Справа № 804/6143/15
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2015 р. Справа № 804/6143/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
В акті перевірки від 20.04.2015 р. №209/28-01-42-02-05393056 відповідачем зроблено висновок про порушення при відображенні Публічним акціонерним товариством «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» у декларації за січень 2015 р. суми бюджетного відшкодування ПДВ, а саме: завищено суму бюджетного відшкодування у розмірі 10 283 грн.; на порушення п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.3, п.201.10 ст.201.10 ст.201 підприємством ПАТ «ЄВРАЗ-ДМЗ ім.Петровського: завищено податковий кредит на суму 4 589 537 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на суму 4 589 537 грн., що призвело до завищення залишку відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 4 589 537 грн.; за січень 2015 р. на суму 4 589 537 грн.
Позивач висновки вищевказаного акту перевірки вважає неправомірними та незаконними, а тому відповідно і податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2015 р. по справі було відкрито провадження та справа призначена до розгляду в судовому засіданні.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов в повному обсязі за викладених у ньому підстав.
Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти адміністративного позову та просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на заперечення від 08.06.2015 року, в яких щодо аналізу господарської діяльності ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» з такими контрагентами як: ТОВ «Феросплав-компані», ТОВ «Мінерал-груп», ПНВП «Інвест-Гарант», ТОВ «КАМІС», ТОВ «Коксохімремонт», ТОВ «Естіл», ТОВ «Корпорація АРСІЛ», ТОВ «ЕНЕРГОКРЕДО» зазначили наступне.
По взаємовідносинам ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» з ТОВ «Феросплав-компані» був досліджений договір поставки від 09.07.2014 р. №1135/2014. Відносно до специфікацій на поставку товару по договору від 09.07.2014 р. №1135/2014 ТОВ «Феросплав-компані» здійснювалась поставка феросилікомарнанцю. Відповідно до умов зазначеного вище договору на поставлену партію товару постачальник повинен був надати покупцю сертифікат якості виробника/паспорт на товар, товарно-транспортну накладну при поставці автотранспортом. Листом від 08.04.2015 р. ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» було відмовлено у надані сертифікатів якості виробника/паспорту на товар та товарно-транспортної накладної, що унеможливлює визначення походження товару та маршруту транспортування товару від постачальника до покупця. Також відмовлено у наданні журналів реєстрації довіреностей на отримання товару.
Між ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» та ТОВ «Мінерал-груп» був укладений договір купівлі-продажу №1191/14 від 16.07.2014 р. До перевірки на виконання вимог договору ПАТ «Євраз-ДМЗ ім.Петровського» надано податкові накладні виписані ТОВ «Мінерал Груп» на постачання товару на загальну суму 859 033,80 грн., у т.ч. ПДВ 171 806,76 грн., видаткові накладні, рахунки-фактури, приходні ордери.
Між ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» та ПНВП «Інвест-Гарант» укладено договір між від 09.10.2013 р. №1688/2013 з додатками, копії яких було надано до перевірки. ПНВП «Інвест-Гарант» було подано Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошові зобовязання, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб та суми нарахованого Єдиного внеску за загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів. Згідно даного звіту, кількість людей, що перебувала у трудових відносинах з даним підприємством у січні 2015 р. складала 2 особи.
Під час проведення перевірки контролюючим органом було проаналізовано час, який було затрачено на виконання робіт окремо по кожному акту виконаних робіт, з урахуваннм чисельності працюючих на ПНВП «Інвест-Гарант» - 2 особи та встановлено неможливість виконання такого обсягу робіт зазначеною кількістю осіб.
Контролюючим органом було зазначено, що загальні витрати праці робітників-будівельників на обсяг робіт, люд./годин., що виконувались протягом січня 2015 року склали 3 247 люд./годин. Відтак, для виконання даного обсягу робіт 2 (двом) особам при 20-ти робочих днях у січні 2015 р. необхідно було б 81,2 год. на добу, що є неможливим. Відповідно до додаткових угод до договору №1688/2013 від 09.10.2013 р. ПНВП «Інвест Гарант» виконує роботи з матеріалів замовника ПАТ «ЄВРАЗ ДМЗ ім.Петровського».
З актів приймання передачі ТМЦ ПАТ «ЄВРАЗ-ДМЗ ім.Петровського» на адресу ПНВП «Інвест Гарант» вбачається, що передача матеріалів для виконання робіт здійснювалась в день складання актів приймання виконаних робіт. Даний факт свідчить про те, що для виконання робіт ПНВП «Інвест Гарант» мало один день що є неможливим, враховуючи кількість працюючих осіб на підприємстві.
У перевіряємий період ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» перебувало з ТОВ «КАМІС» у господарських правовідносинах, що підтверджується наданим до перевірки договором від 23.01.2014 р. № 148/2014. Однак до перевірки не надано сертифікати якості на придбаний товар, що унеможливлює визначення походження товару. До перевірки також не надано товарно-транспортні накладні, у звязку з чим не має можливості визначити маршрут транспортування товару від ТОВ «КАМІС» до ПАТ «Євраз-ДМЗ ім.Петровського».
Згідно баз даних контролюючого органу, ПАТ «ЄВРАЗ-ДМЗ ім.Петровського» є єдиним покупцем у ТОВ «КАМІС», при цьому остіній не є виробником Брухту магнезіальних виробів ЛМ-1 (вид діяльноті 46.90 неспеціалізована оптова торгівля. Основні фонди відсутні. Фактична чисельність 2 чоловіка).
У перевіряємий період ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» перебувало у господарських правовідносинах з ТОВ «Коксохімремонт» у відповідності до укладеноо договору від 04.12.2013 р. №1967/2013, який був наданий до перевірки. Відповідно до наданих до перевірки актів виконаних робіт №№1,2,3,4 від 26.01.2015 р. складених ТОВ «КОКСОХІМРЕМОНТ» та фактично роботи по яких виконував ТОВ «КОКСОХІМРЕМОНТ» встановлено, що витрати часу робітників-будівельників на обсяг робіт, людино/годин. у січні 2015 р. склали 2 248,07 котрі були включені в податковий кредит ПАТ «ЄВРАЗ-ДМЗ ім.Петровського» за січень 2015 р.
Згідно звіту ТОВ «КОКСОХІМРЕМОНТ» про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошові зобовязання, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб та сум нарахованою Єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, у січні 2015 року кількість осіб, що працювали на підприємстві складала 8 осіб.
У звязку із зазначеним вище відповідач в поданих запереченнях зазначає, що дані звіту свідчать про неможливість виконання даних робіт ТОВ «КОКСОХІМРЕМОНТ», з огляду на наступне: акти складені у січні 2015 р., тобто для виконання робіт у січні було 20 робочих днів, а отже для виконання всього обсягу робіт по актам 8 робітника необхідно було б 16 годин на день, що є неможливим.
Протягом січня 2015 р. ПАТ «ЄВРАЗ-ДМЗ ім.Петровського» перебувало у господарських відносинах з ТОВ «Естіл», що підтверджується договором купівлі-продажу товару від 05.02.2014 р. за №450/2014, від 25.02.2014 р. за №466/2014 р. від 19.03.2014 р. №483/2014, які є ідентичні за змістом.
Відповідач зазначає, що листом від 08.04.2015 р. за №4 ПАТ «Євраз-ДМЗ ім.Петровського» було відмовлено у надані сертифікатів якості виробника/паспорту на товар на ТТН, що унеможливлює визначення походження товару та маршруту транспортування товару від ТОВ «Естіл» до ПАТ «Євраз-ДМЗ ім.Петровського», та також відмовлено у наданні журналів реєстрації довіреностей на отримання товару.
Протягом перевіряємого періоду ПАТ «ЄВРАЗ-ДМЗ ім.Петровського» перебувало у господарських відносинах з ТОВ «Корпорація АРСІЛ» у відповідності до укладеного договору від 29.11.2013 р. №1950/2013. Відповідно до поданих під час перевірки актів виконаних робіт №№1,2,3,4 від 26.01.2015 р., складених ТОВ «Корпорація АРСІЛ», та фактично роботи по яких виконував ТОВ «Корпорація АРСІЛ» встановлено, що витрати часу робітників-будівельників на обсяг робіт, людино/год. у січні 2015 року склали 4 024,74. Суми по данних актах виконаних робіт були включені в податковий кредит ПАТ «ЄВРАЗ-ДМЗ ім.Петровського» за січень 2015 р.
Згідно звіту ТОВ «Корпорація АРСІЛ» про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошові зобовязання, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб та суми нарахованого Єдиного внеску за загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, у січні 2015 р. кількість осіб, що працювала на підприємстві склала 5 осіб.
ПАТ «ЄВРАЗ-ДМЗ ім.Петровського» протягом перевіряємого періоду перебувало у господарських відносинах з ТОВ «ЕНЕРГОКРЕДО» відповідно до укладеного договору від 29.11.2013 р. №1947/2013.
У відповідності до звіту ТОВ «ЕНЕРГОКРЕДО» про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошові зобовязання, допомогу, компенсацію) застраованих осіб та суми нарахованого Єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, у січні 2015 р. кількість осіб, що працювала на підприємстві склала 24 особи.
З урахуванням зазначеного вище відповідач в поданих запереченнях зазначає, що дані звіту свідчать про неможливість виконання даних робіт ТОВ «ЕНЕРГОКРЕДО», з огляду на наступне: акти складені у січні 2015 р., тобто для виконання робіт у січні було 20 робочих днів, а отже для виконання всього обсягу робіт по актам 24-м робітникам необхідно було б 16 год. на день, що є неможливим.
Зважаючи на викладене, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
Публічне акціонерне товариство «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» є юридичною особою, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію ОСОБА_3 А01 №061634, копія якого міститься в матеріалах справи.
Відповідно до висновків наведеного вище акта перевірки від 20.04.2015 р. №209/28-01-42-02-05393056 документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлені порушення при відображенні Публічним акціонерним товариством «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» у декларації за січень 2015 р. суми бюджетного відшкодування ПДВ, а саме: завищено суму бюджетного відшкодування у розмірі 10 283 грн.; на порушення п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.3, п.201.10 ст.201.10 ст.201 підприємством ПАТ «ЄВРАЗ-ДМЗ ім.Петровського: завищено податковий кредит на суму 4 589 537 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на суму 4 589 537 грн., що призвело до завищення залишку відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 4 589 537 грн.; за січень 2015 р. на суму 4 589 537 грн.
Під час проведення перевірки контролюючим органом було використано такі документи, як: статут, установчі документи; свідоцтво про реєстрацію підприємства; декларації з ПДВ з додатками; уточнені розрахунки з додатками; реєстри виданих та отриманих податкових накладних; оригінали імпортних МД; оригінали експортних МД; податкові накладні; платіжні документи, які засвідчують факт оплати за отриманні товари (послуги)договори з постачальниками товарів (робіт); видаткові накладні, акти прийому-передачі, прибуткові накладні, журнали-ордери, оборотно-сальдові відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизнаними постачальниками»; журнали-ордери, оборотно-сальдові відомості по рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками»; прибуткові ордери, оборотно-сальдові відомості по рахунку 681 «ОСОБА_5 отримані»; прибуткові ордери, оборотно-сальдові відомості по рахунку 371 «ОСОБА_5 видані» журнали-ордери, оборотно-сальдові відомості по
рахунку 311 «Розрахункові рахунки»; матеріали щорічної планової інвентаризації всього майна та всіх видів фінансових зобовязань ПАТ Євраз ДМЗ ім.Петровського».
За перевіряємий період позивач перебував у господарських взаємовідносинах з такими контрагентами, як: ТОВ «Феросплав-компані», ТОВ «Мінерал-груп», ПНВП «Інвест-Гарант», ТОВ «КАМІС», ТОВ «Коксохімремонт», ТОВ «Естіл», ТОВ «Корпорація АРСІЛ», ТОВ «ЕНЕРГОКРЕДО».
З документів, наявних в матеріалах справи, вбачається що між ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» та ТОВ «Феросплав-компані» був укладений договір купівлі-продажу від 09.07.2014 р. №1135/2014 відповідно до умов якого ТОВ «Феросплав-компані» зобовязувався передати «Євраз ДМЗ ім.Петровського» продукцію (товар), а ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» прийняти у власність та оплатити товар передбачений відповідно до умов даного договору. Копія зазначеного договору міститься в матералах справи.
В матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу товару від 16.07.2014 р. №1191/2014 укладений між ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» та ТОВ «Мінерал-груп», відповідно до умов якого, ТОВ «Мінерал-груп» зобовязувався передати ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» продукцію, а ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» зобовязувався прийняти у власність та оплатити товар у відповідності до умов даного договору.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору, позивачем було надано копії наступних документів у якості первинних, а саме: рахунок на оплату №1 від 06.01.2015 р.; видаткова накладна №1 від 06.01.2015 р.; прибутковий ордер №4 від 06.01.2015 р.; податкова накладна №1 від 06.01.2015 р.; розрахунок на оплату №2 від 15.01.2015 р.; видаткова накладна №2 від 15.01.2015 р.; прибутковий ордер №5 від 15.01.2015 р.; податкова накладна №2 від 15.01.2015 р.; рахунок на оплату №3 від 19.01.2015 р.; видаткова накладна №3 від 19.01.2015 р.; прибутковий ордер №8 від 19.01.2015 р.; податкова накладна №3 від 19.01.2015 р.; рахунок на оплату №4 від 20.01.2015 р.; видаткова наклада №4 від 20.01.2015 р. №4; прибудковий ордер №12 від 20.01.2015 р.; податкова накладна №4 від 20.01.2015 р.; рахунок на оплату №5 від 27.01.2015 р.; видаткова накладна №5 від 27.01.2015 р.; прибутковий ордер №18 від 27.01.2015 р.; податкова накладна №5 від 27.01.2015 р.; рахунок на оплату №6 від 28.01.2015 р.; видаткова накладна №6 від 28.01.2015 р.; прибутковий ордер №19; податкова накладна №6 від 28.01.2015 р.; виписка з банку; накладна-вимога на відсупк/внутрішнє переміщення/матеріалів від 28.01.2015 р. №407.
У перевіряємий період позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Естіл», що підтверджується договорами, копії яких міститься в матеріалах справи, а саме: договір купівлі-продажу товару №450/2014 від 05.02.2014 р. та договір купівлі-продажу товару №466/2014 від 25.02.2014 р. укладений між ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» та ТОВ «Естіл», відповідно до умов якого ТОВ «Естіл» зобовязувався передати ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» продукцію (товар), а ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» зобовязувався прийняти у власність та оплатити товар у відповідності до передбачених умов даного договору.
Відповідно до умов договору купівлі-продажу товару №450/2014 від 05.02.2014 р. укладеного між ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» та ТОВ «Естіл» останній збовязувався передати ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» продукцію (товар), а ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» зобовязувався прийняти прийняти у власність та оплатити товар у відповідності до умов даного договору.
В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору купівлі-продажу товару №450/2014 від 05.02.2014 р. позивачем надано копії наступних документів у якості первинних, а саме: акт здачі-приймання робіт №0501/2ПД від 02.01.2015 р.; рахунок №0501/2ПД від 05.01.2015 р.; податкова накладна №4 від 05.01.2015 р.; акт здачі-приймання робіт №0901/ПД від 09.01.2015 р.; рахунок №0901/4ПД від 09.01.2015 р.; податкова накладна №35 від 09.01.2015 р.; податкова накладна №5 від 09.01.2015 р.; акт здачі-прийняття робіт №1201/6ПД від 12.01.2015 р.; рахунок №1201/6ПД від 12.01.2015 р.; податкова накладна ;15 від 12.01.2015 р.; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1301/8ПД від 13.01.2015 р.; рахунок №1301/8ПД від 13.01.2015 р.; податкова накладна №16 від 13.01.2015 р.; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1401/10ПД від 14.01.2015 р.; рахунок №1401/10ПД від 14.01.2015 р.; податкова накладна №17 від 14.01.2015 р.; акт здачі-прийманя робіт (надання послуг) №1901/12ПД від 19.01.2015 р.; рахунок №1901/12ПД від 19.01.2015 р.; податкова накладна №25 від 19.01.2015 р.; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №21 01/14Д від 21.01.2015 р.; рахунок №21 01/14Д від 21.01.2015 р.; податкова накладна №26 від 21.01.2015 р.; акт №23 01/16Д здачі-приймання робіт (надання послуг) від 23.01.2015 р.; рахунок №23 01/16Д від 23.01.2015 р.; податкова накладна №38 від 23.01.2015 р.; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №26 01/18Д від 28.01.2015 р.; податкова накладна №39 від 26.01.2015 р.; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №28 01/20Д від 28.01.2015 р.; рахунок №28 01/20 Д від 28.01.2015 р.; податкова накладна №40 від 28.01.2015 р.; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №28 01/2Ш від 28.01.2015 р.; рахунок №28 01/2Ш від 28.01.2015 р.; податкова накладна №41 від 28.01.2015 р.; виписка з банку; накладна-вимога на відсупк/внутрішнє переміщення/матеріалів від 29.01.2015 р. №31.
На підтвердження господарських взаємовідносин між ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» та ТОВ «КАМіС» позивачем було надано договір №148/2014 від 23.01.2014 року, відповідно до умов якого ТОВ «КАМіС» зобовязувався передати ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» продукцію (товар), а ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» зобовязувався прийняти у власність та оплатити товар на умовах передбачених даним договором.
В матеріалах справи міститься також договір №1688/2013 від 09.10.2013 р. укладений між ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» та ПНВП «Інвест-Гарант» відповідно до умов якого ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» доручає, а ПНВП «Інвест-Гарант» приймає на себе обовязок виконати наступні роботи: будівельні та монтажні роботи, монтаж інженерних мереж та систем, а ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» зобовязувався прийняти та оплатити виконанні роботи на умовах даного договору, згідно схем витрат та до додатковими згодами до даного договору. Роботи виконувались із матеріалів ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» та ПНВП «Інвест-Гарант», що відображалось в схемах витрат.
В підтвердження виконання умов данного договору позивачем надано копії наступних документів у якості первинних, а саме: акт №1/01.15 від 28.01.2015 р. здачі-прийняття виконаних робіт; рахунок-фактура №08-15 від 28.01.2015 р.; податкова накладна 35 від 28.01.2015 р.; акт №2/01.15 від 28.01.2015 р. січень 2015 р. здачі-прийняття виконаних робіт; рахунок-фактура №07-15 від 28.01.2015 р.; податкова накладна №6 від 28.01.2015 р.; акт №3/01.15 від 28.01.2015 р. січень 2015 р.; рахунок-фактура №09-15 від 28.01.2015 р.; податкова накладна №7 від 28.01.2015 р.; акт №1 прийому виконаних робіт від 27.01.2015 р.; рахунок-фактура №03-15 від 27.01.2015 р.; податкова накладна №1 від 27.01.2015 р.; акт №2 прийому виконаних робіт; рахунок-фактура №04-15 від 27.01.2015 р.; податкова накладна №2 від 27.01.2015 р.; акт №3 прийому виконаних будівельних робіт; рахунок-фактура №05-15 від 27.01.2015 р.; податкова накладна №3 від 27.01.2015 р.; акт №4 прийому виконаних будівельних робіт; рахунок-фактура №06-15 від 27.01.2015 р.; податкова накладна №4 від 27.01.2015 р.; акт №12 здачі-прийома виконаних робіт; рахунок-фактура №10-15 від 30.01.2015 р.; податкова накладна №8 від 30.01.2015 р.; акт №1 прийому-передачі ТМЦ; накладна-вимога на відсупк/внутрішнє переміщення/матеріалів від 12.01.2015 р. №80; накладна-вимога на відсупк/внутрішнє переміщення/матеріалів від 12.01.2015 р. №25; накладна-вимога на відсупк/внутрішнє переміщення/матеріалів від 12.01.2015 р. №81; акт №2 прийому-передачі ТМЦ; накладна-вимога на відсупк/внутрішнє переміщення/матеріалів від 12.01.2015 р. №79; акт №3 прийому-передачі ТМЦ; накладна-вимога на відсупк/внутрішнє переміщення/матеріалів від 12.01.2015 р. №56; накладна-вимога на відсупк/внутрішнє переміщення/матеріалів від 12.01.2015 р. №57; накладна-вимога на відсупк/внутрішнє переміщення/матеріалів від 12.01.2015 р. №5; накладна-вимога на відсупк/внутрішнє переміщення/матеріалів від 12.01.2015 р. №59; акт №4 прийому-передачі ТМЦ; накладна-вимога на відсупк/внутрішнє переміщення/матеріалів від 12.01.2015 р. №58; акт №12 прийому-передачі ТМЦ; накладна-вимога на відсупк/внутрішнє переміщення/матеріалів від 14.01.2015 р. №12; накладна-вимога на відсупк/внутрішнє переміщення/матеріалів від 12.01.2015 р. №66; накладна-вимога на відсупк/внутрішнє переміщення/матеріалів від 12.01.2015 р. №67; банківська виписка.
В матеріалах справи міститься договір №1967/2013 від 04.12.2013 р. укладений між ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» та ТОВ «КОКСОХІМРЕМОНТ» відповідно до умов якого ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» доручає, а ТОВ «КОКСОХІМРЕМОНТ» приймає на себе зобовязання втконати роботи з ремонду обладнання та констрекцій цеху підприємства у відповідності з кошторисом документації та оформленням додаткового угоди до даного договору, а ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» зобовязувався прийняти та оплатити роботи у відповідності до умов даного договору.
В підтвердження виконання умов данного договору позивачем надано копії наступних документів у якості первинних, а саме: акт прийому виконаних підрядних робіт за січень 2015 р. №1 від 26.01.2015 р.; рахунок №1 від 26.01.2015 р.; податкова накладна №1 від 26.01.2015 р.; акт прийома виконаних підрядних робіт за січень 2015 р. №2 від 26.01.2015 р.; рахунок №2 від 26.01.2015 р.; податкова накладна №2 від 26.01.2015 р.; акт прийома виконаних робіт №3 від 26.01.2015 р.; рахунок №3 від 26.01.2015 р.; податкова накладна №3 від 26.01.2015 р.; акт прийому виконаних робіт №4 від 26.01.2015 р.; рахунок №4 від 26.01.2015 р.; податкова накладна №4 від 26.01.2015 р.; виписка з банку.
Відповідно до умов договору №1950/2013 від 29.11.2013 р. укладеного між ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» та ТОВ «Корпорація АРСІЛ» - ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» доручав, а ТОВ «Корпорація АРСІЛ» приймав на себе зобовязання виконати наступн роботи: капітальні ремонти, поточні ремонти обладнання, конструкцій будівель та споруд, технічне обслуговування обладнання, монтаж інженерних межер та систем, а ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» зобовязувався прийняти та оплатити виконані роботи на умовах договору, згідно схем витрат та додаткових угод до даного договору.
В підтвердження виконання умов данного договору позивачем надано копії наступних документів у якості первинних, а саме: акт №1 прийому виконаних будівельних робіт за 26.01.2015 р.; рахунок-фактура №СФ-0000001 від 26.01.2015 р.; податкова накладна №1 від 26.01.2015 р.; акт №2 прийому виконаних будівельних робіт за 26.01.2015 р.; рахунок-фактура №СФ-0000002 від 26.01.2015 р.; податкова накладна №2 від 26.01.2015 р.; акт №3 прийому виконаних підрядних робіт за 26.01.2015 р.; рахунок-фактура №СФ-000003 від 26.01.2015 р.; податкова накладна №3 від 26.01.2015 р.; акт №4 прийому виконаних підрядних робіт за 26.01.2015 р.; рахунок-фактура №СФ-0000004 від 26.01.2015 р.; податкова накладна №4 від 26.01.2015 р.; акт №5 прийому виконани підрядних робіт за 26.01.2015 р.; рахунок-фактура №СФ-0000005 від 26.01.2015 р.; податкова накладна №5 від 26.01.2015 р.; виписка з банку.
В матеріалах справи міститься договір №1947/2013 від 29.11.2013 р. укладений між ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» та ТОВ «Енергокредо» відповідно до умов якого ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» доручає, а ТОВ «Енергокредо» приймає на себе зобовязання виконати роботи з ремонут та технічного обслуговування енергетичного обладнання та споруд підприємства, а ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» зобовязувався прийняти та оплатити виконані роботи у відповідності до умов даного договору, згідно схем витрат та додаткових угод до даного договору.
В підтвердження виконання умов данного договору позивачем надано копії наступних документів у якості первинних, а саме: акт №1 прийому виконаних підрядних робіт 30.01.2015 р.; рахунок №13 від 30.01.2015 р.; податкова наклдана №8 від 30.01.2015 р.; акт №2 прийому виконаних підрядних робіт 30.01.2015 р.; рахунок №14 від 30.01.2015 р.; податкова накладна №7 від 30.01.2015 р.; акт №3 прийому виконаних підрядних робіт 30.01.2015 р.; рахунок №15 від 30.01.2015 р.; податкова накладна №10 від 30.01.2015 р.; акт №4 прийому виконаних підрядних робіт 30.01.2015 р.; рахунок №16 від 30.01.2015 р.; податкова накладна №12 від 30.01.2015 р.; акт №5 прийому виконаних підрядних робіт 30.01.2015 р.; рахунок №17 від 30.01.2015 р.; податкова накладна №9 від 30.01.2015 р.; акт №6 прийому виконаних підрядних робіт за 30.01.2015 р.; рахунок №18 від 30.01.2015 р.; податкова накладна №11 від 30.01.2015 р.; виписки з банку.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податковою контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, тощо.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. ст.10, 11 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними серед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до п.п.14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до пп. 20.1.1 та пп.20.1.28 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.
Статтею 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Пункт 37.3 статті 37 Податкового кодексу України визначає, що підставами для припинення податкового обов'язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов'язку у передбачений законодавством спосіб.
Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.
Відповідно до п.п.54.3.1 п.п. 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткуванняподатком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; 54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.
Згідно з п.55.1. ст.55 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства. Процедура адміністративного оскарження рішень органів державної податкової служби є дворівневою.
Контролюючими органами вищого рівня є Державна податкова адміністрація України - для державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які у свою чергу є контролюючими органами вищого рівня для державних податкових інспекцій (п.55.2 ст.55 ПК України).
Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначений у ст.56 ПК України, п. 56.1 якої визначає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п.56.2 ст.56 ПК України).
Згідно з п. 56.18. ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.
Відповідно до п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.
До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.
Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним контролюючим органом.
Відповідно до п.п. 61.1. ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способи здійснення податкового контролю перелічені у ст.62 ПК України, до них відноситься, зокрема, відповідно до п.62.1.3. ПК України здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленного наказом, та за умов надіслання платнику податку рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чий його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У відповідності до ст. 86 Податкового кодексу України результати проведених перевірок оформлюються актом та шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень у разі виявлення податковим органом заниження чи завищення податкових зобовязань платника податків.
Згідно з абзацами 3.4 пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до п.п. 14.1.157 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Відповідно до п. 198.1.ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст.198 ПК України).
Згідно з п. 198.3. ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку сплаченого (наоахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтвердженні податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цого Кодексу) чи не підтвердженні митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статі 201 цього Кодексу).
Відповідно до норм ст.201 ПК України платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:
а) порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової накладної;
в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;
г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;
д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;
е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;
є) ціна постачання без урахування податку;
ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;
з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;
и) вид цивільно-правового договору;
і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).
Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.
З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.
Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобовязаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обовязкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.
Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
У разі порушення продавцем/покупцем товарів/послуг порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.
Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, як викладених в заявленному адміністративному позові та запереченнях до нього, так і в поясненнях, наданих в судовому засіданні, суд виходить з наступного.
Здійснюючи перевірку та складаючи акт перевірки, приймаючи податкові повідомлення-рішення відносно позивача щодо визначення грошових зобовязань за результатами перевірки, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суд критично ставиться до позиції позивача, викладеної в адміністративному позові та стосовно наданих як усних, так і письмових пояснень у даній справі, в розумінні ст.70 КАС України, щодо начебто реальності здійснених господарських операцій ПАТ «Євраз ДМЗ ім.Петровського» з такими контрагентами, як: ТОВ «Феросплав-компані», ТОВ «Мінерал-Груп», ПНВП «Інвест-Гарант», ТОВ «КАМіС», ТОВ «Коксохімремонт», ТОВ «Естіл», ТОВ «Корпорація Арсіл», ТОВ «Енергокредо», у звязку з наступним.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно ст. 9 вказаного вище Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійснення господарської операції.
Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції.
Якщо ж фактично здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх оформлених реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить зясовувати, зокрема, такі обставини як рух активів у процесі здійснення господарської операції.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Відсутність доказів реального вчинення господарських операцій виключає правомірність визначення платником податкового кредиту за такими операціями, не зважаючи на наявність у нього податкових накладних, що за формою відповідають вимогам чинного законодавства, а також доказів сплати продавцю вартості товару з ПДВ.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Як вбачається з наданих до суду документів, на підтвердження реальності вчинення господарської операції за вказаним вище контрагентами, а саме: ТОВ «Феросплав-компані», ТОВ «Мінерал-Груп», ПНВП «Інвест-Гарант», ТОВ «КАМіС», ТОВ «Коксохімремонт», ТОВ «Естіл», ТОВ «Корпорація Арсіл», ТОВ «Енергокредо» - зазначені вище по тексту документи за відсутності підтвердження належними та достовірними доказами самого факту поставки за вказаними договорами, мають характер лише формально складених, але недостовірних документів, що виключає наявність правових підстав для включення відповідних сум до складу податкового кредиту з податку на додану вартість та не можуть вважатися належними доказами реального здійснення господарської операції.
В контексті аналізу наданих позивачем в судове засідання документів, судом зазначається наступне.
Щодо наданих позивачем доказів начебто в підтвердження використання отриманого, у відповідності до укладних з контрагентами зазначених вище по тексту даговорів, товару у своїй господарській діяльності щодо виготовлення чавуну та сталі, а саме: технічна інструкція «Виробництво конверторної сталі» ТИ-233-СТ.КК-02-2014, витяг з технологічної інструкції «Виробництво чавуну в доменному виробництві» ТИ 05393056-Д-01-2011, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 16-55 Т.3) та судом не сприймаються у якості належних та допустимих доказів, в розумінні ст.70 КАС України, щодо самого факту виконання умов укладених між ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» та ТОВ «Феросплав-компані», ТОВ «Мінерал-Груп», ПНВП «Інвест-Гарант», ТОВ «КАМіС», ТОВ «Коксохімремонт», ТОВ «Естіл», ТОВ «Корпорація Арсіл», ТОВ «Енергокредо», оскільки позивачем жодними належними та допустимими доказами не було доведено факту реального переміщення товару за укладеним між ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» та ТОВ «Феросплав-компані» договором поставки від 09.07.2014 р. №1135/2014, що в свою чергу унеможливлює визначення як походження товару, так і маршруту його транспортування від ТОВ «Феросплав-компані» до ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського», визначені у доданих до адміністративного позову видаткових та податкових накладних.
Щодо реальності операції, начебто здійсненої між ТОВ «МІНЕРАЛ ГРУП» та ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» позивачем жодними належними та допустимими доказами не було доведено факту реального переміщення товару за договором купівлі-продажу від 16.07.2014 р. №1191/2014 від ТОВ «МІНЕРАЛ ГРУП» до безпосередньо ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» в обсягах і в періоди, визначені у доданих до адміністративного позову первинних документах.
Ні договір купівлі-продажу товару №1191/2014 від 16.07.2014 р., ні рахунок на оплату до нього, ні видаткові накладні, ні прибутковий ордер, ні накладні-вимоги на відсупк/внутрішнє переміщення/матеріалів, копії яких надані позивачем в обґрунтування заявленого адміністративного позову не є належними та допустимими доказами реальності операції, начебто здійсненої між ТОВ «МІНЕРАЛ ГРУП» та ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» в розумінні ст.70 КАС України, оскільки позивачем жодними належними та допустимими доказами не було доведено факту реального переміщення товару за договором купівлі-продажу від 16.07.2014 р. №1191/2014 від ТОВ «МІНЕРАЛ ГРУП» до ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського».
Як встановлено в судовому засіданні, підтверджено доказами, наявними в матеріалах справи та не заперечувалось представником позивача, товар за договором купівлі-продажу від 16.07.2014 р. №1191/2014, має іноземне походження, що виключає його виробництво на території України.
При цьому, будь-яких доказів імпортування та безпосереднього переміщення зазначеного товару на територію України матеріали справи не містять.
Щодо реальності операцій, начебто здійсненої між ТОВ «КАМІС», ТОВ «Естіл» та ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» у відповідності до укладених між ними договорами, суд зазначає наступне.
Надані позивачем в підтвердження виконання умов укладених договорів докази, зазначені вище по тексту, судом не спиймаються у якості як належних та допустимих, в розуміні ст.70 КАС України, оскільки як під час перевірки, так і під час судового розгляду справи останнім не було надано як сертифікатів якості на придбаний товар, що в свою чергу унеможливлює визначення його походження, так і товарно-транспортних накладних, що унеможливлює визначення маршруту транспортування.
Наведеному також кореспондує наступне.
Як переконливо свідчать письмові докази, наявні в матеріалах справи, а саме: листи від 17.02.2015 р. №4061/Ю/28-01-42-02-14; від 10.02.2015 р. №94/28-01-07-01-14; відповідні розрахунки з бази даних АІС «Автомобіль» ДАІ МВС України щодо автомобілів, вказаних в товарно-транспортних накладних; дані з мережі «Internet» про технічні характеристики автомобілів (с.1-133 Т.4 а.с.; с.6-16 Т. 6 а.с.) позивачем жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст.70 КАС України не було доведено факту завезення на територію позивача, зазначеними вище контрагентами, товарів відповідно до наведених вище договорів поставки товарів саме тими засобами автомобільного транспорту, які вказані у журналах обліку транспортних засобів, які містяться в матеріалах адміністративної справи (с.188-239 Т.3 а.с.) та у обсягах відповідно до податкових накладних, які містяться в матеріалах справи (с.94-235 Т.1 а.с.; с.1-66 Т.2 а.с.).
Більш того, детальний аналіз тексту журналів обліку руху транспортних засобів, наведених вище, свідчить про відсутність повної та переконливої інформації щодо того, який саме товар завозився на територію позивача та ідентичності завезеного товару умовам договорів поставки; наведеним вище; яке відношення мають зазначені у вказаних журналах транспортні засоби до контрагентів позивача за наведеними договорами поставки; чи відповідає вантажопідємність зазначених у відповідних журналах транспортних засобів тонажу товару, начебто поставленого відповідно до накладних, долучених до матеріалів справи.
При цьому представником позивача на слушні питання головуючого у справі щодо того, яким чином здійснювалася доставка товару відповідно до укладених договорів поставки на склад позивача, хто безпосередньо здійснював розвантаження та прийняття товару, відповіді надано не було.
Зазначені обставини, з урахуванням встановлених судом фактів щодо часткової відсутності інформації щодо виїзду транспортних засобів з території ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського», якими товар був начебто доставлений від такого постачальника, як ТОВ «Естіл»; випадків перетину одним автомобілем пункту пропуску ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» двічі протягом однієї години (за умови подолання таким автомобілем відстані від завантаження і розвантаження; вул.Маяковського,3 вул.Героїв Сталінграду, 157 а вул.Маяковського, 3); випадків виїзду з території позивача автомобілів, які відповідно до зазначених журналів не перетинали територію заводу, та навпаки, випадків, за яких автомобілі перетинали територію заводу і не залишали її; щодо відсутності ваги товару при заповненні наведених вище журналів, а також зазначення ваги товару при виїзді пустих автомобілів; щодо невідповідності вантажопідємності автомобілів вантажу ввезених відповідно до журналів обліку транспортних засобів товарів свідчать про неможливість підтвердження реального ввезення товарів відповідно до обсягів товарів зазначених у накладних, які містяться в матеріалах справи та з урахуванням доказової бази, наданої позивачем.
Що ж до внутрішньої документації, наданої позивачем та долученої до матеріалів справи, як то: накладні вимоги; рахунки; приходні ордери, тощо, копії яких містяться в Т.1, 2 а.с., а також звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) за січень 2015 р. (с.65 Т.3 а.с.) тощо, у якості підтвердження використання начебто придбаного відповідно до наведених вище договорів поставки товару, у власній господарській діяльності, то суд, з урахуванням аргументації наведеної вище зазначає, що, як у суду, так і у контролюючого органу відсутні сумніви щодо використання зазначених видів товару у власній господарській діяльності (виробничій діяльності) ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» для підтримання «постійного циклу виробництва», проте, позивачем, як вбачається з доказів, наявних в матеріалах справи, не було доведено саме реального факту отримання товарів від контрагентів, зазначених вище, що мало б наслідком використання у власній господарській (виробничій) діяльності саме товару, начебто отриманого від наведених вище контрагентів.
Щодо укладених між ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» та ПНВП «Інвест-Гарант», ТОВ «Коксохімремонт», ТОВ «Корпорація АРСІЛ», ТОВ «ЕНЕРГОКРЕДО» договорів, суд зазначає, що як під час перевірки так і під час судового розгляду справи позивачем не було надано підтверджуючих доказів, що спростування позиції відповідача, викладеної в акті перевірки від 20.04.2015 р. №209/28-01-42-02-05393056, а саме щодо кількості працюючих на зазначених вище підприємствах людей, та як наслідок неможливості виконання умов таких договорів, відтак надані позивачем докази, начебто в підтвердження виконання зазначних вище по тексту договорів укладених ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» та ПНВП «Інвест-Гарант», ТОВ «Коксохімремонт», ТОВ «Корпорація АРСІЛ», ТОВ «ЕНЕРГОКРЕДО» не сприймаються судом у якості належних та достовірних доказів, в розумінні ст.70 КАС України також з огляду на наступне.
Як вбачається з тексту договору від 09.10.2013 р. №1688/2013, укладеного між ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» та ПНВП «Інвест-Гарант», безпосереднім виконавцем будівельних і монтажних робіт монтажу інженерних мереж і систем (відповідно до п.1.1 зазначеного вище договору) є ПНВП «Інвест-Гарант», місцезнаходженням якого є м.Дніпродзержинськ.
При цьому, будь-яких доказів відрядження працівників ПНВП «Інвест-Гарант» до місцезнаходження позивача та місця виконання наведених вище робіт позивачем до суду надано не було, що, враховуючи режимний характер роботи ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського», підтверджений в судовому засіданні представником позивача, як і відсутність перепусток для працівників зазначеного контрагента, на обґрунтовану підозру суду свідчить про відсутність виконання зазначених робіт з боку ПНВП «Інвест-Гарант».
Також судом з тексту договорів з наведеними вище контрагентами вбачається, що наведені договори є ідентичними договору від 09.10.2013 р. №1688/2013, укладеного між ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» та ПНВП «Інвест-Гарант». Та, при цьому по жодному з наведених вище договорів позивачем не надано будь-яких доказів перебування працівників ТОВ «Коксохімремонт», ТОВ «Корпорація «АРСІЛ», ТОВ «ЕНЕРГОКРЕДО» на території позивача в наведені відповідно до наданої до вказаних договорів документації, періоди виконання робіт.
Крім того, як вбачається з текстів договорів, укладених між позивачем та ТОВ «Корпорація «АРСІЛ», ТОВ «ЕНЕРГОКРЕДО», зазначені договори не містять будь-яких конкретних відомостей щодо змісту робіт, відсутні також кошториси з визначенням ціни робіт, тощо.
Також, враховуючи наведену вище кількість працівників у зазначених контрагентів, позивачем не було надано до суду будь-яких договорів, укладених між вказаними контрагентами та третіми особами на виконання обсягу робіт відповідно до укладених з контрагентами договорів.
В контексті наведеного та враховуючи недоведення з боку позивача факту виконання робіт контрагентами позивача, описаними вище, відповідно до укладених з зазначеними контрагентами договорів, суд не вважає належними та допустимими доказами в розумінні ст.70 КАС України надані позивачем в підтвердження виконання робіт: акт приймання виконаних робіт за січень 2015 р. №1 від 26.01.2015 р., з додатками; договору ціну до локального кошторису №376 (по підряднику ПНВП «Інвест-Гарант» з додатками; договорну ціну №646, №580, №431, №432, №405, тощо по підряднику ТОВ «Корпорація «АРСІЛ» з додатками; договорну ціну по підряднику ТОВ «ЕНЕРГОКРЕДО» з додатками, оскільки сам факт наявності зазначених документів жодним чином не свідчить про реальний характер виконання передбачених наведеними вище договорами робіт.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до ст.254 КАС України визначено порядок набрання судовим рішенням законної сили.
Будь-яких доказів набрання законної сили постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2015 р. у справі №804/5038/15 позивачем до суду надано не було, натомість, безпосередньо в судовому засіданні представником позивача було зазначено, що вказана постанова є такою, що не набрала законної сили .
Зазначене вище виключає застосування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2015 р. у справі №804/5038/15 року при розгляді та вирішенні даної справи з урахуванням ч.1 ст.72 КАС України, а також зважаючи на той факт, що обставини, описані у наведеній постанові не мають жодного відношення до періоду перевірки позивача відповідно до оскаржуваних останнім податкових повідомлень-рішень при розгляді справи №804/6143/15.
При цьому ПАТ «Євраз-ДМЗ ім.Петровського» не здійснило коригування за перевіряємі періоди.
За результатами акту перевірки від 20.03.2015 р. №145/28-01-42-02-05393056 та з урахуванням листа від 02.05.2015 р. №8892/10/28-01-42-02-14 контролюючим органом зроблено висновок, що ПАТ «Євраз-ДМЗ ім.Петровського» в порушення норм діючого податкового законодавства завищено податковий кредит на суму 6 033 957 грн., у тому числі за грудень 2014 р. на суму 6 033 957 грн., що призвело до зменшення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання і сумою податкового кредиту за грудень 2014 р. на суму 6 033 957 грн.
При цьому, ПАТ «Євраз-ДМЗ ім.Петровського» не здійснило відповідні коригування за грудень 2014 р., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування по декларації за січень 2015 р. у розмірі 10 283,00 грн.
Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст.79 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.
Стаття 8 КАС України зазначає, що принципами здійснення правосуддя в адміністративних судах є: верховенство права; законність; рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі; гласність і відкритість адміністративного процесу; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, установлених цим Кодексом; обов'язковість судових рішень.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Також відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.
Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського» решту судового збору в сумі 4 384,80 грн. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири грн., 80 коп.) до Державного бюджету України.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 31 липня 2015 року.

Суддя ОСОБА_6