Справа № 809/3021/15
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2015-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2015 р. № 809/3021/15

11 год. 15 хв. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

при секретарі Хомі О.В.,

за участю: представника заявника ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Приватного акціонерного товариства Івано-Франківськторф про зупинення видаткових операцій на рахунках,-

ВСТАНОВИВ:

31.07.2015 року Державна податкова інспекція в м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі ДПІ в м. Івано-Франківську) звернулася до суду в порядку ст.183-3 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України із поданням до Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківськторф» (далі ПАТ «Івано-Франківськторф») про зупинення видаткових операцій на рахунках.

Звернення до суду із вказаним поданням мотивоване тим, що всупереч встановленому законом порядку відповідачем не допущено податкового керуючого для передачі реалізованого майна покупцю.

У судовому засіданні представник заявника вищевказане подання підтримала. Суду пояснила, що заборогованість відповідача перед бюджетом на даний час складає близько 1, 5 млн. грн. При цьому за позовом податкового органу було постановлене судове рішення про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває у податковій заставі, на суму 328 585 грн. 93 коп. Зазначила, що відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 та Порядку проведення цільових аукціонів з продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 за №571, інспекцією вжито заходи щодо оцінки та реалізації через спеціалізовані організації майна боржника, яке перебуває у податковій заставі, за наслідками чого укладено договір купівлі-продажу заставного майна від 10.07.2015. Пояснила, що відповідно до умов договору право власності на реалізоване майно переходить до покупця з моменту оплати вартості майна, а фактична передача здійснюється власнику такого майна у 10 денний термін від моменту оплати. Вказала, що зазначена у п.3.1 договору сума оплачена покупцем 23.07.2015 року, про що керівнику відповідача 30.07.2015 року було представлено всі підтверджуючі документи. Проте на вимогу податкового керуючого та власника майна передати товар керівник відповідача не відреагував жодним чином. На підставі наведеного контролюючим органом складено акт відмови платника податків від допуску податкового керуючого до реалізованого майна для можливості звернення Державної податкової інспекції м. Івано-Франківську Головного управління ДФС у Івано-Франківській області до суду з вимогами про зупинення видаткових операцій на рахунках ПАТ «Івано-Франківськторф» до моменту передання керівником підприємства майна, яке реалізоване згідно договору від 10.07.2015, та зобовязання даного платника податків щодо передачі реалізованого майна покупцю ОСОБА_4 Одночасно податковий орган вважає безпідставним посилання відповідача на розстрочення судом виконання рішення про стягнення коштів з рахунків підприємства та за рахунок належної відповідачу готівки, оскільки таке розстрочення на думку ДПІ не поширюється на погашення заборгованості за рахунок майна платника податків. Просила подання задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення подання заперечили з підстав, викладених в письмовому запереченні. Зазначили, що на їх думку, покупцем ОСОБА_4 не виконано в повній мірі умов договору купівлі-продажу від 10.07.2015, так як не сплачено повної вартості реалізованого майна. З огляду на дану обставину вважають, що відповідно до п.6.2 договору результати аукціону підлягають анулюванню. Крім того вказали, що ухвалою суду від 19.09.2014 за №809/154/14 виконання постанови від 30.01.2014 про стягнення з рахунків в обслуговуючих банках та за рахунок готівки коштів в розмірі 328 585,93 грн. розстрочено на 12 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили. Пояснили, що на виконання вищевказаної ухвали відповідачем вже сплачено 27 152,87 грн. Звернули увагу суду на невідповідність акту відмови від допуску до придбаного заставного майна, складеного податковим керуючим ОСОБА_5 за фактом відмови керівника товариства від передачі майна, вимогам пункту 3.2 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 за №571. Зазначили, що податковий керуючий не представив жодних документів, які б підтверджували його повноваження на перевірку чи передачу майна. Крім того вказали, що вимоги податкового органу, зазначені ним у поданні, поєднані з іншими вимогами, які не можуть бути розглянуті в порядку ст.183-3 КАС України. З урахуванням викладеного вважають, що законних підстав для задоволення подання податкового органу не має, тому просили в його задоволенні відмовити.

Вислухавши представників сторін, дослідивши подані докази, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявлених у поданні вимог з наступних мотивів.

Згідно п.3 ч.1 ст.183-3 КАС України на підставі подання органів державної податкової служби при реалізації ними передбачених законом повноважень здійснюється провадження у справах за їх зверненням, в тому числі і щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

В судовому засіданні встановлено, що ПАТ «Івано-Франківськторф» зареєстроване як юридична особа і включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується копією витягу з ЄДРПОУ №20910055 станом на 22.07.2015 (а.с. 7-10), перебуває на обліку в державній податковій інспекції в м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області як платник податків.

Спірні відносини, що виникли між сторонами, регулюються Податковим кодексом України, та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання.

Підпункт 95.1 ст.95 Податкового Кодексу України (далі-ПК України) визначає, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 328 585,93 грн., який відповідно до постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.01.2014 за №809/154/14 підлягав стягненню з розрахункових рахунків в банках та за рахунок готівки, що належить відповідачу. Дана обставина відповідно до ст.72 КАС України не підлягає доказуванню як така, що встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили (а.с. 47-53).

Ухвалою суду від 19.09.2014 за №809/154/14, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2015 року та набрала законної сили 23.06.2015 року, виконання постанови від 30.01.2014 про стягнення з рахунків в обслуговуючих банках та за рахунок готівки коштів в розмірі 328 585,93 грн. розстрочено на 12 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили.

Судом встановлено, що на виконання даної ухвали ПАТ «Івано-Франківськторф» 30.07.2015 року сплатив 27 275,07 грн. податкового боргу, про що свідчить наявна в матеріалах справи та досліджена судом в якості письмового доказу копія платіжного доручення від 30.07.2015 року (а.с. 54).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року ДПІ в м. Івано-Франківську надано дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна ПАТ «Івано-Франківськторф», що перебуває у податковій заставі на загальну суму 328 585,93 грн.(а.с. 10-11).

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до вищевказаної постанови та Порядку проведення цільових аукціонів з продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 за №571, інспекцією вжито заходи щодо оцінки та реалізації через спеціалізовані організації майна боржника, що перебуває у податковій заставі, за наслідками проведення яких укладено відповідний договір з товарною біржею «Центральна універсальна товарна біржа» від 31.03.2015 (а.с. 12-13).

10.07.2015 року між позивачем в інтересах якої діяла товарна біржа «Центральна універсальна товарна біржа» та ОСОБА_4 на підставі протоколів проведення цільового аукціону з продажу активів від 10.07.2015 (а.с. 16-17), укладено договір купівлі-продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі (а.с.14-15).

Судом встановлено, що 30.07.2015 року податкового керуючого ОСОБА_5 та покупця реалізованого майна ОСОБА_4 не допущено керівником відповідача до майна для подальшої його передачі новому власнику. Дана обставина відповідно до ст.72 КАС України доказуванню не підлягає як така, що визнається сторонами, і в суду не виникає сумнівів щодо її достовірності і добровільності визнання.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, зокрема ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2015 року, яка набрала законної сили 23.06.2015 року, виконання рішення суду про стягнення з відповідача податкового боргу на момент укладення договору купівлі-продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі від 10.07.2015 року, було розстрочено зі щомісячної сплатою на користь бюджету 27 тис. грн. Таким чином на переконання суду ДПІ була вправі реалізовувати заставне майно платника податків виключно у межах цієї суми. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що у податкового органу були наявні правові підстави для укладення договору на реалізацію майна боржника лише на суму 27 152 грн.

Відповідно до п.95.14 ст.95 ПК України покупець майна, яке перебуває у податковій заставі, набуває права власності на таке майно відповідно до умов, визначених у договорі (контракті), що укладається за результатами проведених торгів.

Пунктом 95.20 статті 95 Кодексувстановлено, що якщо платник податків у будь-який момент до укладення договору купівлі-продажу його майна повністю погашає суму податкового боргу, контролюючий орган скасовує рішення про проведення його продажу та вживає заходів щодо зупинення торгів.

Однак як встановлено судом згідно вищезгаданого договору реалізовано майна підприємства на суму 96 523 грн.

Одночасно суд відхиляє посилання представника податкового органу на те, що ухвала суду про розстрочення не може поширюватись на спірні правовідносини в зв'язку з постановленням судом рішення від 16.12.2014, так як дане судове рішення, як вбачається з його змісту, ухвалене судом на підставі постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.01.2014, а тому розстрочення її виконання безпосередньо стосується процедури погашення податкового боргу, у даному випадку за рахунок майна платника податку.

Так відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. У відповідності до п.95.1 ст.95 ПК України податковий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового органу виключно у разі недостатності коштів, які перебувають у його власності. Тобто з урахуванням ухвали суду про розстрочення виконання судового рішення ДПІ була вправі проводити реалізацію майна ПАТ «Івано-Франківськторф» лише у разі відсутності у підприємства коштів на щомісячну сплату 27 152 грн. податкової заборогованості. Однак згадані кошти у підприємства на момент реалізації заставного майна були в наявності, що підтверджується фактом сплати частини податкового боргу згідно дослідженого судом в якості письмового доказу по справі платіжного документу від 30.07.2015 року за №2Р3032.

При цьому на переконання суду застосування у спірних правовідносинах окремої процедури погашення податкового боргу, визначеної ст.95 ПК України, не може звужувати змісту прав відповідача, як платника податків і сторони виконавчого провадження.

За таких обставин вимога позивача щодо зупинення видаткових операцій платника податків ПАТ «Івано-Франківськторф» до моменту передання керівником підприємства майна, яке було реалізоване згідно даного договору є неправомірною та до задоволення не підлягає.

Крім того щодо заявленої ДПІ в м. Івано-Франківську вимоги про зобовязання платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого щодо передачі реалізованого майна покупцю, необхідно зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 183-3 КАС України визначено чіткий перелік вимог податкового органу, які можуть бути вирішені судом в порядку особливого провадження.

Здійснивши системний аналіз норм КАС України, суд приходить до висновку, що неприпустимим є подання вимог, передбачених ч.1 ст.183-3 КАС України з іншими вимогами, які можуть розглядатися виключно в загальному порядку позовного провадження.

Зокрема КАС України не передбачено можливості одночасного розгляду справи як у порядку позовного, так і в порядку особливого провадження, встановленого ст. 183-3 КАС України. Також Кодекс не передбачає можливості роз'єднання вимог, які підлягають розгляду в порядку різних видів провадження.

Так, згідно з підпунктом 20.1.16 статті 20 Податкового кодексу України орган державної податкової служби звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Реалізація приписів зазначеного підпункту ПК України неможлива шляхом внесення подання з одночасними вимогами і щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, і щодо зобов'язання виконати вимоги податкового керуючого. При цьому вимога щодо зобов'язання виконати вимоги податкового керуючого підлягає розгляду виключно в порядку позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність та взаємний звязок суд вважає заявлені вимоги безпідставними, а відтак подання таким, що до задоволення не підлягає.

На підставі п.п.95.1, 95.3, 95.14, 95.20 ст.95 Податкового кодексу України, керуючись ст.ст.11, 71, 86, 162, 183-3 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні подання відмовити.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гундяк В.Д.

Постанова складена в повному обсязі 12.08.2015 року.