Справа № 2001/2-а-2957/11
Суддя: Холодна В. С.
Дата ухвалення: 2011-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

справа №2-а-2957/11

04 травня 2011 року м. Балаклія

Балаклійський районний суд Харківської області під головуванням судді Холодної В.С.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

04 квітня 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати дії відповідача протиправними;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату державної пенсії в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 01 жовтня 2010 року;

- зобовязати відповідача з 01 жовтня 2010 року здійснити перерахунок пенсії та встановити підвищення основної щомісячної пенсії, як інваліду 2 групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1293 від 27 грудня 2005 року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши її в 3,5 рази та провести відповідні виплати;

- зобовязати відповідача з 01 жовтня 2010 року здійснити перерахунок пенсії та встановити підвищення основної щомісячної пенсії, як інваліду 2 групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №894 від 13 липня 2004 року «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшивши її розмір на 12 відсотків та провести відповідні виплати.

Ухвалою судді від 07 квітня 2011 року адміністративний позов в частині позовних вимог з 01 жовтня 2010 року по 03 жовтня 2010 року було залишено без розгляду, в іншій частині позовних вимог відкрито скорочене провадження у справі, оскільки позивачем предявлено вимогу, передбачену пунктом 3 частини першої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, а позовні вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб.

Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області надало письмові заперечення проти позову.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані докази та повідомлені сторонами обставини є достатніми для розгляду справи в порядку скороченого провадження та прийняття рішення по справі, позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Оцінивши викладені позивачем та відповідачем обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення.

Виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню частково.

Що стосується вимоги позивача щодо перерахунку та виплати державної та додаткової пенсії як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то суд вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд визнає безпідставним посилання відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України. Надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим законом та іншими законами, якими встановлений розмір мінімальної пенсії за віком. Також безпідставними є посилання відповідача на постанову КМУ від 28.05.08 року №530, п.4 якої передбачено,що щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виплачувати інвалідам ІІ групи у розмірі 20 % від прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність. Суд застосовує положення закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Суд також вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання державної і додаткової пенсії, передбаченої ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд вважає за можливе застосувати саме ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру пенсії, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності.

Щодо заявлених позовних вимог про зобов»язання відповідача вчинити певні дії на майбутнє, то суд не має достатніх підстав вважати або припускати, що в майбутньому відповідач буде діяти протиправно, оскільки правовідносини на майбутні періоди між сторонами в часі ще не склалися. Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог щодо перерахунку пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1293 від 27 грудня 2005 року, та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №894 від 13 липня 2004 року, то суд не вбачає підстав для їх задоволення.

Із заперечень відповідача вбачається, що з 13.04.2006 року ОСОБА_1 отримує пенсію по 2 групі інвалідності внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Спірним у справі є питання правомірності дій відповідача щодо обчислення пенсії та наявності права позивача, а саме збільшенні її в 3,5 рази та на 12 відсотків та виплати позивачеві відповідно до Постанов Кабміну України від 27.12.2005 року № 1293 та від 13.07.2004 року № 894 пенсії, призначеної на підставі ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії для інвалідів 2 групи, призначеної у відповідності з цим Законом повинен бути не нижчим 8-ми мінімальних пенсій за віком, а згідно зі ст.50 цього Закону, інвалідам 2-ї групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Із заперечень відповідача вбачається, що позивач отримує пенсію у розмірі, визначеному ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Слід зазначити, що відповідно до Постанови КМУ № 1 від 03 січня 2002 року, розрахунок розміру пенсій, призначених на підставі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»нараховувався, виходячи з розміру 19,91 грн.

Тобто, розмір пенсії нараховувався не за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а за зазначеною вище Постановою КМУ №1, який систематично корегувався відповідними Постановами КМУ у бік збільшення, у тому числі, і Постановами КМУ від 27 грудня 2005 року № 1293 та від 13 липня 2004 року № 894.

Пунктом 2 Постанови КМУ від 27 грудня 2005 року № 1293 встановлено, що мінімальний розмір пенсії, передбачений частиною четвертою статті 54 Закону, не може бути нижчим: для інвалідів з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 540 гривень, II групи - 500 гривень, III групи - 467 гривень; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 440 гривень, II групи - 400 гривень, III групи - 370 гривень.

З аналізу вищенаведених нормативних актів вбачається, що статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»розмір пенсії визначається з показника мінімальної пенсії за віком, в той час як Постановою КМУ від № 1293 мінімальний розмір пенсії для цих же категорій осіб визначається зовсім з інших критеріїв, які не передбачені статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з вищевикладеного, суд зазначає, що збільшення пенсії у 3,5 рази та на 12 відсотків стосувалося виключно перерахунку пенсій, які призначалися і перераховувалися відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

Тому, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд констатує, що на момент спірних правовідносин розмір пенсії позивача розраховано у відповідності з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки розмір пенсії, який розраховувався раніше, на підставі відповідних постанов КМУ, був нижчим, ніж визначено на теперішній час спеціальними законами.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 158, 159, 183-2, 256 КАС України, суд

постановив:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області по не виконанню приписів ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що призвела до порушення прав ОСОБА_1 на своєчасне нарахування та отримання в належних розмірах державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за період з 04 жовтня 2010 року по 04 травня 2011 року.

3. Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області провести перерахунок ОСОБА_1 державної пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та провести виплату належних сум відповідно до закону, з урахуванням виплачених сум, за період з 04 жовтня 2010 року по 04 травня 2011 року.

4. В іншій частині позову відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий В.С.Холодна