Справа № 820/6350/15
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 серпня 2015 р. № 820/6350/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Сальніковій Г.А.,

за участю представників сторін: позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідач 1, відповідач 2 - ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_6, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області, третя особа ОСОБА_4 про визнання рішення протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_6, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харкіської області, третя особа ОСОБА_4, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_6 Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області від 03 червня 2015 року № 21785094 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень та зобов'язання вчинити певні дії;

- зобов'язати Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції Харківської області виключити з реєстру права власності на нерухоме майно про право власності на житловий будинок літ. А-1, що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, пров. Радянський 1-й, будинок 12, за ОСОБА_4;

- зобов'язати Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції Харківської області виключити з реєстру права власності на нерухоме майно припинення у зв'язку із знищенням об'єкта нерухомого право власності на житловий будинок літ. А-1, що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, пров. Радянський 1-й, будинок 12, за ОСОБА_4 та відкрити розділ Державного реєстру речових прав на зазначений об'єкт нерухомого майна у зв'язку зі знищенням об'єкта нерухомого майна;

- зобов'язати Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції Харківської області зареєструвати за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок по пров. Радянський 1-й, будинок 12 в м. Харкові.

В обґрунтування своєї правової позиції, позивач зазначив, що, за договором дарування від 29.04.2004 року ОСОБА_5 отримав у дар житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, пров. Радянський, 12. Однак, в подальшому ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_8, отримавши вказаний житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу від 09.01.2008 року продав даний обєкт ОСОБА_9 На підставі договору купівлі-продажу від 06.05.2008 року вищезазначену житлову будівлю було придбано ОСОБА_4

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 липня 2014 року по справі № 640/7699/13-ц, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16.10.2014 року, витребувано у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м Харків, пров. Радянський, 12 (на теперішній час м. Харків, пров. Радянський 1-й, 12) та зобовязано ОСОБА_4 передати ОСОБА_5 вищезазначений житловий будинок.

На підставі вказаного рішення суду представник ОСОБА_5 ОСОБА_2 звернулась до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області із заявою про реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м Харків по пров. Радянський, 12 (на теперішній час м. Харків, пров. Радянський 1-й, 12). Однак, всупереч діючому законодавству України державним реєстратором не було здійснено необхідних реєстраційних дій на користь субєкта ОСОБА_5, що є грубим порушенням норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-ІV від 01.07.2004 року.

Представник відповідача 1 та відповідача 2 заперечуючи проти задоволення адміністративного позову зазначив, що державний реєстратор, діючи виключно в межах правового поля та на підставі наданих повноважень, провів усі необхідні реєстрацій дії у відповідності до вимог чинного законодавства. Також, представник відповідача 1, 2 зазначив, що при винесенні оскаржуваного позивачем рішення державним реєстратором зауважено, що подані для проведення державної реєстрації права власності документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Окрім того, державним реєстратором проведено консолідований пошук інформації в Державному реєстрі прав, в результаті чого встановлено, що право вланості на житловий будинок літ. А-1, розташований по пров. Радянському 1-й, б. 12 за ОСОБА_4 припинено, у звязку із знищенням обєкта нерухомого майна, розділ Державного реєстру прав на вказаний обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 закрито, у звязку із знищенням обєкта нерухомого майна. Таким чином, на думку представника відповідачів 1, 2, вказані обставини вказують на відсутність підстав для державної реєстрації виникнення права вланості на знищений обєкт.

Третя особа у судовому засіданні підтримала правову позицію відповідачів 1,2.

У судовому засіданні 06.08.2015 року учасники судового процесу підтримали свої правові позиції у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.04.2004 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 був укладений договір дарування дарування житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в м.Харкові, за адресою: м Харків по пров. Радянський, 12 (на теперішній час м. Харків, пров. Радянський 1-й, 12).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2007 року за ОСОБА_7 було визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по м Харків по пров. Радянський, 12 в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті його дружини ОСОБА_8, померлої 14.04.2006 року. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2009 року вказане рішення скасовано за нововиявленими обставинами та ухвалою від 28.04.2009 року позов ОСОБА_7 залишено без розгляду.

За договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11, р. № 40, укладеним 09.01.2008, ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_9 придбала житловий будинок з надвірними будівлями м Харків по пров. Радянський, 12.

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.05.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , р. № 2879, право власності на вказаний житловий будинок перейшло від ОСОБА_9 до ОСОБА_4

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 липня 2014 року по справі № 640/7699/13-ц, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16.10.2014 року, витребувано у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м Харків по пров. Радянський, 12 (на теперішній час м. Харків, пров. Радянський 1-й, 12) та зобовязано ОСОБА_4 передати ОСОБА_5 вищезазначений житловий будинок.

На підставі вказаного рішення суду представником ОСОБА_5 ОСОБА_2 було подано повний пакет необхідних документів до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області з метою реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м Харків по пров. Радянський, 12 (на теперішній час м. Харків, пров. Радянський 1-й, 12).

Рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_6 № 21785094 від 03.06.2015 року відмовлено в державній реєстрації права власності на вказаний обєкт житлового фонду з тих підстав, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявна інформація з приводу того, що право власності на житловий будинок літ. А-1, розташований по пров. Радянському 1-й, б. 12 за ОСОБА_4 припинено, у звязку із знищенням обєкта нерухомого майна, а тому розділ Державного реєстру прав на вказаний обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 закрито, у звязку із знищенням обєкта нерухомого майна.

Суд зазначає, що у своїй діяльності, при проведені державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції керується Конституцією України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", "Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з "Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013р (Порядок № 868).

Згідно статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Обов'язковість процедури реєстрації речових прав встановлена ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якої права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За нормою пункту 1 частини другої статті 9 Закону № 1952-ІV, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію, та сторін (сторони) правочину, згідно з яким відбувається державна реєстрація виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; відповідність даних про наявність (або відсутність) інформації та/або відповідних документів, що свідчать про накладення (зняття) заборони (арешту) або інших обтяжень, що перешкоджають державній реєстрації прав, у тому числі відсутність встановлених законом заборон на відчуження нерухомого майна; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно приписів статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим право набувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4 2 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Таким чином, вищезазначеними нормами права закріплений вичерпний перелік підстав, які визначають за державними реєстраторами можливість відмови у проведенні відповідних реєстраційних дій щодо виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. N 868.

Зокрема, відповідно до п.8 Порядку № 868, для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1. 1 цього Порядку, заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

У відповідності до вимог п. 37 Порядку № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат та рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем для проведення державної реєстрації права було надано до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області належно засвідчені копії документів без наявності недоліків. Вказані обставини не заперечувалися представником відповідача 1, 2 ані в своїх письмових запереченнях (а.с. 79), ані в оскаржуваному рішенні.

Відповідач 1, приймаючи спірне рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за субєктом ОСОБА_5 та посилаючись на п. 4 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", свою відмову обґрунтував наявністю відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з приводу того, що право власності на житловий будинок літ. А-1, розташований по пров. Радянському 1-й, б. 12 за ОСОБА_4 припинено, у звязку із знищенням обєкта нерухомого майна, а тому розділ Державного реєстру прав на вказаний обєкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 закрито, у звязку із знищенням обєкта нерухомого майна.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що субєкти владних повноважень повинні приймати рішення, вчиняти (невчиняти) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають суттєве значення для прийняття рішення або вчинення дії. Цей критерій вимагає від субєкта владних повноважень враховувати як обставини, на обовязковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації, ретельне дослідження і зібрання матеріалів, що мають доказове значення у справі.

Так, судом встановлено, що позивачем разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень було подано рішення Київського районного суду від 01.07.2014 року по справі № 640/7699/13-ц, яке набрало законної сили, та яким встановлено факт чинності договору дарування від 29.04.2009 року, а також недоведеність факту знищення спірного житлового будинку.

Отже, законодавцем закріплений за державним реєстратором безпосередній обовязок щодо необхідності прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі документів, визначених у статті 19 Закону, у тому числі на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат та рішення судів, що набрали законної сили.

Проаналізувавши вищевикладене, враховуючи зазначену відповідачем 1 підставу відмови в державній реєстрації права власності на нерухоме майно, суд дійшов висновку, що вона відсутня у переліку частині 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому є неправомірною, а оскаржуване рішення таким, що порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач 1, будучи суб'єктом владних повноважень, не виконав покладений на нього ч.2 ст.71 КАС України обов'язок та не довів юридичної та фактичної обґрунтованості мотивів винесення спірного рішення, а відтак позовні вимоги в частині скасування рішення суб`єкта владних повноважень від 03.06.2015 року № 21785094 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позовних вимог про зобов'язання Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області зареєструвати за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок по пров. Радянський 1-й, будинок 12 в м. Харкові, то суд звертає увагу на наступне.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Окрім того, з системного аналізу положень ч.1 ст.2 та ч.3 ст.2 КАС України в кореспонденції з приписами ст.6 Конституції України, якою закріплений принцип розподілу державної влади, слідує, що суд не може перебирати на себе функцій суб'єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб'єкта.

Аналізуючи зазначені у частині 2 статті 162 КАС способи захисту порушеного права, суд приходить до висновку, що вони не містять виняткового переліку. У абзаці другому зазначеної статті законодавець вказав, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Отже, підсумовуючи вищезазначена та приймаючи до уваги вказані норми права, а також з огляду на те, що суд не може підміняти собою суб'єкта владних повноважень і здійснювати замість нього покладені на цього суб'єкта функції щодо проведення державної реєстрації речових та інших прав, суд приходить до висновку, що достатнім для захисту прав та інтересів позивача буде зобовязати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6 повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 11616178 від 28.05.2015 року, у відповідності до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та вказаного судового рішення.

З приводу заявлених позовних вимог про зобов'язання Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області виключити з реєстру права власності на нерухоме майно про право власності на житловий будинок літ. А-1, що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, пров. Радянський 1-й, будинок 12, за ОСОБА_4 та виключити з реєстру права власності на нерухоме майно припинення у зв'язку із знищенням об'єкта нерухомого право власності на житловий будинок літ. А-1, що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, пров. Радянський 1-й, будинок 12, за ОСОБА_4, та відкрити розділ Державного реєстру речових прав на зазначений об'єкт нерухомого майна у зв'язку зі знищенням об'єкта нерухомого майна, суд зазначає наступне.

З огляду на зміст вказаних частин позовних вимог, позивач повязує факт порушення, на його думку, прав та законних інтересів саме з наявністю в реєстрі речових прав запису щодо права власності за ОСОБА_4 на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Харківська область, місто Харків, пров. Радянський 1-й, будинок 12 та запису про припинення права власності ОСОБА_4 на вищезазначений житловий будинок, у звязку із знищенням вказаного обєкту нерухомого майна. Таким чином, метою звернення до суду в рамках даних позовних вимог, як вважає позивач, є відновлення цих порушених прав та законних інтересів ОСОБА_5 шляхом виключення Реєстраційною службою вищезазначених записів.

Суд звертає увагу, що безпосередньо механізм процедури прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) та скасування записів (далі - заява) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури урегульовано Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року № 3502/15 (надалі-Порядок № 3502/15).

Так, у відповідності до п. 1. 3 Порядку № 3502/15, рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), яке оформлює за допомогою Державного реєстру прав у двох примірниках.

Також, пунктом 1.4. Порядку передбачено, що внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав здійснюються в день прийняття заяви органом державної реєстрації прав або нотаріусом.

Таким чином, законодавець визначає прямопропорційну залежність можливості внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів в Державному реєстру прав від наявності відповідної заяви зацікавленої особи, яка формується на імя саме того державного реєстрова, яким був внесений запис, що підлягає скасуванню.

Окрім того, для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком (пункт 2.1 Порядку № 3502/5).

Пунктом 2.5 Порядку № 3502/15 передбачено, що для внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв'язку зі зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права, інші речові права та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта (суб'єктів) цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав, заявник подає документ, що є підставою для зміни відомостей, копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, та документ про внесення плати за внесення змін до запису Державного реєстру прав.

Відповідно до п.2.6 Порядку № 3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Таким чином, з правового аналізу вищезазначених норм права законодавцем чітко та однозначно передбачена процедура саме внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру.

Відповідно до п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст.

Таким чином, саме на державного реєстратора законодавцем покладений безпосередній обовязок щодо внесення змін/скасування записів до Державного реєстру речових прав, а відтак суд звертає увагу, що позивачем в рамках заявленої частини позовних вимог визначений не належний субєкт владних повноважень.

Однак, матеріали справи не містять, а позивачем в обґрунтування своєї правової позиції не надано до суду доказів оскарження в судовому порядку рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, якими, на думку позивача, порушені його охоронювані законом права та інтереси.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов'язання Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області виключити з реєстру права власності на нерухоме майно про право власності на житловий будинок літ. А-1, що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, пров. Радянський 1-й, будинок 12, за ОСОБА_4 та виключити з реєстру права власності на нерухоме майно припинення у зв'язку із знищенням об'єкта нерухомого право власності на житловий будинок літ. А-1, що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, пров. Радянський 1-й, будинок 12, за ОСОБА_4 є необґрунтованими та передчасними з огляду на відсутність судового рішення, що набрало законної сили, ані про скасування за ОСОБА_4 права власності на відповідне нерухоме майно, вчиненого реєстратором Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації№ від 20.05.2008 року № 5180225, ані запису Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_13 від 10.01.2014 року № 9802390, ані запису Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_14 від 01.10.2014 року № 16180048.

З приводу заявлених позовних вимог щодо зобовязання Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області відкрити розділ Державного реєстру речових прав на зазначений об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, пров. Радянський 1-й, будинок 12, у зв'язку зі знищенням такого об'єкта нерухомого майна, суд додатково зауважує на наступному.

Державний реєстр прав на нерухоме майно та їх обмежень містить дані про зареєстровані речові права, їх обмеження, субєктів речових прав, обєктів нерухомого майна, відомості про осіб, в інтересів яких вчинено обмеження речового права, копії документів про правочини, на підставі яких проведено реєстрацію прав, обмежень цих прав (Лист Державної реєстраційної служби України від 15.11.2013 року № 8086/05-15-13).

Також, суд зазначає, що безпосередньо процедуру ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначено Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141.

Так, у відповідності до п. 4 Порядку № 1141, ведення Державного реєстру прав передбачає, у тому числі, і відкриття розділів Державного реєстру прав та/або внесення записів до нього.

Згідно приписів п. 17 Порядку № 1141, розділ Державного реєстру прав відкривається державним реєстратором на кожний окремий об'єкт нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше.

На підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор відкриває розділ Державного реєстру прав та вносить записи до Державного реєстру прав (п. 16 Порядку № 1141).

Таким чином, з правового аналізу вищезазначеної норми права вбачається, що саме на державного реєстратора, а не на Реєстраційну службу в цілому, покладено безпосередній обовязок відкриття розділу Державного реєстру прав за наявності законодавчо визначених підстав.

Також, суд вважає за необхідне відзначити, що за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження Реєстраційної служби щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого державного органу, а суд не може підміняти собою суб'єкта владних повноважень і здійснювати замість нього покладені на цього суб'єкта функції щодо відкриття/закриття розділів Державного реєстру прав.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України визначено завданням адміністративного судочинства захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Положеннями ст.. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, у контексті з положеннями частини 1 статті 6 КАС України, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Згідно з вимогами частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відтак, суд звертає увагу на те, що згідно з вищевказаними нормами права, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом лише у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач. Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог до відповідача 2, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи та обраного способу захисту, суд дійшов висновку відмовити у задоволені позовних вимог про зобов'язання відповідача 2 виключити з реєстру права власності на нерухоме майно про право власності на житловий будинок літ. А-1, що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, пров. Радянський 1-й, будинок 12, за ОСОБА_4 та зобов'язання відповідача 2 виключити з реєстру права власності на нерухоме майно припинення у зв'язку із знищенням об'єкта нерухомого право власності на житловий будинок літ. А-1, що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, пров. Радянський 1-й, будинок 12, за ОСОБА_4 та відкрити розділ Державного реєстру речових прав на зазначений об'єкт нерухомого майна у зв'язку зі знищенням об'єкта нерухомого майна.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_5 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_6, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харкіської області, третя особа ОСОБА_4 про визнання рішення протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_6 від 03.06.2015 року № 21785094 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Зобовязати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6 повторно розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 11616178 від 28.05.2015 року, у відповідності до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В іншій частині адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 11.08.2015 року.

Суддя (підпис) Горшкова О.О.

З оригіналом згідно. Оригінал знаходиться в матеріалах справи.

Постанова не набрала законної сили.

Суддя Харківського окружного

адміністративного суду ОСОБА_15