Справа № 2а-1670/6061/11
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2011-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/6061/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

при секретарі Авдєєнко Є.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації у Полтавській області, Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, Кременчуцької міської ради Полтавської області, Головного управління Державного казначейства України у Полтавській області, Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції в Полтавській області, треті особи: Полтавська обласна рада, Державна податкова адміністрація України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та повернення грошової суми, -

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації у Полтавській області, треті особи: ОСОБА_3 управління Державного казначейства України у Полтавській області, Полтавська міська рада, Полтавська обласна рада, Державна податкова адміністрація України в Полтавській області, Державна податкова інспекція у м. Полтаві про визнання дій неправомірними та повернення грошової суми.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем у порушення вимог частини 3 статті 43, статті 11 Закону України "Про статус суддів" та рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року у справі № 1-1/2004 із суми вихідної допомоги при звільненні у відставку утримано податок з доходів фізичних осіб в розмірі 14 175 грн. 10 коп.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 липня 2011 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 липня 2011 року замінено третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Полтавську міську раду на Кременчуцьку міську раду Полтавської області та замінено її процесуальний статус на відповідача та ДПІ у м. Полтава на Кременчуцьку ОДПІ у Полтавській області та замінено її процесуальний статус на відповідача. Крім того вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_3 управління Державного казначейства України у Полтавській області.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити.

Представник ДПА у Полтавській області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в задоволені позову відмовити. У наданих до суду письмових запереченнях посилався на те, що виплата вихідної допомоги суддям, які пошли у відставку є фінансовою допомогою і зазначений дохід відноситься до доходів у вигляді винагороди, яка не виключається із складу загального оподаткованого доходу згідно з п.п. 3 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України, оскільки винятки передбачені цим пунктом не поширюються на виплату заробітної плати, грошової допомоги при виході на пенсію (у відставку) та виплату пов'язану з тимчасовою втратою працездатності.

Представник Головного управління Державного казначейства України у Полтавській області в судове засідання не з'явився надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У наданих до суду письмових запереченнях посилався на те, що Територіальне управління державної судової адміністрації в Полтавській області є податковим агентом позивача та зобов'язано нараховувати, утримувати та сплачувати податок до бюджету від імені та на рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм закону. Контроль за справлянням податків до бюджету покладено на податкові органи. Повернення податку здійснюється органами Державного казначейства за висновками податкових органів. На момент розгляду справи в суді органи Державного казначейства не отримували будь-яких висновків, які були б підставою для повернення позивачу зайво утриманого податку з доходів фізичних осіб.

Від Полтавської обласної ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю її представника.

08 серпня 2011 року до суду надійшло клопотання Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області про розгляд справи за відсутності його представника.

Представник Кременчуцької об'єднаної держаної податкової інспекції у Полтавській області в судове засідання не з'явився надавши до суду клопотання про розгляд справи без його участі. У поданих до суду письмових запереченнях просив в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що відповідно до Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" під терміном заробітна плата розуміються також інші заохочувальні та компенсаційні виплати або інші виплати та винагороди, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом. Згідно з п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 вказаного Закону доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору, в тому числі виплати передбачені частиною 3 ст. 43 Закону України "Про статус суддів", включаються до складу його загального місячного оподаткованого доходу і оподатковується за ставкою, встановленою п. 7.1 ст. 7 цього Закону, тобто 15 %. Відповідно до п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" податковий агент, який нараховує (виплачує) оподаткований дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах ст. 7 цього Закону. Податок підлягає сплаті до бюджету під час виплати оподаткованого доходу.

Представник Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області в судове засідання не з'явився надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У наданих до суду письмових запереченнях просив в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що відповідно до п. 1.2 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" доходом фізичної особи вважається сума будь - яких коштів, одержаних протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами, крім переліку доходів, які не включаються до складу загально місячного або річного оподаткованого доходу платника податку. Згідно з п.п. 4.3.1 "д" п. 4.3 ст. 4 вказаного Закону до складу загального місячного або річного оподаткованого доходу платника податку не включається лише сума пенсій, отриманих платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із Законом, а також із іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Кременчуцька міська рада Полтавської області в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечила хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Заслухавши позивача та представника третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Верховної Ради України від 23.12.2010 року "Про звільнення суддів" суддю Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 звільнено з посади у звязку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до наказу начальника Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області від 17.01.2011 року № 7/К, позивач був звільнений з посади судді з 17.01.2011 року.

Наказом начальника Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області від 08.02.2011 року № 15/К йому призначено вихідну допомогу у розмірі 84 490,00 грн.

Згідно з довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області, при виході у відставку позивачу нараховано вихідної допомоги в розмірі 84 490,00 грн., з якої був утриманий податок з доходів фізичних осіб в сумі 14 175,10 грн.

Позивач не погоджуючись з діями Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області щодо утримання податку з доходів фізичних осіб з суми нарахованої йому вихідної допомоги оскаржив їх до суду.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Наявність спору, пов'язаного з проходженням публічної служби суб'єктів владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, обумовлюють розгляд даної справи в межах адміністративного судочинства і визначають різновиди (напрями) дослідження спірних правовідносин, а саме податкових правовідносин, пов'язаних з публічною службою та пов'язаних зі здійсненням суб'єктами владних повноважень владних управлінських функцій.

В розумінні п. 15 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України професійна діяльність суддів є публічною службою.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Конституційні засади правосуддя закріплені розділом 8 Конституції України. Правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні, систему судів загальної юрисдикції, основні вимоги щодо формування корпусу професійних суддів, систему та порядок здійснення суддівського самоврядування, а також встановлення загального порядку забезпечення діяльності судів та регулювання інших питань судоустрою визначається Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" визначає статус суддів з метою забезпечення належних умов для здійснення правосуддя, дотримання Конституції і законів України, охорони прав і свобод громадян.

Стаття 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачає забезпечення незалежності суддів, яка, серед іншого, забезпечується матеріальним, побутовим і соціальним забезпеченням суддів відповідно до їх статусу.

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, ст. 165 якого визначає перелік доходів, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Згідно п.п. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов трудового договору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виплати суддям, які пішли у відставку, вихідної допомоги за своєю суттю є фінансовою допомогою і зазначений дохід відноситься до доходів у вигляді винагороди, яка не виключаються із складу загального оподатковуваного доходу згідно з нормами п. 165. 1 ст. 165 Податкового кодексу України оскільки винятки, передбачені цим пунктом, не поширюється на виплату заробітної плати, грошової (вихідної) допомоги при виході на пенсію (у відставку) та виплату, пов'язану з тимчасовою втратою працездатності.

У зв'язку з цим суми щомісячного грошового утримання судді, який має право на відставку, включаються до його загального місячного оподатковуваного доходу, який оподатковується за ставками, встановленими п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України.

Також слід зазначити, що п. 3.1 ст. 3 Податкового кодексу України встановлено, що податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв'язку з оподаткуванням ввізним або вивізним митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 245З-VI визначає правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права, визначає систему судів загальної юрисдикції, статус професійного судді, народного засідателя, присяжного, систему та порядок здійснення суддівського самоврядування і встановлює систему і загальний порядок забезпечення діяльності судів та регулює інші питання судоустрою і статусу суддів.

Посилання позивача на ст. 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", в редакції станом на липень 2010 року, якою було передбачено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна неоподатковувана допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, судом оцінюються критично, у зв'язку з наступним.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України" від 02.12.2010 року N 2756-VI (далі Закон України від 02.12.2010 року N 2756-VI ) стаття 136 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", викладена в наступні редакції: "Судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою".

Оскільки правовідносини відносно нарахування та виплати вихідної допомоги виникли у 2011 року до цих вимог застосовуються вимоги Закону України від 02.12.2010 року N 2756-VI, яким не передбачено неоподаткування вихідної допомоги судді при виході у відставку.

Виходячи з викладеного Податковий кодекс України є спеціальним законом у сфері справляння податків і зборів, а отже норми є пріоритетними.

Крім того, вище викладене не суперечить ч. 3 ст. 22 Конституції України, якою встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, оскільки не здійснюється зменшення розмірів визначеної законом (нарахованої) вихідної допомоги суддям, які пішли у відставку, умов, порядку чи джерел її виплати та надання суддям путівки на санаторно-курортне лікування, відповідає положенням Конституції України, якими визначено, що система оподаткування, податки і збори встановлюються виключно законами України (пункт 1 частини другої статті 92), а громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24, а також передбачає виконання положень Конституції України

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими не підтверджуються матеріалами справи та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 15 серпня 2011 року.

Суддя С.О. Удовіченко