Справа № 804/8118/15
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2015 р. Справа № 804/8118/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Власенка Д.О.
при секретарі судового засідання Гелетій М.Т.
представника позивача Лаврєнов О.О.
представників відповідача Атрошенка В.М., Кузнецової І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТАРАСТАНДАРТ» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається те, що висновки відповідача, викладені в акті перевірки, є необґрунтованими та помилковими, а тому податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі таких висновків протиправні та підлягають скасуванню.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представники відповідача проти позовних вимог заперечували, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки, а саме на те, що позивачем порушено вимоги пп.14.1.191., пп.14.1.257. пункту 14.1 статті 14 розділу ІІІ, п.135.1., пп.135.5.4. п.135, п.138.2, п.138.4., пп.138.8.1 п.138.8. ст..138, п.185.1. ст.185, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України. Також зазначили, що підприємствами - контрагентами позивача відображені в податковій звітності правові взаємовідносини з суб'єктами господарювання без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкту оподаткування, несплати податків. Зазначені операції позивача з контрагентами-покупцями не містять по суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети), систематичного (протягом місяця) придбання та продажу товарів. Такі причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект в результаті підприємницької або іншої економічної діяльності. Відповідно до баз даних ГУ Міндоходів України, ДПС, податкової звітності та інших джерел інформації, одержаних в ході проведення перевірки, встановлено укладання цивільно-правових відносин між позивачем та контрагентами і проведення безтоварних операцій, спрямованих на надання податкової вигоди для третіх осіб з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи вбачається, що посадовими особами Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач або ДПІ в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська) згідно з затвердженим планом-графіком проведення планових документальних перевірок на 2 квартал 2015 року була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТАРАСТАНДАРТ» (далі - позивач або ТОВ УКРТАРАСТАНДАРТ») з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р.
Про результати перевірки позивача складено акт від 18.05.2015 року № 382/2202/37004482 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «УКРТАРАСТАНДАРТ», код ЄДРПОУ - 37004482 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р.».
Перевіркою встановлено порушення позивачем пп.14.1.191., пп.14.1.257. пункту 14.1 статті 14 розділу ІІІ, п.135.1., пп.135.5.4. п.135, п.138.2, п.138.4., пп.138.8.1 п.138.8. ст..138 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток у 2013 році на 922114,00 грн., в т.ч.: 2013 рік - 510969,0 грн.; 2014 рік - 411145,0 грн.; п.185.1. ст.185, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість всього в сумі 126079,0 грн.
Правомірність зазначених податкових повідомлень-рішень є предметом спору в розглядуваній справі. Надаючи правову оцінку господарським операціям позивача з контрагентами, зазначеними в п.3.0 акту перевірки суд встановив наступні обставини.
Аналізуючи вказані взаємовідносини позивача з контрагентами суд зазначає, що господарські операції ТОВ «УКРТАРАСТАНДАРТ» з контрагентами, зазначеними в 3.0. Акту, не суперечать актам цивільного законодавства, в судовому порядку не встановлено фактів, які свідчили б про те, що проведення таких операцій не відповідає дійсним намірам сторін і, що вони спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами.
В свою чергу, виходячи з матеріалів справи, відповідач дійшов висновків про те, що господарські операції ТОВ «УКРТАРАСТАНДАРТ» з контрагентами не спричинили реальних змін майнового стану ТОВ «УКРТАРАСТАНДАРТ», керуючись АІС «Податковий борг», «Перегляд результатів співставлення» та на підставі Актів перевірок контрагентів іншими ДПІ.
До того ж, підставою для того, щоб вважати, що господарські операції позивача з контрагентами не спричинили реальних змін майнового стану, відповідач визначив відсутність ТТН або подорожніх листів на перевезення товару.
З таким висновком суд погодитись не може, оскільки дійсно ТТН - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку їх на шляху переміщення, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Проте, наявність належних первинних документів свідчить про здійснення самих господарських операцій. Наявність чи відсутність товарно-транспортних накладних може вказувати лише на дотримання чи порушення правил перевезень, які не пов'язані з дотриманням вимог податкового законодавства та не свідчать про безтоварність операцій.
Аналізуючи наявні в матеріалах справи документи, суд доходить висновків, що в позивача наявні всі належні первинні документи, які свідчать про здійснення самих господарських операцій.
Як передбачено Податковим кодексом України, податкова накладна складається в момент виникнення податкових зобов'язань у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).
Таким чином, податкова накладна є первинним звітним документом та згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, яка підтверджує її здійснення.
В судовому засіданні встановлено, що спір щодо наявності та належності податкових накладних, на підставі яких відповідачем було занижено податок на прибуток на суму 922114,00 грн. та занижено податок на додану вартість на суму 126079,0 грн., відсутній.
При цьому, суд зазначає, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватись на підставі даних бухгалтерського та податкового обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.
Суд зазначає, що відповідач не надав жодного судового рішення, яке набрало законної сили, за яким правочини, вчинені ТОВ «УКРТАРАСТАНДАРТ» з контрагентами, визначеними в розділі 3.0. Акту, визнані відповідним судом недійсними.
У ст. 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Цей обов'язок є частиною публічного порядку. Тому правочини, що вчиняються з метою порушення цього обов'язку, спрямовані на незаконне збільшення валових витрат та, відповідно, незаконне зменшення податкових зобов'язань, є такими, що порушують публічний порядок.
Крім того, на момент здійснення оспорюваних господарських операцій контрагенти позивача були зареєстровані як юридична особа та взяті на податковий облік як платники податків, в тому числі податку на додану вартість.
Таким чином, оскільки фінансово-господарські операції позивача з контрагентами, зазначеними в п.3.0. Акта, документально підтверджені відповідними первинними документами, у зв'язку з цим сплачено відповідні суми податків за цей період, суд погоджується з тим, що висновки відповідача про безтоварність та нікчемність таких операцій є помилковими та протиправними.
Крім того, виходячи з принципу індивідуальної відповідальності позивач не повинен нести відповідальність за господарську діяльність своїх контрагентів, зокрема несплату податків чи недостовірність його відомостей.
В свою чергу, у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2010 року по справі № 21-573во10 судді дійшли висновку, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Практикою Європейського Суду з прав людини у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податків не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.
Таким чином, висновки відповідача про те, що ТОВ «УКРТАРАСТАНДАРТ» занижено податок на прибуток на суму 922114,00 грн. та занижено податок на додану вартість на суму 126079,0 грн. не знайшли підтвердження під час судового розгляду, спростовуються наявними в матеріалах справи документами, не ґрунтуються на чинному законодавстві України, тому є протиправними.
Суд зазначає, що одним з основних принципів розгляду податкових спорів є принцип презумпції добросовісності платника, у зв'язку з чим передбачається, що дії платників податків, які мають своїм результатом одержання податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними.
Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних яких установлена судом.
Згідно п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Заперечуючи проти позову, відповідач, який відповідно до норм Податкового кодексу України та за визначенням Кодексу адміністративного судочинства України є суб'єктом владних повноважень, правомірність свого рішення не довів.
Враховуючи вище викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 14, 35, 70, 71, 86, 94, 122, 128, 159-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТАРАСТАНДАРТ» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТАРАСТАНДАРТ» (код ЄДРПОРУ 37004482) судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено

Суддя Д.О. Власенко