Справа № 823/1877/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року справа № 823/1877/15

м. Черкаси

08 год. 20 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Бондар Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Звенигородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

29 липня 2015 року до суду з позовною заявою звернулася Звенигородська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Черкаській області, в якій просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до бюджету через Звенигородську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Черкаській області податковий борг з єдиного податку у сумі 862 грн 70 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив вищевказані узгоджені зобовязання.

Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідач не прибув в судове засідання, явку свого представника не забезпечив з невідомих причин, заперечень на позов не надав, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Згідно з ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши докази у справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Суд встановив, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 13.10.2010 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), є платником єдиного податку. Як вбачається з заяви про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с.11) відповідач обрав 1 групу єдиного податку за ставкою 10% від розміру мінімальної заробітної плати. Видом діяльності відповідача є роздрібна торгівля з лотків та на ринках.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з пунктом 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки) відповідно до пункту 293.1. статті 293 ПК України.

Пунктом 293.2. статті 293 ПК України визначено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць.

Так, рішенням Вельховецької сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 15.07.2013 № 42-4/ VI та від 30.07.2014 № 57-1/VI (а.с.14-19) затверджено ставки єдиного податку на 2014 та 2015 роки для першої та другої групи субєктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування обліку та звітності. Відповідно до цих рішень, фізичні особи-підприємці, які відносяться до І групи платників єдиного податку сплачують фіксовану ставку єдиного податку, що становить 10% розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня податкового (звітного) періоду.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 719-VIІ від 16.01.2014, а також статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 № 80-VIІІ встановлено розмір мінімальної заробітної плати на 2014 та на 2015 роки, а саме: у місячному розмірі з 1 січня 1218,00грн.

Тобто, ФОП ОСОБА_1 повинен був сплачувати до місцевого бюджету щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця: 121,80грн. єдиного податку у 2014 та 2015 роках (1218,00грн. х 10% = 121,80 грн).

Згідно розрахунку суми боргу (а.с.8), станом на час звернення з позовом до суду, розмір заборгованості відповідача по сплаті єдиного податку за період з серпня 2014 року по березнь 2015 рік становить 862,70 грн.

Пунктом 295.1 статті 295 ПК України встановлений обовязок платника єдиного податку першої і другої груп сплачувати його шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до пункту 295.2 статті 295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку. Сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси згідно з п.295.4 ст.295 ПК України.

Пунктом 300.1 статті 300 ПК України встановлено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку.

Отже, суд дійшов висновку, що грошове зобовязання відповідача з єдиного податку з фізичних осіб за період з серпня 2014 року по березень 2015 року у сумі 862,70 грн. станом на час судового розгляду справи є узгодженим.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд встановив, що у звязку з несплатою узгодженого зобовязання позивач прийняв податкову вимогу форми «Ф» від 16.04.2015 №104-19 на суму податку за узгодженими грошовими зобовязаннями 862 грн 70 коп. Вказана вимога направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення однак повернута поштою із зазначенням причини не можливості вручення вищевказаної вимоги.

Відповідно до абзацу 3 пункту 58.3. статті 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Беручи до уваги пункт 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, повернута податкова вимога вважається врученою.

В установленому законом порядку відповідач вимогу не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджене зобовязання з єдиного податку не сплачував, що підтверджується даними зворотного боку облікової картки відповідача з відповідного податку.

Підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 ПК України передбачено, що сума узгодженого грошового зобов'язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк вважається податковим боргом.

Тому, сума узгодженого та не сплаченого грошового зобовязання відповідача з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 862, 70 грн є податковим боргом.

Згідно з пунктом 95.2. статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Суд встановив, що з часу прийняття податкової вимоги до часу судового розгляду справи заборгованість відповідача з єдиного податку не переривалась, а недоїмка збільшувалась. Тому, погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача.

Органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень, що передбачено пунктом 41.5. статті 41 ПК України. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 ПК України).

На підставі пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Суд звернув увагу, що єдиний податок згідно з підпунктом 10.1.2. пункту 10.1. статті 10 ПК України належить до місцевих податків та зараховується до бюджетів місцевого самоврядування, що передбачено пунктом 2 частини 1 статті 71 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI.

Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення податкового боргу відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 159 163, 254 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь бюджету через Звенигородську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Черкаській області податковий борг на загальну суму 862 (вісімсот шістдесят дві) грн 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту проголошення постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.П. Тимошенко