Справа № 815/3972/15
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3972/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

за участю секретаря Кулішенко Є.С.

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (особисто);

від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №650 від 06.07.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1І.) до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (далі ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 06.07.2015 р. № 650 про проведення позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1

У своєму позові позивач зазначила, що їй невідомо у звязку з якими виявленими порушеннями податкового законодавства, виникла необхідність проведення перевірки її підприємницької діяльності, оскільки при врученні наказу про проведення перевірки податкова не пояснила причини її проведення.

Крім того, позивач вказує, що в оскаржуваному наказі зазначено, що перевірка проводиться згідно пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, постанови слідчого відділу Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 16.06.2015 р., проте письмового запиту щодо надання документів та пояснень ФОП ОСОБА_1 не отримувала, у звязку з чим позивач вважає оскаржуваний наказ безпідставним та протиправним.

У судовому засіданні позивач підтримала вимоги та обґрунтування адміністративного позову у повному обсязі і просила задовольнити адміністративний позов повністю.

Відповідач надав до суду заперечення (а.с. 33-35), в яких зазначив, що слідчим СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 при розгляді матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003987 від 27.05.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального правопорушення, можливого виявлення інших злочинів, а також з'ясування питання щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування усіх передбачених податків та зборів у звязку з необхідністю у призначенні перевірки та проведенні документальної позапланової виїзної перевірки діяльності ФОП ОСОБА_1 постановлено провести у зазначеному кримінальному провадженні документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.12.2014 р. по 01.06.2015 р. по взаємовідносинах з ОСББ «Сабанський» ().

У звязку з цим на підставі пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято наказ від 06.07.2015 р. № 650 «Про проведення позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1)».

На підставі вищевикладеного, відповідач вважає зазначений наказ таким, що оформлений згідно з вимогами діючого законодавства, а позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись при цьому на доводи, викладені у наданих до суду запереченнях.

Суд, заслухавши осіб, що зявились в судове засідання, дослідивши доводи адміністративного позову та заперечень на нього, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступні факти та обставини.

16.06.2015 року слідчим СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 було винесено постанову про призначення документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.12.2014 р. по 01.06.2015 р. по взаємовідносинах з ОСББ «Сабанський» () та проведення перевірки доручено фахівцям ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (а.с. 37-39).

06.07.2015 року в.о. начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято наказ №650 «Про проведення позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1)» (а.с. 40-41).

Як з'ясовано судом, юридичною підставою для прийняття наказу про призначення перевірки суб'єкт владних повноважень обрав положення п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, а фактичною підставою слугував факт надходження постанови слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 про призначення документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження №0003987, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 191 КК України.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу рішення про призначення спірної перевірки на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку про наступне.

Згідно положень п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Проведення вказаних перевірок є правом ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, як податкового органу.

Відповідно до вимог п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно приписів п.п 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, коли отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Суд вважає за потрібне зазначити, що пп.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України містить імперативний припис щодо обов'язку податкового органу призначити позапланову перевірку у випадку отримання постанови слідчого у кримінальній справі. При цьому виконання такого обов'язку не передбачає дослідження органом податкової служби підстав призначення відповідної перевірки слідчим, оцінювання правомірності та законності цієї перевірки. Правова оцінка слідчого щодо призначення податкової перевірки у рамках кримінальної справи здійснюється у порядку, визначеному кримінально-процесуальним законом.

Згідно п. 78.4 ст.78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Водночас, ч. 7 ст. 110 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов'язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Як було встановлено під час розгляду справи, спірний наказ був прийнятий відповідачем на виконання постанови слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 про призначення документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.12.2014 р. по 01.06.2015 р. по взаємовідносинах з ОСББ «Сабанський» ().

Вказана постанова винесена в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003987 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 191 КК України. Доказів скасування вказаної постанови слідчого від 16.06.2015 року позивачем як до суду під час подання даного позову, так і в ході судових засідань не надано.

При цьому, суд критично ставиться до твердження позивача щодо того, що кримінальне провадження відносно ФОП ОСОБА_1 було відкрито безпідставно, оскільки оцінку правомірності та обґрунтованості постанови слідчого можливо надати лише в порядку передбаченому КПК України.

При провадженні досудового слідства всі рішення про спрямування слідства і про провадження слідчих дій, слідчий приймає самостійно і несе повну відповідальність за їх законне і своєчасне проведення.

Слідчий - це процесуально незалежний і самостійний суб'єкт кримінального процесу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність у відповідача встановлених законом підстав для прийняття оскаржуваного наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки підприємця.

Додатково суд зауважує, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року №6-зп «Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України» частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемлюють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

З викладеної правової позиції Конституційного Суду України випливає, що підставою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

Вказаний принцип також закріплений в частині 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, який визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи із положень статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Так, згідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Виходячи з наведеного, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Однак дії контролюючого органу по видачі наказу не породжують для платника податків жодних правових наслідків, у зв'язку із тим, що прийняття наказів є обов'язком керівника податкового органу за умови настання законодавчо визначених підстав. В той же час платник податків не позбавлений права оскаржити сам наказ, за умови що він породжує для нього певні правові наслідки.

Суд вважає за необхідне зазначити, що при фактичному проведенні перевірки, діями податкового органу, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки позивача у сфері публічно-правових відносин будуть відповідні рішення про донарахування податкових зобов'язань та/або визначення штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження незаконності оскаржуваного наказу та неправомірності дій податкового органу щодо його прийняття.

Натомість, відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність та обґрунтованість винесення спірного наказу про проведення документальної позапланової перевірки та вчинених дій щодо його прийняття.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 21 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з ПК України та іншими законами і нормативними актами.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржуваний наказ про проведення документальної позапланової перевірки, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо, а тому заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №650 від 06.07.2015 року відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 14 серпня 2015 року.

Суддя П.П. Марин