Справа № 2а/1770/3116/2011
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2011-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/3116/2011

01 серпня 2011 року 16год.20хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Кривчук К.І., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

представник позивача: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції
до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ :

Костопільська міжрайонна державна податкова інспекція звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати податку з доходів фізичних осіб у сумі 11774102,36грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Березнівським відділенням Костопільської МДПІ проведено позапланову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства фізичною особою ОСОБА_2 за період з 01.01.2008р. по 31.12.2009р. За наслідками перевірки складено акт від 25.06.2010р. №345/17/НОМЕР_1, на підставі якого податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.07.2010р. №/0 про визначення податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у сумі 11774102,36грн. Вказаний борг у добровільному порядку відповідно до вимог чинного законодавста відповідачем не сплачений.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила стягнути із ОСОБА_2 заборгованість зі сплати податку з доходів фізичних осіб у сумі 11774102,36грн.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив суду, що суми грошових коштів, яку податковий орган взяв за основу для нарахування податку, він не отримував, відкритий на його імя рахунок ним не використовувався, він був ошуканим ОСОБА_3, - особою, на чиє прохання відкрив банківський рахунок, та якій видав довіреність на розпорядження ним. Оскільки жодних коштів не отримував, сплатити борг не має можливості.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Березнівським відділенням Костопільської МДПІ на виконання постанови СУ ГУМВСУ у Львівській області від 11.05.2010р. на підставі направлень від 14.06.2010р. №133 та від 21.06.2010р. №100 з 14.06.2010р. по 18.06.2010р. та з 21.06.2010р. по 22.06.2010р. було проведено позапланову виїзну документальну перевірку фізичної особи ОСОБА_2 з питань повноти відображення та сплати податків, зборів, інших обовязкових платежів за період з 01.01.2008р. по 31.12.2009р., за результатами якої складено акт від 25.06.2010р. №345/17/НОМЕР_1. Оскільки на підписання вказаного акта перевірки відповідач не прибув, даний акт йому податковим органом надіслано поштою. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення копію акта відповідач отримав особисто 03.07.2010р.

У вказаному акті зафіксовано порушення позивачем п.1.2, п.1.3 ст.1, пп.3.1.2 п.3.1 ст.3, п.4.1, пп.4.2.13 п.4.2 ст.4, п.9.6 ст.9, п.18.1 ст.18, абз. "в" п.19.1 ст.19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" №889-ІV від 22.05.2003р. із змінами та доповненнями, а саме: не утриманий і не перерахований до бюджету податок з доходів фізичних осіб із сум отриманого інвестиційного прибутку в сумі 11774102,36грн. за 2008р. та не подано декларацію про отриманий дохід за 2008р.

На підставі акта перевірки від 25.06.2010р. №345/17/НОМЕР_1 Костопільською МДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.07.2010р. №/0, яким позивачу визначено податкове зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб у сумі 11774102,36грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено відповідачем у судовому порядку.

16 березня 2011 року постановою Рівненського окружного адміністративного суду у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено повністю (справа №2а-6070/10/1770).

Як вбачається із постанови суду від 16.03.2011р. у справі №2а-6070/10/1770 представник ОСОБА_2 брав участь у судовому розгляді, був присутній під час проголошення даної постанови суду. Вказана постанова ОСОБА_2 в апеляційному порядку не оскаржувалася, відтак набрала законної сили 18.04.2011р.

На виконання п.6.2 ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000р. (далі - Закон №2181-ІІІ), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, позивачем відповідачу було надіслано податкову вимогу від 27.12.2010р. №1/8 на суму 11774102,36грн.

Вказана податкова вимога відповідачем отримана, у встановленому порядку ним не оскаржувалася.

Ці обставини відповідачем не заперечуються та підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами: копією акта перевірки від 25.06.2010р. №345/17/НОМЕР_1 (а.а.с.5-11), копією супровідного листа №3473/17-112 від 29.06.2010р. про направлення копії акта з додатками (а.а.с.12-13,15), копією повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу (а.с.14), копією податкового повідомлення-рішення від 16.07.2010р. №/0 та копією корінця цього податкового повідомлення-рішення (а.с.16), копією супровідного листа №3922/17-112 від 16.07.2010р. про направлення копії податкового повідомлення-рішення від 16.07.2010р. №/0 (а.а.с.17-18), копією повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу (а.с.19), копією податкової вимоги від 27.12.2010р. №1/8, копією повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу та копією фіскального чека органу поштового зв'язку від 27.12.2010р. (а.с.20), довідкою про стан податкової заборгованості перед бюджетом (а.с.21), копією постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 16.03.2011р. у справі №2а-6070/10/1770 (а.а.с.32-37)

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про систему оподаткування" №1251-XII від 25.06.1991р., чинного на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №1251-XII) податок на доходи фізичних осіб належить до загальнодержавних обов'язкових платежів та справляється на всій території України.

Відповідно до п.1.2 ст.1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" №889-IV від 22.05.2003р., чинного на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №889-IV) доходом фізичної особи є сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених пп.4.2.16 п.4.2 ст.4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.

Згідно з п.1.3 ст.1 цього Закону, доходом з джерелом його походження з України є будь-який дохід, одержаний платником податку або нарахований на його користь від здійснення будь-яких видів діяльності на території України. Таким доходом, відповідно до пп."в" вказаного пункту, є дохід у вигляді інвестиційного прибутку від здійснення операцій, з цінними паперами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах.

Цей дохід, в силу вимог пп.3.1.2 п.3.1 ст.3 Закону №889-IV є об'єктом оподаткування і відповідно до пп.4.2.13. п.4.2 ст.4 цього Закону, включається до складу загального місячного оподатковуваного доходу. Ставка податку, відповідно до п.7.1. ст.7 Закону №889-IV, становить 15% від об'єкта оподаткування, який відповідно до вимог п.9.6.2. п.9.6 ст.9 Закону, розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що розраховується виходячи з суми витрат, понесених у зв'язку з придбанням такого активу. Відповідно до пп.9.6.6 п.9.6 ст.9 Закону №889-IV, за наслідками звітного року до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами. А фінансові результати операцій з інвестиційними активами, в силу вимог пп.9.6.1 п.9.6 ст.9 Закону №889-IV обліковуються платником податку самостійно та окремо від інших доходів і витрат.

Відповідно до п.5.2.1. ст.5 Закону №2181-ІІІ податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Зі змістом пп.5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону №2181-III при зверненні платника податків до суду з позовом про визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається узгодженим після розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Ці ж норми кореспондуються з пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.56.18 ст.56, п.57.3 ст.57, пп.59.1 ст.59, пп.162.1.1, п.162.1 ст.162, пп.163.1.2 п.163.1 ст.163, пп.163.2.1, пп.163.2.2 п.163.2 ст.163, пп.164.2.9 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп.20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 11 ст.10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" №509-XII від 04.12.1990р. встановлено право державних податкових інспекцій подавати до суду позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Підстави для застосування ст.94 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 до місцевого бюджету Зірненської сільської ради Березнівського району Рівненської області заборгованість зі сплати податку з доходів фізичних осіб у сумі 11774102,36грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дудар О.М.