче.

Положення розділу 3 ДБН Д.1.1-1-2000 «Правила визначення вартості будівництва» встановлюють основні правила визначення кошторисної вартості будівництва і ціни пропозиції претендента на виконання робіт (договірної ціни) та уточнення вартісних показників при проведенні розрахунків за обсяги виконаних робіт. Ним передбачено,що вартість будівництва визначається: на стадії проектування - кошторисна вартість будівництва в складі інвесторської кошторисної документації; на стадії визначення виконавця робіт (проведення тендера) - ціна тендерної пропозиції претендента (договірна ціна, яка може встановлюватися твердою, динамічною, періодичною); на стадії проведення взаєморозрахунків - уточнюються окремі вартісні показники, визначені на попередніх стадіях, залежно від виду договірної ціни в порядку, обумовленому в контракті.

При дослідженні Договіру № 86д на виконання робіт з будівництва автомобільної дороги місцевого значення Конюхи-Залісся у Козівському районі Тернопільської області від 05.05.2008 року, який укладено Замовником - Службою автомобільних доріг у Тернопільській області та Підрядником - ВАТ «Тернопільське ШБУ-24» (а.с. 44-45) експертизою встановлено, що вказаний Договір за формою та змістом не відповідає Примірному договіру підряду, форма та зміст якого затверджена наказом Мінрегіону від 27.10.2005 р. №3. Застосування такого Примірного договору передбачено Загальними умовами укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві (затверджено Постановою КМУ від 01.08.05 р. №668). У договорі № 86д від 05.05.2008 року не визначені умови, як це передбачено п. 63.7 примірного договору підряду, щодо порядку визначення суми прибутку, що буде підлягати перерахуванню Підряднику при проведенні розрахунків за виконані роботи, що унеможливлює надання висновку щодо узгодження сторонами договору, при його укладанні, порядку визначення суми прибутку. У пункті 2.2 Договору № 86д від 05.05.2008 року, вказано що «Фактична вартість виконаних робіт визначається актами форми №КБ-2в і КБ-3, складеними на основі затвердженої технічної документації, обґрунтованих поточних цін та нормативів, погоджених із Замовником, обґрунтовується розрахунками, складених Підрядником і погоджених Замовником за єдиною методикою, розробленою Державною службою автомобільних доріг України».

При цьому суд не погоджується з висновком експертизи в частинні визначення величину коефіцієнту прибутку з коефіцієнтом 3,72 по сумарним показниках двох актів №1 та №2 по будові у за грудень 2010 (форма КБ-2в), так як згідно таблиці 1 додатку 3 ВБН Д.1.1 -218-1-2001 (із змінами та доповненнями) усереднені коефіцієнти кошторисного прибутку при необхідності можуть уточнюватись згідно з п. 2.32 ВБН Д. 1.1-218-1-2001 та п.п. 3.2.12, 3.2.12.1 ДБН Д. 1.1-1-2000 з урахуванням економічно обґрунтованого рівня, але не вище рекомендованих.

Згідно п. 2.32 і додаток 3 до ВБН Д. 1.1-218-1-2001, норми кошторисного прибутку при взаєморозрахунках за обсяги виконаних робіт, змінюються від 0,4грн./люд.-год. до 4 грн./люд.-год. в залежності від кількості люд.-год. на 1 000 грн. прямих витрат.

Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість.

Згідно п. 1 наказу Мінрегіонбуду України від 04.12.2009 № 554 первинним документом з обліку в будівництві є ОСОБА_1 приймання виконаних будівельних робіт (типова форма №КБ-2в) та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (типова форма № КБ-3),

Як і всі інші документи, ОСОБА_1 приймання виконаних будівельних робіт типової форми №КБ-2в при розрахунках за обсяги виконаних будівельних робіт складається на підставі нормативних витрат трудових та матеріально-технічних ресурсів виходячи з фактично виконаних фізичних обсягів виконаних робіт та уточнених цін ресурсів та інших державних чи відомчих норм загальновиробничих, адміністративних витрат та норм кошторисного прибутку.

Визначення кількості складання документів, тобто ОСОБА_1 приймання виконаних будівельних робіт типової форми №КБ-2в при розрахунках за обсяги виконаних будівельних робіт є пріоритетом підрядника, тому що відповідно до технології виконання будівельних робіт їх можуть виконувати різні спеціалізовані підрозділи або субпідрядні організації на які складаються окремі акти і визначення коефіцієнту кошторисного прибутку сумарно за актами форми КБ-2в за певний період є помилковим.

Усі прибутки, які враховані в актах виконаних робіт вони непросто, враховуються виконавцями робіт, а їх потрібно заробити у відповідності до встановлених державних чи відомчих будівельних норм виходячи з фізичних обсягів виконаних робіт.

З огляду на таке, суд прийшов до переконання, що КРУ в Тернопільській області обґрунтовано при проведенні ревізії на підставі окремо дослідженого акту №1 форми КБ-2в за грудень 2010 року встановлено завищення коефіцієнту кошторисного прибутку (замість коефіцієнта 2,09 - враховано коефіцієнт 4), що в подальшому призвело до завищення вартості виконаних робіт на загальну суму - 53557,2 грн.

Доводи позивача в іншій частині на висновки суду не впливають.

Законом України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» від 26.01.1993 року №2939-ХІІ (в редакції діючій на момент виникнення спірних правовідносин) визначено правові основи діяльності контрольно-ревізійної служби та її функції.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» контрольно-ревізійні управління в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі виконують, зокрема, такі функції: проводять у підконтрольних установах ревізії фінансово-господарської діяльності, використання і збереження фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильності визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, стану і достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності;

Згідно п. 7 ст. 10 Законом України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право: пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Визначаючись щодо правомірності прийняття оскарженої вимоги контрольно ревізійного управління в Тернопільській області від 16.09.2011 року № 19-05-13-14/5/89 відповідно до вимог ст. 2 КАС України, суд вважає, що її прийнято в межах компетенції, на підставі діючи норм та з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Беручи до уваги наведене, оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності з висновком експертизи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування п.2 вимоги контрольно - ревізійного управління від 16.09.2011 року №19-05-13-14/5/89.

У відповідності до положень ст. 94 КАС України, судові витрати позивачеві, якому відмовлено у позові, не відшкодовуються.

Керуючись, ст.ст. 2, 65, 70, 71, 82, 86, 94, 128, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Служби автомобільних доріг у Тернопільській області до державної фінансової інспекції в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача відкрите акціонерне товариство «Тернопільське ШБУ-24» про скасування п.2 вимоги контрольно ревізійного управління від 16.09.2011 року №19-05-13-14/5/89-відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, визначені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

/Постанова складена в повному обсязі та підписана 09 серпня 2013 року/

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.