Справа № 824/396/15-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/396/15-а

12 год. 18 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Якимець Х.В.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці ДФС України в Чернівецькій області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу ,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправним та скасувати наказ Чернівецької митниці ДФС в Чернівецькій області від 25.02.2015 р. №121-о "Про звільнення ОСОБА_1О.", поновити його на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Мамалига" Чернівецької митниці ОСОБА_4 та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу по день фактичного поновлення на посаді.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 26.02.2015 р. наказом Чернівецької митниці ДФС в Чернівецькій області від 25.02.2015 р. №121-о його було звільнено із займаної посади у звязку із реорганізацією Чернівецької митниці ОСОБА_4 та утворенням Чернівецької митниці ДФС в Чернівецькій області відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Зазначений наказ вважає незаконним та необґрунтованим та таким, що суперечить нормам чинного законодавства, оскільки відповідачем було грубо проігноровано порядок проведення звільнення. Зазначає, що структура та штатна чисельність працівників Чернівецької митниці ДФС затверджена в кількості 449 осіб, тоді як штатна чисельність Чернівецької митниці ОСОБА_4 на кінець 2014 р. становила 437 посадових осіб. Таким чином, штат Чернівецької митниці ДФС не скоротився, а навпаки збільшився і посада, з якої було звільнено ОСОБА_1, так само існує. Позивач також зазначив, що йому не була запропонована інша робота на новоствореній установі, попередня або інша рівнозначна посада, яка відповідає його кваліфікаційним вимогам, чим порушено вимоги ст. 49-2 КЗпП України не було вжито всіх заходів для його подальшого працевлаштування на митниці. Крім того, ОСОБА_1 відмітив, що відповідачем порушено вимоги ст. 42 КЗпП України щодо того, що при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається сімейним при наявності двох і більше утриманців; особам, в сімях яких немає інших працівників з самостійним заробітком. Однак, відповідачем не було взято до уваги перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей і дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Таким чином, позивач вважає наказ Чернівецької митниці ДФС в Чернівецькій області від 25.02.2015 р. №121-о про його звільнення незаконним, таким що підлягає скасуванню, а заробіток за час вимушеного прогулу - стягненню.

Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що внаслідок реорганізації Чернівецької митниці ОСОБА_4 утворилася Чернівецька митниця ДФС. Згідно штатного розпису на 2014 р. кількість штатних одиниць митного поста «Мамалига» Чернівецької митниці ОСОБА_4 становила 39 одиниць, штатний розпис митного поста «Мамалига» Чернівецької митниці ДФС на 2014 рік становив 37 одиниць. Таким чином, як зазначає відповідач на кінець 2014 року штатну чисельність Чернівецької митниці ДФС скорочено на 2 штатні одиниці, а саме виведено із структури митного поста дві одиниці головного державного інспектора відділу митного оформлення №2, що спростовує доводи позивача.

Чернівецька митниця ДФС в Чернівецькій області відповідно до норм трудового законодавства попереджала позивача про наступне вивільнення не пізніше ніж за 2 місяці у звязку із зменшенням штатних одиниць митного поста №2 «Мамалига». Одночасно із попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, установі, організації. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державну службу зайнятості про наступне вивільнення працівників із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці. Чернівецькою митницею направлено звітність до державної служби зайнятості 07.11.2014 року № 4-ПН, отже, на думку відповідача, твердження позивача щодо ігнорування порядку проведення вивільнення працівників є безпідставним.

Відповідач також зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності. Крім того, на момент попередження про наступне вивільнення мав не зняте дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Наказ Чернівецької митниці ОСОБА_4 від 30.12.2013 року № 413-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1О.» за неналежне виконання службових обовязків.

Таким чином, митний орган зазначає, що наказ Чернівецької митниці ДФС від 25.02.2015 р. №121-о «Про звільнення ОСОБА_1О.» прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо, а тому підстави для задоволення позовної заяви щодо визнання його незаконним та скасувати відсутні.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на держаній службі й працював в органах митної служби України з 10.04.2001 року, ним прийнято присягу і присвоєно 15 ранг державного службовця. (т.1 а.с. 16).

Згідно трудової книжки, позивач 01.06.2013 р. призначений у порядку переведення на посаду заступника начальника відділу митного оформлення №2 митного поста "Чернівці" Чернівецькій митниці ОСОБА_4. 01.06.2013 року присвоєно 11 ранг державного службовця. 30.12.2013 року присвоєно спеціальне звання Радник податкової та митної справи ІІ рангу.

31.12.2013 р. переведений на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Мамалига" Чернівецькій митниці ОСОБА_4. (т.1 а.с. 20).

26.02.2015 року зроблено запис у трудовій книжці про звільнення із займаної посади у звязку із реорганізацією Чернівецької митниці ОСОБА_4 відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України згідно наказу від 25.02.2015 року № 121-о. (т.1 а.с. 20).

Згідно до наказу Чернівецької митниці ОСОБА_4 №121-о від 25.02.2015 р. ОСОБА_1 був звільнений з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Мамалига" Чернівецькій митниці ОСОБА_4 26.02.2015 р. у звязку із реорганізацією Чернівецької митниці ОСОБА_4. (т.1 а.с.12).

Як вбачається із довідки з місця проживання про склад сімї та прописку № 53 від 24.03.2015 р., виданої керівником ОСІБ «Промінь», склад сім'ї позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. Згідно свідоцтва про народження у позивача є двоє дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2. Дружина позивача ОСОБА_5 перебуває у відпустці по догляду за дитиною, указана обставина не заперечувались відповідачем, оскільки дружина позивача працювала на митниці і саме митний орган надав їй відпустку по догляду за дитиною. Інших осіб із самостійним заробітком в сім'ї немає. (т. 1 а.с. 14, 21,22).

06.11.2014 року ОСОБА_1 письмово попереджено про можливе наступне вивільнення із займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України головою комісії з реорганізації Чернівецької митниці ОСОБА_4 Кулінським та погоджено заступником голови первинної профспілкової організації Чернівецької митниці ОСОБА_8Бабій (т.1 а.с. 48).

На вимогу суду відповідачем надано інформацію щодо того, чи був позивач членом первинної профспілкової організації. Так, згідно довідки від 20.07.2015 року № 20/24-70-81-07, підписаної головою первинної профспілкової організації Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_9, станом на 26.02.2015 року головний державний інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста «Мамалига» Чернівецької митниці ОСОБА_8 ОСОБА_1 був членом профспілкової організації Чернівецької митниці ОСОБА_8. Також зазначено, що при проведенні реорганізації Чернівецької митниці ОСОБА_8 у Чернівецьку митницю ДФС та скороченні штатної чисельності необхідності надання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) згідно з абз.7 ч.1 ст. 43-1 КЗпП України не передбачено. (т.2 а.с. 3).

В матеріалах справи міститься наказ Чернівецької митниці ОСОБА_8 від 30.12.2013 року № 413-о про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 заступника начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Чернівці» Чернівецької митниці ОСОБА_8 за неналежне виконання ним своїх службових обовязків. (т.1 а.с. 31).

Згідно звіту від 07.11.2014 року форми № 4 ПН про планове масове вивільнення працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці, поданої Чернівецькою митницею ОСОБА_8 до центру зайнятості передбачалось вивільнити 438 особи. (т.1 а.с. 32-44, 52-66).

Відповідно до структури Чернівецької митниці ОСОБА_8, затвердженої Міністром доходів і зборів України від 27.12.2013 року, та штатного розпису на 2014 рік станом на 01.01.2014 року штатна чисельність складає 463 одиниці, із них по митному посту «Мамалига» 39 одиниць, 29 у відділі митного оформлення №1 та 9 у відділі митного оформлення №2. (т.1 а.с. 49-51).

У відповідності до змін №1 до штатного розпису на 2014 рік Чернівецької митниці ОСОБА_8, затверджених заступником Міністра доходів і зборів 19.02.2014 року та переліку змін №1 до структури кількість штатних одиниць складала 463. Зміни в структурі не стосувалися митного поста «Мамалига» (т.1 а.с. 76-79).

Згідно змін №2 до штатного розпису на 2014 рік Чернівецької митниці ОСОБА_8, затвердженої заступником Міністра 12.06.2014 року, та змін №2 до структури Чернівецької митниці ОСОБА_8, затверджених першим заступником Міністра доходів і зборів України 05.06.2014 року, кількість штатних одиниць складала 463, із них по митному посту «Мамалига» 39 одиниць, 29 у відділі митного оформлення №1 та 9 у відділі митного оформлення №2. (т.1 а.с.67-74).

04.11.2014 року та 05.11.2014 року головою Державної фіскальної служби затверджено структуру Чернівецької митниці ДФС та штатний розпис на 2014 рік згідно вказаних документів кількість штатних одиниць митниці становила 449 осіб, з них по митному посту «Мамалига» 37 одиниць, а це 28 у відділі митного оформлення №1 та 7 у відділі митного оформлення №2. (т.1 а.с. 33-96).

У відповідності до штатного розпису Чернівецької митниці ДФС, затвердженого головою Державної фіскальної служби від 02.02.2015 року та змін №1 до структури штатна чисельність Чернівецької митниці ДФС складала 449 одиниць. (а.с. 97-112).

При цьому, відповідачем подано довідку від 03.08.2015 року підписану начальником відділу персоналу Чернівецької митниці ДФС про те, що станом на 01.06.2014 року фактична чисельність працівників митниці складала 486 осіб, станом на 05.11.2014 року фактична чисельність працівників митниці складала 489 осіб. Вивільнення працівників у звязку із скороченням штатної чисельності органу доходів і зборів у період з 01.06.2014 року по 05.11.2014 року не проводилось. (т.1 а.с. 212).

Судом витребовувалась у відповідача інформація про наявність вакантних посад на період з часу попередження позивача про наступне вивільнення до дня його звільнення. Однак, відповідачем надано суду наступну інформацію, що станом на день звільнення 26.02.2015 року вакантними посадами Чернівецької митниці ДФС були посади: начальника митного поста «Россошани» та начальника управління інфраструктури Чернівецької митниці ДФС. (т.1 а.с.46 ). До матеріалів справи за клопотанням відповідача додано інформацію щодо кваліфікаційних вимог, які предявляються до осіб, які претендують на зайняття цих посад, а саме Положення про Управління інфраструктури Чернівецької митниці ДФС, затвердженого наказом начальника митниці ДФС від 02.12.2014 року №26 та Довідник типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад державних службовців. (т.1 а.с. 213-244).

В матеріалах справи містяться табеля обліку використання робочого часу починаючи з травня 2014 року по лютий 2015 року по митному посту «Мамалига» (т.1 а.с.154-158, 191-203, т.2 а.с. 6-37). Також на підтвердження того, що у працівників, яких залишили на роботі у відділі мали кращу кваліфікацію суду було надано службові характеристики на працівників, які були переведені до створеного відділу митного оформлення №2 митного поста «Мамалига» Чернівецької митниці ДФС ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 головних державних інспекторів відділу митного оформлення №2 митного поста «Мамалига» та старшого державного інспектора (т.1 а.с.133-135, т.2 а.с. 1-2). Як вбачається із табелів обліку робочого часу вказані особи до реорганізації не працювали у відділі митного оформлення №2 митного поста «Мамалига» Чернівецької митниці ОСОБА_8, а були переведені із інших митних постів.

В матеріалах справи містяться посадові інструкції головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Мамалига» Чернівецької митниці ДФС, затверджена начальником митниці 10.12.2014 року та посадова інструкція головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Мамалига» Чернівецької митниці ОСОБА_8, затверджена начальником митниці 20.01.2014 року. (т.1 а.с. 162-183).

Згідно інформації реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції 29.04.2015 року в ЄДР внесено запис про припинення юридичної особи Чернівецької митниці ОСОБА_8 (т.1 а.с. 211).

Суду надано довідку про середньомісячну заробітну плату позивача за останні два місяці, яка складає 4151,98 грн., а за період з 27.02.2015 року по 05.08.2015 року становить 21590 грн. 30 коп. (т.2 а.с. 41).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті визначає Закон України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.

Згідно із статтею 30 Закону України Про державну службу крім загальних, передбачених Кодексом законів про працю України, встановлені додаткові підстави припинення державної служби.

Згідно з ч.3 ст. 36 Кодексу законів про працю України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Судовим розглядом встановлено, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236 «Про Державну фіскальну службу України», від 21.05.2014 року №160 «Про утворення Державної фіскальної служби, від 06.08.2015 року №311 «Про утворення територіальних органів державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України, наказу Міністерства доходів і зборів України від 29.10.2014 року № 21 «Про реорганізацію Чернівецької митниці ОСОБА_8» здійснювались заходи щодо реорганізації Чернівецької митниці ОСОБА_8 у Чернівецьку митницю ДФС.

Згідно з ч.2 ст. 40 Кодексу законів про працю України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 49-2 Кодексу законів про працю України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Згідно частини першої статті 42 Кодексу законів про працю України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Частиною ж другою статті 42 Кодексу законів про працю України передбачено кому надається перевага в залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації.

Таким чином, розірвання трудового договору на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України відбувається з обовязковим додержанням зазначених вимог. При цьому суд також враховує і положення постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових спорів від 06 листопада 1992 року №9, в якій, зокрема, розяснено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, зокрема, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 06.11.2014 року під розпис було попереджено про наступне вивільнення. (т.1 а.с. 48). При цьому, в результаті реорганізації відбулось скорочення двох штатних одиниць у відділі, де він працював. Отже, в результаті реорганізації у відповідача відбулось скорочення в тому числі посади головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста Мамалига.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, при попередженні ОСОБА_1 про наступне звільнення та в подальшому, до прийняття оскаржуваного наказу, інша посада позивачу не пропонувалась.

На запитання суду в судовому засіданні представники відповідача вказали, що позивачу не було запропоновану іншу посаду, ні у відділі митного оформлення №2 митного поста Мамалига Чернівецької митниці ДФС безпосередньо, ні в Чернівецькій митниці ДФС загалом. За змістом же наведених вище норм закону та розяснень в постанові Пленуму Верховного Суду України, роботодавець зобовязаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії, які за своєю кваліфікацією може займати працівник, і не лише за місцем його роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які є в юридичній особі.

Однак, відповідачем не було запропоновано ОСОБА_15 жодної посади в Чернівецькій митниці ДФС. Позиція відповідача полягає в тому, що не було вакансії на яку можна було б запропонувати перевести працівника. На підтвердження цього відповідачем надано довідку про те, що станом на день звільнення 26.02.2015 року вакантними посадами Чернівецької митниці ДФС були посади: начальника митного поста «Россошани» та начальника управління інфраструктури Чернівецької митниці ДФС та докази на підтвердження того, що у позивача не було відповідного досвіду роботи на керівних посадах для зайняття цих вакансій. (т.1 а.с.46 ). Разом із тим, у відповідності до ч.1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. З огляду на зазначене, суд не може взяти до уваги як належний доказ інформацію про наявність вакантних посад на момент звільнення, оскільки предметом доказування є наявність чи відсутність вакантних посад з моменту попередження позивача про наступне вивільнення, тобто із 06.11.2014 року по 26.02.2015 року - день звільнення. Разом із тим, відповідачем не було надано інформації саме щодо вакантних посад з початку реорганізації до її закінчення. При цьому відповідачем не було надано суду належних доказів неможливості переведення позивача, за його згодою, на іншу роботу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що при звільненні позивача із займаної посади у звязку з реорганізацією Чернівецької митниці ОСОБА_8 відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України відповідачем було порушено вимоги частини другої статті 40 Кодексу законів про працю України та частини третьої статті 49-2 Кодексу законів про працю України. Отже, звільнення позивача з роботи є незаконним.

Крім цього, визнаючи звільнення позивача з роботи незаконним, суд також виходить з наступного.

Згідно положень ст. 42 Кодексу законів про працю України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації.

Слід відмітити, що під час реорганізації до відділу митного оформлення №2 митного поста «Мамалига» було переведено працівників митниці з інших митних постів. Працівників, які раніше працювали із ОСОБА_1 у відділі не залишилось.

В ході судового розгляду справи представники відповідача вказували на те, що при звільненні позивача із займаної посади брались до уваги вимоги частини першої статті 42 Кодексу законів про працю України. Керівництвом Чернівецької митниці ДФС в силу того, що право на визначення продуктивності праці та кваліфікації працівника є його дискреційним повноваженням, - було прийнято рішення про те, що позивач має меншу кваліфікацію і продуктивність праці порівняно з іншими працівниками, а тому не має переважного права на залишення на роботі при скороченні штату працівників у зв'язку із реорганізацією Чернівецької митниці.

З аналізу положень статті 42 Кодексу законів про працю України слідує, що основним критерієм для залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці є більш висока кваліфікація і продуктивність праці працівника. Критерії ж, наведені в частині другій статті 42 Кодексу законів про працю України, застосовуються й, відповідно, - визначається, кому надається перевага в залишенні на роботі лише при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації.

Відповідачем на підтвердження кваліфікації працівників, які були переведені до відділу митного оформлення №2 митного поста Мамалига Чернівецької митниці ДФС суду було надано їх характеристики.

При цьому, дослідивши характеристики осіб, яких вже в грудні 2014 року було переведено до відділу митного оформлення №2 митного поста Мамалига Чернівецької митниці ДФС, табель обліку використання робочого часу за грудень 2014 року (а.с. 133-135, 195, т.2 а.с. 1-2) дійсно можна встановити, що особи ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_10 мали більший стаж роботи в митних органах (з 90-тих років), ніж позивач (з 2001 року). Проте, в матеріалах справи міститься характеристика ОСОБА_11, який з 29.12.2014 року по 16.07.2015 року працював на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Мамалига» згідно якої, вказана особа працює в митних органах з жовтня 2012 року.

При цьому, позивач працював в митних органах з серпня 2001 року, тобто 14 років. Як вбачається із матеріалів справи мав певні досягнення на службі. Позивач, займаючи посаду заступника начальника відділу митного оформлення №1 був наставником вперше прийнятих на державну службу працівників, що підтверджено наказом Чернівецької обласної митниці від 08.10.2012 року №909-к. (т.1 а.с. 137). Згідно наказу Чернівецької митниці ОСОБА_8 від 10.12.2013 року № 302 позивач перебував у кадровому резерві на посаду начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Чернівці» Чернівецької митниці ОСОБА_8. (т.1 а.с.138-140). Згідно наказу Чернівецької митниці ОСОБА_8 від 28.03.2014 року про відрядження до м. Херсон на виконання листа заступника Міністра доходів і зборів України ОСОБА_16 з необхідністю забезпечення здійснення митних формальностей на обєктах залізничного та автомобільного сполучення, розташованих на адміністративно-територіальному кордоні з АР Крим ОСОБА_1 головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Мамалига» відряджено до Херсонської митниці ОСОБА_8 з 31.03.2014 року по 29.04.2014 року. (т.1 а.с. 151-153).

У звязку із цим, невірним є те, що позивач мав меншу кваліфікацію і продуктивність праці порівняно з іншими працівниками, що залишились працювати в Чернівецькій митниці ДФС після проведеної реорганізації із скороченням чисельності штату працівників.

Відповідач також зазначає, що крім кваліфікаційних вимог, які на думку відповідача, були гірші, ніж у інших працівників, позивач не проходив підвищення кваліфікації за час роботи в Чернівецькій митниці ОСОБА_8. Тобто протягом 2013-1014 років часу існування Чернівецької митниці ОСОБА_8 та мав у 2013 році догану. (т.1 а.с. 159).

Суд не приймає доводи відповідача щодо вказаних обставин, оскільки дійсно позивач не проходив підвищення кваліфікації у 2013-1014 рр., однак він проходив її підвищення до 2013 року, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Стосовно того, що у позивача було непогашене дисциплінарне стягнення накладене наказом Чернівецької митниці ОСОБА_8 від 30.12.2013 року № 413-о про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 заступника начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Чернівці» Чернівецької митниці ОСОБА_8 за неналежне виконання ним своїх службових обовязків. (т.1 а.с. 31) суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 151 КзпП України, якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Станом на 30.12.2014 року вказане дисциплінарне стягнення щодо позивача було погашено, а особа вважалась такою щодо якої не застосовано дисциплінарних стягнень. Позивач був звільнений із займаної посади з 26.02.2015 року, тобто на час звільнення у позивача не було дисциплінарних стягнень і вказані обставини не могли стати підставою для того, щоб не запропонувати йому посаду в новоствореному органі.

В ході судового розгляду зясувалось, що по відділу митного оформлення №2 митного поста «Мамалига» скорочувалось дві посади головного державного інспектора митного оформлення №2 митного поста «Мамалига». При цьому, звільнено було тільки ОСОБА_1 інший працівник цього відділу ОСОБА_17 був переведений до Головного управління ДФС у Чернівецькій області згідно наказу Чернівецької митниці ДФС від 29.01.2015 року № 55-о (т.1 а.с. 119-122).

Судом встановлено, що позивач був членом профспілкової організації. У відповідності до абз. 7 ч.1 ст. 43-1 Кодексу законів про працю України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках: звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також службових осіб органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службових осіб центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. У звязку із наведеними положеннями, суд приймає доводи відповідача щодо того, що згоди на звільнення ОСОБА_1 профспілковим органом не вимагається, так як він був службовою особою органів доходів і зборів, якому присвоєно спеціальне звання.

Відповідно до структури Чернівецької митниці ОСОБА_8, затвердженої Міністром доходів і зборів України від 27.12.2013 року, та штатного розпису на 2014 рік станом на 01.01.2014 року штатна чисельність складала 463 одиниці (т.1 а.с. 49-51). 04.11.2014 року та 05.11.2014 року головою Державної фіскальної служби затверджено структуру Чернівецької митниці ДФС та штатний розпис на 2014 рік згідно вказаних документів кількість штатних одиниць митниці становила 449 осіб (т.1 а.с. 33-96).

Відповідачем на підтвердження тієї позиції, що фактичного скорочення штату до листопада 2014 року не відбувалося подано довідку від 03.08.2015 року, підписану начальником відділу персоналу Чернівецької митниці ДФС, про те, що станом на 01.06.2014 року фактична чисельність працівників митниці складала 486 осіб, станом на 05.11.2014 року фактична чисельність працівників митниці складала 489 осіб. Вивільнення працівників у звязку із скороченням штатної чисельності органу доходів і зборів у період з 01.06.2014 року по 05.11.2014 року не проводилось. (т.1 а.с. 212).

Норма п.4 ч. 3 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року № 5067-VI зобовязує роботодавців своєчасно та у повному обсязі подавати територіальним органам Фонду зайнятості інформацію про заплановане масове вивільнення працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.

Саме на виконання цієї норми Мінсоцполітики затвердило форми звітності №3-ПН та №4-ПН. Згідно звіту від 07.11.2014 року форми № 4 ПН про планове масове вивільнення працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці, поданої Чернівецькою митницею ОСОБА_8 до центру зайнятості, передбачалось вивільнити 438 особи. (т.1 а.с. 32-44).

З аналізу вказаних офіційних документів можна зробити висновок, що в Чернівецькій митниці ОСОБА_8 за результатами змінами в організації виробництва і праці належно до звільнення 438 особи, а відповідно до затверджених структури та штатного розпису на 2014 рік Чернівецької митниці ДФС кількість штатних одиниць митниці становила 449 осіб. Таким чином, очевидним є те, що позивачу можна було запропонувати роботу в новоствореному митному органі, однак цього зроблено не було.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність наказу Чернівецької митниці ДФС від 25 лютого 2015 року №121-о Про звільнення ОСОБА_1О., а тому такий належить до скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу. У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Згідно інформації реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції 29.04.2015 року в ЄДР внесено запис про припинення юридичної особи Чернівецької митниці ОСОБА_8 (т.1 а.с. 211). З урахуванням того, що орган в якому просив про поновлення позивач припинено, а фактичне звільнення його з посади проведено Чернівецькою митницею ДФС, належним способом порушеного права позивача буде поновлення його на рівнозначній посаді в Чернівецькій митниці ДФС. Спірним рішенням порушенні права, свободи та інтереси позивача, а тому воно як протиправне належить до скасування, а позивач поновленню на рівнозначні посаді, що забезпечить належний захист порушеного права та відповідає суті заявлених вимог. Судом встановлено, що позивача звільнено з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста Мамалига Чернівецької митниці ОСОБА_8 з 26 лютого 2015 року, то відповідно із цієї дати позивач має бути поновлений на роботі.

Враховуючи висновок суду про протиправність наказу Чернівецької митниці ДФС від 25.02.2015 року №121-о про звільнення ОСОБА_1, суд, враховуючи вимоги частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України, приходить до висновку про необхідність зобовязання відповідача поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в Чернівецькій митниці ДФС.

Постанова підлягає до негайного виконання відповідно до п.3 ч.1 ст.256 КАС України в частині поновлення на посаді, а також відповідно до п.2 ч.1 ст.256 КАС України в частині присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць, яка становить 4151,98 грн.

Крім того, у відповідності до положень ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Для належного виконання судового рішення суд зобовязує Чернівецьку митницю ДФС подати звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дня його постановлення.

Таким чином суд вважає за доведені ті обставини на які посилався позивач, а адміністративний позов, як обґрунтований належить до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки, позивач відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільнений, а інші судові витрати підтвердженні в ході судового розгляду не були, то такі витрати з Державного бюджету не присуджуються.

Керуючись ст. ст. 9,11,69, 71, 94, 158, 160, 161, 235, 256 КАС України, - суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Чернівецької митниці ДФС від 25.02.2015 року №121-о "Про звільнення ОСОБА_1О."

3. Поновити ОСОБА_1 на рівнозначній посаді в Чернівецькій митниці ДФС.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 з Чернівецької митниці ДФС середній заробіток за час вимушеного прогулу по день фактичного поновлення на посаді у сумі 21590 грн. 30 коп.

5. У відповідності до п.2,3 ч.1 ст. 256 КАС України постанова в частині присудження виплати заробітної плати - у межах суми стягнення за один місяць - 4151,98 грн. та поновлення на посаді належить до негайного виконання.

6. Зобов'язати суб'єкта владних повноважень подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанову в повному обсязі складено 11 серпня 2015 р., копію якої сторони можуть отримати з 12.08.15 року.