Справа № 541/1654/15-а
Суддя: Альошина Н. М.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/1654/15-а
Провадження № 2-а/541/58/2015
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Альошиної Н.М.,

при секретарі Калініченко Л.О.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа: Управління пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі про визнання постанови неправомірною, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до відповідача - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про визнання постанови неправомірною, зобовязання вчинити певні дії, в якій просив визнати неправомірною і скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 22.06.2015р., винесену на підставі виконавчого листа № 2-а/541/46/14 від 12.11.2014р., виданого Миргородським міськрайонним судом та зобовязати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-а/541/46/14 від 12.11.2014р., виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області та провести виконання судового рішення в повному обсязі, поклавши витрати по судовому збору на відповідача. Також просив за станом здоровя розглянути справу у його відсутності.

В позовній заяві посилався на те, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Полтавській області перебувало виконавче провадження за виконавчим листом №2-а/541/46/14 виданим 12.11.2014 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі здійснити перерахунок щомісячної основної державної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 по 02.08.2014 року включно по другій групі інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч.4 ст.54, ст.67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове соціальне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобовязано УПФ в м. Миргороді та Миргородському районі здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю ОСОБА_1 з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року включно по другій групі інвалідності в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч.1 ст. 50, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП№46440631 старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного УЮ у Полтавській області ОСОБА_2, 12.02.2015 року відкрито виконавче провадження по виконавчому листу №2-а/541/46/14 виданого 12.11.2014 року .

Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП №46440631 від 22.06.2015 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного УЮ у Полтавській області ОСОБА_2 закінчено виконавче провадження по виконавчому листу №2-а/541/46/14 виданого 12.11.2014 року.

Як підставу для закінчення виконавчого провадження державний виконавець зазначив п. 11 ст.49,50 Закону України «Про виконавче провадження», зазначену постанову він вважає незаконною та такою, що порушує його права.

В судове засідання позивач не зявився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.(а.с.47).

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.(а.с.36) та надав суду заперечення (а.с.42-45) в яких просив розглянути справу у їх відсутності та відмовити в задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що відповідачем 12.02.2015р. відкрито виконавче провадження та зобовязано боржника в 7денний термін виконати рішення суду.

Боржник УПФУ в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області в своєму листі повідомило про виконання судового рішення в частині здійснення перерахунку коштів. Щодо виплати нарахованої пенсії повідомило про відсутність необхідного фінансового ресурсу для здійснення виплати. Державний виконавець вносив до суду подання від 23.03.2015р., про зміну способу і порядку виконання рішення суду, в задоволенні якого судовою ухвалою від 13.05.2015р., було відмовлено. Таким чином винесення постанови про закінчення виконавчого провадження вважають правомірним.

Третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області, будучи належно повідомлена, свого представника не направила, пояснень не надано.

Відповідно до ч. 4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у справі, в межах наявних ними доказів в письмовому провадженні.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що згідно виконавчого листа №2-а/541/46/14 року від 12.11.2014 року, виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області було зобовязано здійснити перерахунок щомісячної основної державної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 по 02.08.2014 року включно по другій групі інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч.4 ст.54, ст.67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове соціальне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобовязано УПФ в м. Миргороді та Миргородському районі здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю ОСОБА_1 з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року включно по другій групі інвалідності в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ч.1 ст. 50, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ст.28, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

Вказаний виконавчий лист знаходився на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, та перебував в провадженні старшого виконавця ОСОБА_2, по якому 12.02.2015р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46440631 (а.с.12)

22.06.2015 року старшим державним виконавцем Дрібною Ю.А. винесено постанову про закінчення даного виконавчого провадження (а.с.13). В постанові, зокрема зазначено, що постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадженні ВП№46440631 від 12.02.2015 року боржника зобовязано виконати рішення суду в 7-денний строк: моменту винесення постанови. Боржником надано до відділу розпорядження про проведення відповідного перерахунку, виплати по рішенню суду не проведені у звязку з відсутністю відповідного фінансового ресурсу бюджету.

Також згідно наведеної постанови у звязку з наявністю у боржника поважних причин невиконання судового рішення внаслідок відсутності коштів (відповідного фінансового ресурсу бюджету) підстави для накладення штрафу та звернення до правоохоронних органів з поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відсутні. Посилались зокрема на те, що Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 13.05.2015року відмовлено у задоволенні подання державного виконавця про зміну способу порядку виконання рішення суду, та вважали,що відділом вжито вичерпних заходів примусового виконання рішення зобовязального характеру. З посиланням на п.11 ч.1 ст.49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з примусового виконанні виконавчого листа №2-а/541/46/14 від 12.11.2014 року закінчено.

Відповідно до п.11 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Згідно частини третьої ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ де суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Статтею 89 Закону в свою чергу передбачена відповідальність за невиконання рішення, ще зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Згідно ч.1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» в разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяте неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока де шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 даної статті передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності, відповідно де закону.

Таким чином Законом чітко передбачено послідовність дій державного виконавця, що має передувати закінченню виконавчого провадження за п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Старшим державним виконавцем Дрібною Ю.А. такий порядок не додержаний навпаки, в постанові міститься висновок державного виконавця про те, що рішення боржником не виконано з поважних причин.

Такий висновок не є обґрунтованим. Суперечить він і практиці Європейського суду з прав людини який неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що відсутність відповідною фінансування не є поважною причиною для невиконання судового рішення.

Так, у своєму рішенні від 27 липня 2004 року у справі "Ромашов проти України" (Заява №67534/01) Європейський суд з прав людини знову зазначив, що державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на виправдання невиконання зобов'язань за боргом, визначеним судовим рішенням. Проте затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. ОСОБА_3 проти Італії, заява N 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-У). У цій справі заявник не повинен був бути позбавлений можливості отримання відшкодування за рішенням, винесеним на його користь, що було дуже важливим для нього та його сімї, через стверджувані фінансові труднощі держави.

Тому суд не погоджується з тим, що судове рішення згідно виконавчого листа від 12.11.2014 року №2-а/541/46/14 не виконано з поважних причин.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження. Та з метою повного захисту прав позивача незаконну постанову необхідно скасувати, зобовязавши відповідача відновити виконавче провадження.

Судові витрати у справі суд вважає за необхідне віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 8-14, 41, 71, 159, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 22 червня 2015 року у виконавчому провадженні за реєстраційним ВП №46440631 з виконання виконавчого листа №2-а/541/46/14 виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 12 листопада 2014 року.

Зобовязати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області відновити виконавче провадження за виконавчим листом №2-а/541/46/14 виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 12 листопада 2014року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФУ в м. Миргороді та Миргородському районі про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та забезпечити примусове виконання рішення за вказаним виконавчим документом в повному обсязі.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Суддя ОСОБА_4