Справа № 808/3667/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року Справа № 808/3667/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., за участю секретаря Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: ОСОБА_1

до: Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2

про: скасування постанови від 27.05.2015, -

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_3 (довіреність №197 від 24.06.2015)

від відповідача - ОСОБА_2 (довіреність б/н від 14.01.2015)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 про скасування постанови від 24.06.2015 про закінчення виконавчого проваження№47608502, про стягнення виконавчого збору від 27.05.2015 та зобов'язання відповідача здійснити розподіл коштів шляхом винесення відповідного розпорядження в рамках виконавчого провадження № 47608502.

Ухвалою суду від 08.07.2015 відкрито провадження в адміністративній справі №808/3667/15, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи на 20.07.2015.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та з підстав, викладених у позовній заяві, просив лише визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 від 27.05.2015 про стягнення виконавчого збору у розмірі 6123,02 грн.

Відповідач не заперечував проти уточнення позовних вимог.

Уточнення прийнято судом до розгляду.

В засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, з урахуванням уточнення. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 20.05.2015 державним виконавцем було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк на добровільне виконання до 26.05.2015,

27.05.2015 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 6123,10 грн.

Однак, в період наданого державним виконавцем строку на добровільне виконання, кошти вже були наявні на депозитному рахунку, що є підтвердженням добровільного виконання.

Зважаючи на викладене, посилаючись на ст.ст. 25, 28 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої, у разі невиконання боржником рішення у строк, встановлений для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір, вказує на протиправність дій відповідача та просить скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 27.05.2015.

Відповідач позов не визнав. Заперечуючи проти позову зазначив, що на депозитний рахунок відділу, або на розрахунковий рахунок стягувача кошти, від боржника, для виконання виконавчого документу - виконавчого напису № 5751 від 13.05.2015 виданий приватним і нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 не надходили.

Отже, виходячи з вищевикладеного, боржником виконавчий документ не виконано у самостійному порядку.

А кошти, які надійшли на депозитний рахунок відділу 10.04.2015 року у розмірі 289237,00 грн. були отримані від реалізації майна боржника при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження у відношенні ОСОБА_1.

Примусова реалізація майна боржника державною виконавчою службою не є самостійним виконанням боржником виконавчих документів.

Відповідно до ст.160 КАС України в судовому засіданні 20.07.2015 сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

Проаналізувавши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону, державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у т.ч. на підставі рішень третейського суду; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах у випадках, передбачених законом; судові накази; виконавчі написи нотаріусів.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" визначено, що державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Він здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

За приписами ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження. Відповідно до вимог ч. 2 цією норми, державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документу виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Як свідчать матеріали справи, в провадженні державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції ОСОБА_2 перебувало виконавче провадження № 47608502 згідно виконавчого напису від 13.05.2015 №5751 здійсненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо звернення стягнення на нежитлове приміщення "Продовольчий магазин", загальною площею 52,56 кв. м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Веселівський район смт. Веселе вулиця Леніна, будинок номер 187а/26, що належить на праві власності ОСОБА_1. Розмір стягнення 61231,02 гривень, на користь ТОВ "Кредитні ініціативи".

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", в постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати 7 днів.

20.05.2015 державним виконавцем було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк на добровільне виконання до 26.05.2015.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

За приписами ст.ст. 25, 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення у строк, встановлений для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір.

Стаття 30 вказаного Закону визначає, що державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримано боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, у зв'язку із відсутністю фінансування у 2015 році витрат на відправку рекомендованої кореспонденції постанова про відкриття виконавчого провадження була віднесена боржникові за адресою вказаною у виконавчому документі. Але за вказаною адресою боржник не мешкає близько 3-років про що був складений відповідний акт у присутності депутата 13 округу.

27.05.2015 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 6123,10 гривень.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Як встановлено судом, з 10.04.2015 на депозитному рахунку ВДВС Веселівського РУЮ знаходились грошові кошти в сумі 289237,00 гривень, які надійшли від реалізації предмета іпотеки нежитлового приміщення "Продовольчий магазин", загальною площею 52,56 кв. м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Веселівський район смт. Веселе вулиця Леніна, будинок номер 187а/26, що належав на праві власності ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № 45340587 згідно виконавчого листа від 09.09.2014 №313/1775/13-ц виданого Веселівським районним судом, розмір коштів за вказаним виконавчим провадженням перевищував розмір боргу за виконавчим провадженням.

Таким чином, в період наданого державним виконавцем строку на добровільне виконання, кошти вже були наявні на депозитному рахунку, що є підтвердженням добровільного виконання.

Відповідно до п.12.13. Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерство юстиції України N 512/5, від 02.04.2012р., не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів державний виконавець у разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів готує одне розпорядження (додатки 3, 4) (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу ДВС із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу ДВС. Указане розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається особі, відповідальній за ведення книги обліку депозитних сум, копія залишається у виконавчому провадженні.

Однак, розпорядження про розподілення коштів в рамках даного виконавчого провадження відсутнє в його матеріалах.

Тобто, відповідачем порушений передбачений Законом України "Про виконавче провадження" порядок і направлення постанов і стягнення виконавчого збору, а, відтак, постанова про стягнення виконавчого збору винесена безпідставно, в порушення приписів Закону України "Про виконавче провадження України" і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження мають право звернутись до суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їх права, свободи чи інтереси.

Суд також бере до уваги, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією (та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє їх у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167, 181 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 від 27.05.2015 про стягнення виконавчого збору у розмірі 6123,02 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (72202, смт. Веселе, Запорізької області, вул.. Чапаєва, 70) судові витрати у розмірі 182,70 (сто вісімдесят дві гривні 70 коп.)

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко