Справа № 823/1620/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року справа № 823/1620/15

м. Черкаси

16 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Цаплі І.Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

06 липня 2015 року до суду з позовною заявою звернулася державна податкова інспекція у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 27599 грн 22 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач має податковий борг в розмірі 27599 грн 22 коп. по податку з доходів фізичних осіб.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не прибув, свого представника не направив, заперечення або заяви про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Частиною 1 ст. 41 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що станом на день звернення з позовом до суду відповідач має податковий борг зі сплати податку з доходів фізичних осіб у сумі 27599 грн 22 коп., який виник внаслідок самостійного подання податкової декларації від 30.01.2014 про майновий стан і доходи за 2013 рік. У відповідності до вказаної декларації, платник самостійно визначив суму податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 32599,22 грн.

Згідно з даними зворотнього боку облікової картки відповідача за ним обліковується заборгованість в сумі 27599 грн 22 коп.

У звязку з несплатою податкового зобовязання, позивачем на адресу відповідача: рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлена податкова вимога форми «Ф» від 22.09.2014 № 4390-25 на суму 27599, 22 грн. Дана вимога повернута до податкового органу з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання».

У визначені законом терміни загальна сума податкового боргу по податку з доходів фізичних в розмірі 27599,22 грн відповідачем добровільно сплачена не була, що спонукало податковий орган звернутися до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

У відповідності до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 4 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді (п.49.2 ст.49 ПК України).

Пунктом 46.1 статті 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1. ст.49 ПК України).

Зокрема, у відповідності до підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобовязання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що фізична особа ОСОБА_1 у встановлені законодавством строки суму податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб в сумі 27599,22 грн не сплатив, а податкову вимогу не оскаржив, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до частин 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), в дохід бюджету через державну податкову інспекцію у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області, податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 27599 (двадцять сім тисяч пятсот девяносто девять) грн 22 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту проголошення постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.П. Тимошенко