Справа № 502/786/15-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 502/786/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Балан М.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області на постанову Кілійського районного суду Одеської області від 08 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот», про визнання противоправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 14.04.2015 року з позовом до управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області про визнання противоправним та скасування рішення № 52 від 02.10.2014 року комісії при управлінні Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області про відмову в призначенні пенсії позивачу, зобов'язання УПФУ в Кілійському районі зарахувати позивачу до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 період роботи в філії ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Вилківська ремонтно-експлуатаційна база флоту» в період з 17.06.1980 року по 31.05.1993 року включно на посаді «трубопровідника суднового», з 01.06.1993 року по 11.04.1997 року включно на посаді «слюсаря-судноремонтника», з 17.06.1999 року по 04.09.2006 року включно на посаді «слюсаря-судноремонтника», з 05.09.2011 року по 01.08.2013 року на посаді «слюсаря-судноремонтника» та призначення позивачу пільгової пенсії з моменту звернення - 02.07.2014 року зі стягненням судових витрат. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що працював на Вилківськсму міжколгоспному судноремонтному заводі з 17.06.1980 року - наказом від 19.06.1980 року № 77 позивач прийнятий на роботу трубопровідником судновим 2-го розряду. Згідно Наказу від 14.10.1992 року № 1 Вилківський міжколгоспний судноремонтний завод був реорганізований в Вилківську ремонтно-експлуатаційну базу флоту. Наказом від 18.06.1993 року позивач переведений в механічний цех на посаду слюсаря-судноремонтника 4-го розряду з 01.06.1993 року. Наказом від 10.04.1997 року № 48 позивач звільнений з роботи з 11.04.1997 року. Наказом від 17.06.1999 року № 78 позивач знов прийнятий на роботу на зазначене підприємство з 17.06.1999 року в якості слюсаря-судноремонтника 4-го розряду. Наказом по АСК «Укррічфлот» від 29.12.1999 року Дочірнє підприємство «Вилківська РЕБ флоту» реорганізовано з 01.04.2000 року в філію АСК «Укррічфлот» «Вилківська РЕБ флоту». Наказом від 29.12.2009 року № 143/ш механічний цех філії АСК «Укррічфлот» «Вилківська РЕБ флоту» реорганізовано в механоскладальну дільницю з 01.03.2010 року, у зв'язку із чим наказом від 01.03.2010 року № 35 позивач був переведений на посаду слюсаря-судноремонтника 4-го розряду цієї дільниці. Наказом по АСК «Укррічфлот» від 20.05.2011 року філію АСК «Укррічфлот» «Вилківська РЕБ флоту» реорганізовано з 20.05.2011 року в філію Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія АСК «Укррічфлот» «Вилківська РЕБ флоту». З 01.12.2011 року механоскладальна дільниця була перейменована на дільницю навігаційного ремонту та механічно-збиральних робіт, у зв'язку із чим наказом від 01.12.2011 року № 297 позивач був переведений на посаду слюсаря-судноремонтника 4-го розряду цієї дільниці. При всіх переміщеннях позивача умови його праці не змінювались, доплати за роботу в шкідливих та важких умовах праці до тарифної сітки слюсаря-судноремонтника зберігались на одному рівні. Таким чином, позивач працював на зазначеному підприємстві з 17.06.1980 року по 01.06.1993 року включно на посаді трубопровідника суднового, з 01.06.1993 року по 11.04.1997 року та з 17.06.1999 року по 01.08.2013 року на посаді слюсаря-судноремонтника. Маючі достатній вік та стаж роботи за Списком № 2 та бажаючи скористатись наданою державою пільгою, позивач 2 липня 2014 року звернувся до управління Пенсійного фонду України у Кілійському районі Одеської області (відповідача) із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах. Відповідач своїм листом № 3318/04 від 20.10.2014 року відмовив у задоволені заяви позивача про призначення пенсії, в зв'язку з чим, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Відповідач - управління Пенсійного фонду України в Одеській області протягом десятиденного строку з дня отримання копії позову з додатками, заперечення на позовну заяву не надало, ніяких клопотань не надходило.

Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 08 травня 2015 року позов задоволено. Визнано противоправним та скасовано рішення комісії при управлінні Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області про відмову в призначенні пенсії позивачу від 02.10.2014 року № 52. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі зарахувати ОСОБА_2 до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 за період роботи в філії Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» «Вилківська ремонтно-експлуатаційна база флоту» з 17.06.1980 року по 31.05.1993 року включно в якості «Трубопровідника суднового», з 01.06.1993 року по 11.04.1997 року включно в якості «слюсаря-судноремонтника», з 17.06.1999 року по 04.09.2006 року включно в якості «слюсаря-судноремонтника», з 05.09.2011 року по 01.08.2013 року на посаді «слюсаря-судноремонтника» та призначити позивачу пільгову пенсію за Списком № 2 з моменту звернення за пенсією, а саме: з 02.07.2014 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 73 гривні 08 копійок.

Не погодившись з таким рішенням управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області звернулося з апеляційною скаргою на зазначену постанову, просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, про те про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач ОСОБА_2, відповідно до наказу № 77 від 19.06.1980 року, прийнятий до Вилківського міжколгоспного судоремонтного заводу на роботу трубопровідника суднового 2-го розряду.

Наказом № 01 від 14.10.1992 року Вилківський ремонтно-експлуатаційний завод був реорганізований в Вилківську ремонтно-експлуатаційну базу флоту.

Відповідно до наказу від 18.06.1993 року позивач переведений в механічний цех на посаду слюсаря судноремонтника 4 розрядку з 01.06.1993 року.

Наказом № 48 від 10.04.1997 року, позивач звільнений з роботи з 11.04.1997 року.

Відповідно до наказу № 78 від 17.06.1999 року ОСОБА_2 прийнятий до вищезазначеного підприємства з 17.06.1999 року в якості слюсаря-судноремонтника 4-го розряду.

Також, наказом по АСК «Укррічфлот» від 29.12.1999 року Дочірнє підприємство «Вилківська РЕБ флоту» реорганізовано з 01.04.2000 року в філію АСК «Укррічфлот» «Вилківська РЕБ флоту».

Наказом від 29.12.2009 року № 143/ш механічний цех філії АСК «Укррічфлот» «Вилківська РЕБ флоту» реорганізовано в механо-збиральну дільницю з 01.03.2010 року, у зв'язку із чим наказом від 01.03.2010 року № 35 позивач був переведений на посаду слюсаря-судноремонтника 4 розряду цієї дільниці.

Відповідно до наказу по АСК «Укррічфлот» від 20.05.2011 року філію АСК «Укррічфлот» «Вилківська РЕБ флоту» реорганізовано з 20.05.2011 року в філію Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія АСК «Укррічфлот» «Вилківська РЕБ флоту».

З 01.12.2011 року вказана дільниця була перейменована на дільницю навігаційного ремонту та механічно-збиральних робіт, у зв'язку із чим наказом від 01.12.2011 року № 297 позивач був переведений на посаду слюсаря-судноремонтника 4 розряду цієї дільниці. При всіх переміщеннях позивача умови його праці не змінювались, доплати за роботу в шкідливих та важких умовах праці до тарифної сітки слюсаря-судноремонтника зберігались на одному рівні, встановлювались відпустки за роботу в важких та шкідливих умовах праці. Наказом від 01.08.2013 року № 32/к позивач звільнений з роботи з 01.08.2013 року за п.1 ст.40 КЗпП України за скороченням штату.

02.07.2015 року позивач звернувся до УПФУ в Кілійському районі Одеської області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, однак відповідач листом за вих. № 3318/04 від 20.10.2014 року відмовив у задоволенні заяви на підставі незарахування до пільгового стажу періоду роботи :

- з 17.06.1980 року по 01.06.1993 року у зв'язку із тим, що Списками, затвердженими Постановою Ради міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 не передбачено, як пільгову, посаду трубопровідника суднового;

- з 01.06.1993 року по 04.09.2006 року та з 05.09.2011 року по 01.08.2013 року через непроведения атестації робочого місця позивача на посаді слюсаря-судноремонтника. Тобто відповідач у своїй відмові зазначив, що даний вид пенсії призначається лише за результатами атестації робочих місць: проте робоче місце позивача проатестоване лише в 2006 році, і у цьому зв'язку до розрахунку пільгового стажу позивача можливо зарахувати період роботи тільки з 05.06.2006 року по 11.03.2008 року та з 01.04.2008 року по 04.09.2011 року, і що таким чином його пільговий стаж складає лише 04 роки 11 місяців 11 днів. Враховуючи, що згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах право на пенсію за віком мають особи, які зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Постановою КМ України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років й 6 місяців на зазначених роботах, в задоволені заяви позивача про призначення йому пенсії на пільгових умовах повинно були відмовлено.

Відповідно до переліку потенційно небезпечних виробничих факторів на робочому місці слюсаря-судноремонтника, зайнятого ремонтом обладнання всередині відсіків судів Вилківського ремонтно-експлуатаційної бази флоту філіалу АСК «Укррічфлоту», позивач працював з шкідливими хімічними речовинами, таки як: марганець, масла мінеральні,сумація та ін.

Відповідно до довідки № 430 від 04.10.2013 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у неї, виданої Вилківським ремонтно-експлуатаційною базою флоту» ОСОБА_2 за період з 01.06.1993 року по 11.04.1997 року та за період з 17.06.1999 року по 01.08.2013 року виконував роботи: слюсарна обробка деталей по 2-3 класу точності, розбирання, дефекація, ремонт, демонтажі монтаж валопроводу, підшипників, грибних гвинтів, компресорів, холодильних установок, головних і допоміжних двигунів, суднових допоміжних механізмів за професією, посадою слюсаря-судноремонтника, що передбачена Списком № 2 розділу XIV підрозділу 3 позиції 2150300а - 18451, та Списком № 2 розділу XIV підрозділу 3 позиції 14. 3 а- 3 в, стаж складає 17 років 11 місяців 24 дні.

Згідно довідки № 92 від 01.10.2014 року виданої Вилківським ремонтно-експлуатаційною базою флоту» ОСОБА_2 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у неї, позивач в період з 17.06.1980 року по 11.04.1997 року; з 17.06.1999 року по 01.08.2013 року, виконував роботи: дефекація, ремонт, монтаж та гідравлічне випробування арматури, ремонт трубопроводів та систем всередині відсіків, ремонт суднового обладнання, слюсарна обробка деталей по 2-3 класу точності, розбирання, дефекація, ремонт, демонтажі монтаж валопроводу, підшипників, грибних гвинтів, компресорів, холодильних установок, головних і допоміжних двигунів, суднових допоміжних механізмів, посадою - слюсаря-суднопровідника, що передбачена списком № 2 розділом XV «Металообробка» підрозділом 3 «Котельні суднокорпусні роботи» позицією 14.3 а - 3в, затверджений Кабінетом Міністрів СССР від 26.01.1991 року № 10, за період з 01.03.192 року по 18.06.1993 року трудовий стаж склав 17 років 11 місяців 24 дні.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що роботи, виконувані позивачем за професією «слюсар-судноремонтник» внесені у «Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» та зазначені у цьому списку у пункті 3 «Котельні, суднокорпусні, суднобудівні і судноремонтні роботи» за позицією 2150300а-18451 «Слюсарі всіх найменувань і такелажники суднові, зайняті на ремонті устаткування всередині відсіків суден та цистерн» розділу XIV «Металообробка», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 року та чинний на період роботи позивача.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36 затверджено «Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», в якому у пункті 3 «Котельні, суднокорпусні, суднобудівні і судноремонтні роботи» розділі XIV «Оброблення металу» позицією 14. За - 3в «слюсарі, зайняті ремонтом устаткування всередині відсіків суден та цистерн» також передбачено професію «слюсаря-судноремонтника».

Згідно до вимог п.б ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-Х11, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком чоловіки, незалежно від місця останньої роботи, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах від 26.01.1991 року і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства прані та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005року. при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Відповідно до п.1, п.2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.1992 року № 442 атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно пункту 4.1 цього Порядку, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

У роз'ясненнях про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21 серпня 2000 року за № 205 передбачено, що в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці, у зв'язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об'єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Відповідно до вимог ч.2 п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці № 442 встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Отже, колегія суддів вважає, що законодавцем, обов'язок проведення атестації робочих місць, її своєчасність та якість покладена на керівників підприємств та не залежить від працівника і не впливає на зменшення шкідливості умов його праці, а тому позивача не можна позбавити його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вказане право, яке передбачене ст.46 Конституції України та базується на конституційних принципах, що встановлені ст.ст.1,3,6 ч.2, 8.19 ч.2, 22.23.24 ч.1 Конституції України, не може бути скасовано або звужене, і правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права.

Згідно пункту 1 частини 1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що під час розгляду справи відповідач належним чином не обґрунтував свої заперечення та не надав належних доказів, які б спростували доводи позивача.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що позивачем надані всі документи для підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а тому відмова відповідача в призначенні йому такої пенсії є неправомірною.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно положень ч. 10 ст. 183-2КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183-2; 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області залишити без задоволення, а постанову Кілійського районного суду Одеської області від 08 травня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної з моменту її постановлення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький