Справа № 807/2895/14
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2015 рокум. Ужгород№ 807/2895/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Штефанюк Н.І.

за участі сторін:

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 27 липня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 3 серпня 2015 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося з позовною заявою Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, якою просить суд, визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.04.2014 р. №/433/07-01-15-01/03344326/2744 та стягнути з Державного бюджету України судові витрати.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Державною податковою інспекцією у м. Ужгороді ГУ Міндоходів у Закарпатській області проведено документальну невиїзну перевірку дотримання строків сплати (перерахування) податків. За результатами вказаної перевірки 26 березня 2014 року складено акт за № 845/07-01-15-01 в якому міститься висновок відповідача про порушення позивачем статті 203 пункту 203.2 Податкового кодексу України, а саме: порушено строки сплати (перерахування) податку на додану вартість за період рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобовязання (стаття 100 ПКУ) № 69 від 31 липня 2013 року, рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобовязання № 75 від 30 серпня 2013 року та згідно статті 126 пункту 126.1 Податкового кодексу України здійснено розрахунок штрафних санкцій за вказані порушення у сумі 76756 грн.. За наслідками розгляду даного акту перевірки 11 квітня 2014 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення за № НОМЕР_1, яким позивача зобовязано сплатити 76756 грн.. Із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач не згідний, вважає його таким, що підлягає скасуванню, оскільки, ДПІ у м. Ужгороді ГУ Міндоходів здійснило документальну невиїзну позапланову перевірку за відсутності законом визначених підстав для проведення саме такої перевірки, без дотримання законом визначеного порядку проведення таких перевірок та нарахувала штрафні санкції без урахування уточнюючих розрахунків платника податків щодо попередніх податкових зобовязань.

04 червня 2015 року на адресу суду від позивача надійшла заява про часткову зміну (доповнення) підстав позову, в якій зокрема зазначив, що постановою Львівського апеляційного суду адміністративного суду від 21 квітня 2015 року по справі № 807/242/14 встановлені обставини щодо порушень при веденні облікової картки платника ПДВ, які призвели до штучної затримки своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань та завищеного нарахування штрафних санкцій.

Відповідач надав суду заперечення проти позову (а.с.а.с. 56-58) згідно якого позовну заяву заперечив, посилаючись на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене за наслідками позапланової невиїзної документальної перевірки, яка повністю відповідає вимогам чинного законодавства та про проведення якої позивач був повідомлений засобами поштового звязку. Крім того, зазначив, що 30 серпня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про розстрочення грошових зобовязань № 75. Відповідно до статті 100 пункту 100.2 Податкового кодексу України платник податків, який звернувся до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобовязань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобовязання. Відтак, суми вказані в договорі розстрочення є узгодженими.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, що наведені в позовній заяві.

Представник відповідача просив суд відмовити позивачеві в задоволенні адміністративного позову з мотивів що наведені в письмовому запереченні.

Зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, 26 березня 2014 року ДПІ в м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області на підставі наказу № 305/15-01 від 13 березня 2014 року було проведено документальну невиїзну перевірку дотримання строків сплати (перерахування) податку на додану вартість по рішенню ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобовязання № 69 від 31 липня 2013 року, рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобовязання № 75 від 30 серпня 2013 року, за результатами якої складено Акт перевірки № 845/07-01-15-01 від 26 березня 2014 року (а.с.а.с. 9, 10).

Як вбачається з акту перевірки, вказана перевірка проводилась на підставі таких документів: картка особового рахунку платника, рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобовязання (стаття 100 ПКУ) № 69 від 31 липня 2013 року, рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобовязання (стаття 100 ПКУ) № 75 від 30 серпня 2013 року.

Перевіркою встановлено порушення статті 203 пункту 203.2 Податкового кодексу України, а саме: порушено строки сплати (перерахування) податку на додану вартість по рішенню ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобовязання (стаття 100 ПКУ) № 69 від 31 липня 2013 року, рішенню ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобовязання (стаття 100 ПКУ) № 75 від 30 серпня 2013 року. Здійснено розрахунок штрафних санкцій за вказане порушення у сумі 76756 грн..

На підставі даного акту перевірки 11 квітня 2014 року прийнято податкове повідомлення-рішення № /433/07-01-15-01/03344326/2744, яким за затримку сплати суми грошового зобовязання в розмірі 767560 грн. позивача зобовязано сплатити штраф у розмірі 10% - у сумі 76756 грн. (а.с. 7).

Судом також встановлено, що Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" в судовому порядку оскаржило дії ДПІ в м. Ужгороді по проведенню 26 березня 2014 року документальної невиїзної перевірки щодо дотримання строків сплати (перерахування) податку на додану вартість по рішенню ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 31 липня 2013 року № 69, рішенню ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 30 серпня 2013 року № 75 та наказ Державної податкової інспекції в м. Ужгороді ГУ Міндоходів від 13 березня 2014 року № 305 "Про проведення перевірки субєкта господарювання".

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року в адміністративній справі № 807/1516/14 ухвалено постанову, якою позовну заяву Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" задоволено, а саме: визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Ужгороді ГУ Міндоходів у Закарпатській області по проведенню 26 березня 2014 року документальної невиїзної перевірки субєкта господарювання комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" щодо дотримання строків сплати (перерахування) податку на додану вартість та визнано незаконним та скасовано наказ Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області від 13 березня 2014 року № 305 "Про проведення перевірки субєкта господарювання" (а.с.а.с. 18-22).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2015 року вказану постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року, що ухвалена в адміністративній справі № 807/1516/14 залишено без змін (а.с.а.с. 99-103).

Відповідно до статті 72 частини 1 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини щодо протиправності проведення 26 березня 2014 року документальної невиїзної перевірки позивача встановлені постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 червня 2014 року.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду даної адміністративної справи обставини, суд констатує, що у даній адміністративній справі предметом оскарження є податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Ужгороді, яке прийняте за наслідками документальної невиїзної перевірки, яку визнано протиправною. Тобто, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правовим наслідком перевірки, яка визнана судом протиправною.

Вирішуючи даний спір, Закарпатський окружний адміністративний суд вказує на те, що правові наслідки перевірки, яка була визнана протиправною не можуть бути правомірними. Закарпатський окружний адміністративний суд вважає за необхідне, у звязку із визнанням перевірки, правовим наслідком якої було прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, протиправною визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11 квітня 2014 року № /433/07-01-15-01/03344326/2744.

Правова позиція щодо відсутності правових наслідків у звязку з незаконністю перевірки контролюючого органу (проведеній з порушенням порядку її проведення) викладена в Постанові Верховного Суду України від 27 січня 2015 року, що ухвалена у справі № 21-425а14. Зокрема, Верховний Суд України вказав таке. Тільки дотримання встановлених умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Відповідно до ст. 2442 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 2 частини 3 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення контролюючий орган діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з порушенням вимог податкового законодавства.

Відповідно до статті 162 частини 2 пункту 1 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Згідно зі статтею 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з державного (місцевого) бюджету.

Відповідно до статті 87 частини 1 КАС України, судовий збір входить до складу судових витрат.

Керуючись статтями 71, 72, 94, 160-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління Міндоходів у Закарпатській області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11 квітня 2014 року № /433/07-01-15-01/03344326/2744.

Присудити з Державного бюджету України на користь Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" витрати зі сплати судового збору у розмірі 182,70 грн., що сплачені 26 серпня 2014 року відповідно до платіжного доручення № 491 через Гойдівське відділення ПАТ "Укрсоцбанк".

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_3