Справа № 813/7022/14
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2015 року 12 год. 34 хв. Справа № 813/7022/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Козак О.О.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у м. Львові у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної архітектурно - будівельної інспекції України до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Трускавецька міська рада про зобов'язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної архітектурно - будівельної інспекції України до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Трускавецька міська рада з вимогою зобов'язати ОСОБА_2 здійснити знесення самовільно збудованої будівлі по АДРЕСА_1.

Згідно ст. 55 КАС України, за клопотанням представника позивача, судом проведено заміну позивача у справі з Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області на його правонаступника - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що позаплановою перевіркою з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об'єкті будівництва будинку по АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_2 проводить будівництво житлового будинку особистого типу згідно будівельного паспорту №БП-5 від 29.04.2013 року, виданого Управлінням містобудування, архітектури та землекористування Трускавецької міської ради - без права на виконання будівельних робіт (повідомлення про початок виконання будівельних робіт), що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ № 466 від 13.04.2014 року.

За результатами перевірки складено акт № 8/47 від 13.02.2014 року, протокол про адміністративне правопорушення № 8/47 від 13.02.2014 року, протокол про адміністративне правопорушення № 8/47/1 від 13.02.2014 року та винесено припис № 8/47 від 13.02.2014 року.

У зв'язку з невиконанням відповідачем вимог припису, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 17.10.2014 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні 06.08.2015 року відповідно до вимог ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні позивач участі повноважного представника не забезпечив, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача позовні вимоги заперечила. Надала суду письмові заперечення, згідно яких вбачається, що постановою Трускавецького міського суду Львівської області в справі №457/363/14-а від 19.03.2014 року за позовом ОСОБА_2 до ІДАБК у Львівській області скасовано постанову № 8/30-ф/нз від 25.02.2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 4 250 грн. Крім того, зазначає, що для задоволення вимоги про знесення самочинного будівництва необхідна наявність певних умов, а саме: істотне відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; істотне порушення будівельних норм і правил; неможливість проведення відповідної перебудови; відмова особи, яка здійснила будівництво, від такої перебудови. Оскільки позивачем зазначені обставини не були встановлені, а можливість знесення самочинно збудованого об'єкта нерухомості закон пов'язує саме з цими обставинами, відтак, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Трускавецька міська рада в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Дослідивши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

13 лютого 2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13.02.2014 року №8/47.

На підставі акта перевірки складено протокол №8/47 про адміністративне правопорушення від 13.02.2014 року, протокол №8/47/1 про адміністративне правопорушення від 13.02.2014 року та складено припис №8/47 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13.02.2014 року, яким зобов'язано зупинити виконання будівельних робіт та усунути порушення вимог містобудівного законодавства, а саме п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

25.02.2014 року першим заступником начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області винесено постанову №8/30-ф/пз про накладення штрафу за адміністративне правопорушення на гр. ОСОБА_2 у розмірі 4 250 грн. у зв'язку із порушенням ч. 5 ст. 96 КУпАП.

09.04.2014 року працівниками позивача проведено позапланову перевірку виконання вимог припису №8/47 від 13.02.2014 року, виданого ОСОБА_2, яким вимагалось усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Перевіркою встановлено, що забудовник, гр. ОСОБА_2 на об'єкті будівництва відсутня, у зв'язку із чим провести перевірку у повному обсязі у відповідності до вимог законодавства не можливо, про що складено акт № 8/56 від 09.04.2014 року.

25.04.2014 року на підставі направлення на здійснення позапланової перевірки №05/522-з/п від 17.04.2014 року проведено позапланову перевірку виконання вимог припису № 8/47 від 13.02.2014 року гр. ОСОБА_2 на об'єкті будівництва будівлі по вул. Річки, 24 у м. Трускавець. За результатами перевірки встановлено, що припис № 8/47 від 25.04.2014 року не виконано, чим порушено п.3 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.14 абз.3 Постанови КМУ №553 від 23.05.2011 року.

17.09.2014 року повторно проведено позапланову перевірку виконання вимог припису № 8/47 від 13.02.2014 року. Перевіркою встановлено, що припис № 8/47 від 25.04.2014 року не виконано, будівельні роботи не зупинено. За результатами перевірки складено акт перевірки № 8/83 від 17.09.2014 року та протокол про адміністративне правопорушення № 8/83 від 17.09.2014 року.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року № 3038-VI.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 41 Закону №3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про архітектурну діяльність" замовники та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов'язковою.

Як вбачається з норми пункту 1 частини 1 статті 34 Закону замовник будівництва має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до положень Постанови КМУ №466 від 13.04.2011 року «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», повідомлення про початок виконання будівельних робіт надсилається замовником до Інспекції за місцезнаходженням об'єкта будівництва.

Не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання будівельних робіт щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, внесених до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт (про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт), замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до Інспекції повідомлення (про початок виконання будівельних робіт про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт).

Таким чином, зареєструвавши 18.02.2014 року повідомлення про початок виконання будівельних робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, відповідач усунула порушення, зазначені у приписі №8/47 від 13.02.2014 року та набула право на проведення будівельних робіт з будівництва житлового будинку на належній їй на праві власності земельній ділянці.

Крім того, позивач не скористався своїм правом, наданим зазначеною постановою КМУ №466 відносно скасування реєстрації повідомлення у разі виявлення недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації повідомлення інформація, яка зазначалася в ньому, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у повідомленні), наведених у повідомленні, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Таким чином повідомлення про початок виконання будівельних робіт за №ЛВ 50 є належним дозвільним документом у сфері будівництва.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

При цьому, Інспекція повинна надати докази того, що будівельні роботи, виконані позивачем, суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, істотно порушують будівельні норми, а з огляду на приписи Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" надати також докази неможливості перебудови такого об'єкту з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм.

ДАБІ України заявила позовні вимоги про спонукання до вчинення дій та зобов'язання відповідача за власний рахунок знести самовільно збудовану будівлю, що є фактичною вимогою про зобов'язання виконати припис. При цьому обрала неналежний спосіб захисту своїх прав.

Аналогічною є практика судів при вирішенні подібних справ (постанова Вищого адміністративного суду України від 23.04.2015 року в справі К/800/22069/14).

Окрім того, слід зазначити, що вимога про знесення самочинного будівництва, передбачена ч. 7 ст. 376 ЦК України. Відтак, для задоволення такої вимоги слід було б встановити наявність умов, передбачених статтею 376 ЦК України, а саме:

-істотне відхилення від проекту;

-суперечність суспільним інтересам або порушення права інших осіб;

-істотного порушення будівельних норм і правил;

-неможливість проведення відповідної перебудови або відмова особи від її проведення.

Зазначені обставини Інспекцією під час перевірки не встановленні, в судовому засіданні не доведені. Водночас, можливість знесення самочинного будівництва закон пов'язує саме з цими обставинами.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Крім того, судом враховано, що постановою Трускавецького міського суду Львівської області в справі №457/363/14-а від 19.03.2014 року за позовом ОСОБА_2 до ІДАБК у Львівській області скасовано постанову № 8/30-ф/нз від 25.02.2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 4 250 грн.

Відтак, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати в цій справі стягувати не належить, відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст., 7-14,17, 18,49, 51, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністритивного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 11 серпня 2015 року.

Суддя Сакалош В.М.