Справа № 826/8401/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 серпня 2015 року письмове провадження № 826/8401/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві

третя особа Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1.) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві (надалі - відповідач, ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві), третя особа що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, в якому просить зобов'язати відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві вчинити дії, щодо зняття арешту із усього нерухомого майна ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) накладеного на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 06 серпня 2007 року АА 119659 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що існування заборони на відчуження майна належного ОСОБА_2 перешкоджає їй прийняти спадщину , що відкрилася після його смерті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання 21.07.2015р. не з'явились представники відповідача та третьої особи. Представник відповідача причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень не подав, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представником третьої особи подано письмові пояснення, відповідно до змісту яких просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ст.128 КАС України, суд дійшов висновку про доцільність розгляду справу у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 06 серпня 2007 року АА 119659 накладено арешт на майно ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, позивач звернулася до відповідача із письмовою заявою від 22 серпня 2014 року про зняття арешту з квартири.

Листом від 29 серпня 2014 року відповідач повідомив позивача, що перевіркою книг реєстрації виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям із 2011 року по теперішній час, та згідно з відомостями, які містяться у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, виявлено, що виконавчий документ, боржником відповідно до якого є ОСОБА_2, на підставі якого накладено арешт на квартиру, на виконанні не перебуває.

Перевірити факт перебування на виконанні виконавчого провадження, у межах якого накладено арешт на квартиру у 2007 році, не виявляється можливим, оскільки, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, книги реєстрації виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям, та завершені виконавчі провадження за період із 2007 року по 2010 рік знищено у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Оскільки наявність не знятого арешту перешкоджала ОСОБА_1 в оформленні прав на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1, Позивачка звернулася до суду.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.10.2014р. у справі №826/13364/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДВС Шевченківського РУЮ ДВС м.Києва позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві щодо не зняття арешту з нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 накладеного на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 06 серпня 2007 року АА 119659 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та зобов'язано відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві вчинити дії, направлені на зняття арешту з нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1, накладеного на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 06 серпня 2007 року АА 119659 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Вказана постанова суду у відповідності до вимог ст.. 254 КАС України набрала законної сили 17.11.2014року.

На виконання вказаної постанови суду начальником ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві винесено постанови про зняття арешту з нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1, накладеного на підставі постанови державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві від 06 серпня 2007 року АА 119659 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Однак з рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно їй стало відомо, що оскільки постановою державного виконавця накладено арешт на усе майно боржника, звільнити з під арешту частину майна не являється можливим, у зв'язку із наведеними обставинами звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

При прийнятті рішення по цій справі суд керується принципами адміністративного судочинства, зокрема принципом офіційного з'ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого суд не обмежується тільки документами та заявами про докази, які внесені сторонами, а також здійснює дослідження обставин у справі за власною ініціативою, у т.ч. з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За правилами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Так Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.10.2014р. у справі №826/13364/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДВС Шевченківського РУЮ ДВС м.Києва про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, встановлено протиправність бездіяльності відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві щодо не зняття арешту з нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 накладеного на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 06 серпня 2007 року АА 119659 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

До таких висновків суд прийшов у зв'язку із встановленням наявності у державного виконавця обов'язку, у разі завершення виконавчого провадження, щодо зняття арешту із майна боржника, про що повинно бути повідомлено орган, якому направлялась для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Вказаний обов'язок покладено на відповідача в силу вимог Закону України «Про виконавче провадження» .

Так у відповідності до вимог ст. 1, ч. 1 ст. 30, ч.ч. 1-3 ст. 50, . 2 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із ст. 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із ст. 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із ст. 48 цього Закону.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в ч. 2 цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Постановою суду також встановлено, що відповідачем покладений на нього обов'язок, щодо зняття арешту з майна боржника, у зв'язку із закінченням виконавчого провадження, виконано не було, , чим у свою чергу, порушено права та законні інтереси позивача як спадкоємця, а тому зобов'язано відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві вчинити дії, направлені на зняття арешту з нерухомого майна, накладеного на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 06 серпня 2007 року АА 119659.

Враховуючи встановлення постановою суду, що набрала законної сили, протиправності бездіяльності відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, щодо не зняття арешту з нерухомого майна належного боржнику, вимога щодо зобов'язання ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві вчинити дії, щодо зняття арешту із усього нерухомого майна ОСОБА_2 накладеного на підставі постанови від 06 серпня 2007 року АА 119659 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, також підлягає задоволенню.

В силу ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своїх дій у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві вчинити дії, щодо зняття арешту із усього нерухомого майна ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) накладеного на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 06 серпня 2007 року АА 119659 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій