Справа № 813/4240/15
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

13 серпня 2015 року № 813/4240/15

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кузан Ростислав Ігорович, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до судді Львівського окружного адміністративного суду Кедик М.В. про застосування до відповідача ст. 56 Конституції України за незаконне рішення, стягнення коштів та відновлення банківського вкладу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до судді Львівського окружного адміністративного суду Кедик М.В., в якому просить:

- примінити до відповідача ст. 56 Конституції України;

- за бездіяльність відповідача стягнути з державного рахунку на користь позивача 300 млн. євро. або рівноцінну суму в гривнях;

- зобов'язати Львівське міське відділення №6319 Ощадного банку України відновити банківський вклад позивача, з усіма індексаціями в сумі 1 мільярд гривень 347 мільйонів 671 тисячу 137 гривень.

Відповідно до ст.ст. 2, 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з ст.ст. 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосёуддя незалежні і підкоряються лише закону та вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в апеляційному і касаційному порядку та прийняття по них судових рішень, належать до сфери правосуддя, і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Пред'явлення позову до іншого суду з питань оскарження актів і дій суддів або судів, які стосуються правосуддя, неможливий.

Із змісту позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що позивач обґрунтовує свої вимоги доводами, які стосуються процесуальної діяльності судді, пов'язаної з розглядом адміністративної справи № 813/4043/15 за позовом ОСОБА_1 до судді Львівського апеляційного адміністративного суду Шавеля Р.М. про застосування до відповідача ст. 56 Конституції України за незаконне рішення, стягнення коштів та відновлення банківського вкладу.

В обґрунтування своїх доводів, позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням професійних обов'язків суддею Кедик М.В. порушуються права ОСОБА_1.

Згідно з приписами частин 1 та 2 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Звернення до суду громадян, організацій чи посадових осіб, які відповідно до закону не є учасниками судового процесу, з приводу розгляду конкретних справ судом не розглядаються, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 3 зазначеної статті встановлено, що втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

При цьому відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України.

Пунктом 4.2 рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 № 6-рп/2001 визначено, що відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

З аналізу вказаних норм вбачається, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів та суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

При цьому, оскарження рішень, дій, бездіяльності суду (судді) шляхом подання позову до суду є порушенням принципу незалежності суддів та засобом впливу на них. Відтак суд (суддя), як орган (посадова особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем чи іншою особою, яка бере участь у справі, за винятком випадків, коли суд (суддя) виступає як установа (посадова особа), що здійснює управлінську діяльність.

Разом із тим, дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов'язків щодо здійснення правосуддя є не управлінськими, а процесуальними. Відтак, їх законність може перевірятися лише судом вищої інстанції у передбаченому процесуальним законом порядку.

Пленум Верховного Суду України у Постанові від 12.06.2009 № 6 "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів" зазначив, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Підсумовуючи викладене, суддя Львівського окружного адміністративного суду Кедик М.В. не може бути відповідачем у справі за заявленим позовом, оскільки не є суб'єктом владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції, і не може бути відповідачем у справах про стягнення коштів за рішення, дії чи бездіяльність, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 109 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що вимоги позовної заяви стосуються безпосередньо дій судді Кедик М.В. щодо розгляду адміністративної справи, суд вважає, що таку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства і на підставі п.1 ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України слід відмовити у відкритті провадження у даній справі.

Керуючись п.1ч.1ст.109, ст.ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до судді Львівського окружного адміністративного суду Кедик М.В. про застосування до відповідача ст. 56 Конституції України за незаконне рішення, стягнення коштів та відновлення банківського вкладу.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п'яти днів з дня її отримання до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кузан Р.І.