Справа № 817/770/13-а
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2013-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/770/13-а

19 березня 2013 року 11год. 40хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області
до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Сарненському районі Рівненської області
про стягнення невідшкодованих витрат,

ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області (далі - УПФУ в Сарненському районі) звернулося з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Сарненському районі Рівненської області (далі - Відділення ВД ФСС НВВПЗУ в Сарненському районі) про стягнення невідшкодованих витрат за період вересень-грудень 2012 року та січень 2013 року в сумі 204019,23грн., з них: 203963,08грн. - на виплату та доставку державної адресної допомоги, 56,15грн. - на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами щомісячних звірок взаємних розрахунків, проведених між УПФУ в Сарненському районі та Відділенням ВД ФСС НВВПЗУ в Сарненському районі, відповідач відмовився зарахувати до заліку на відшкодування УПФУ в Сарненському районі шляхом включення до актів звірки витрати на виплату та доставку державної адресної допомоги в сумі 203963,08грн. та пенсії ОСОБА_1 в сумі 56,15грн., понесених позивачем за вересень-грудень 2012 року та січень 2013 року.

Позивач вказує, що відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 №1105-ХІ, особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону. Статтею 21 цього ж закону передбачено, що виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання здійснює та відшкодовує Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, оскільки пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання виплачується з коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, то і щомісячна державна адресна допомога, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265, повинна виплачуватися з коштів вказаного Фонду. Крім того, відповідачем не беруться до заліку та не відшкодовуються суми пенсії, що були виплачені позивачем ОСОБА_1, який став інвалідом внаслідок трудового каліцтва. Відповідач мотивує це тим, що нещасний випадок стався з громадянином на території Російської Федерації, однак Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 №1105-ХІ надає право особі на отримання такого відшкодування не залежно від того, на якій території СНД стався нещасний випадок. Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 встановлено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають та її дія поширюється на всі види пенсійного забезпечення, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди. Просить стягнути з Відділення ВД ФСС НВВПЗУ в Сарненському районі на користь УПФУ в Сарненському районі невідшкодовані витрати на виплату та доставку щомісячної державної адресної допомоги та пенсії ОСОБА_1 за вересень-грудень 2012 року та січень 2013 року в сумі 204019,23грн.

У судове засідання представник позивача не прибув, у поданій суду заяві просив розглянути справу за відсутності представника.

Відповідач, Відділення ВД ФСС НВВПЗУ в Сарненському районі, позов не визнало з підстав, викладених у письмових запереченнях. Вказує, що положенням Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 №1105-ХІV встановлено, що страхові виплати мають бути пов'язані із страховими випадками, що спричинені ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання застрахованої особи. Щомісячна державна адресна допомога не пов'язана із страховими випадками, а тому не передбачено її відшкодування. Статтею 21 вказаного Закону встановлено вичерпний перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, серед них відсутній такий вид виплат як щомісячна державна адресна допомога. Не міститься такий вид виплат і в переліку сум, що підлягають відшкодуванню Пенсійному Фонду України згідно з Порядком відшкодування Пенсійному Фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 04.03.2003 №5/4/4. Дія вказаної постанови не поширюється на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та на правовідносини між органами Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в частині відшкодування витрат з виплати державної адресної допомоги, оскільки такі додаткові державні гарантії громадянам передбачені лише Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", який визначає обовязки саме органів Пенсійного фонду України. Щодо відшкодування витрат понесених на виплату пенсії ОСОБА_1, то ця особа отримала травму за межами України, про що свідчить акт про нещасний випадок форми Н-1. Крім того, Інструкцією про порядок передачі документів, що підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату, затвердженою постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 24.04.2001 №10, передбачено перелік документів, що подаються до робочих органів Фонду соціального страхування для призначення страхових виплат. Ні громадянин ОСОБА_2, ні члени його сім'ї, не зверталися до Відділення ВД ФСС НВВПЗУ в Сарненському районі з відповідними документами, а тому дані витрати не можуть відшкодовуватись за рахунок коштів Фонду соціального страхування. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач у судове засідання не прибув, у поданому суду клопотанні просив розглянути справу за відсутності представника.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно з актами щомісячної звірки за період з вересня 2012 року по січень 2013 року Відділення ВД ФСС НВВПЗУ в Сарненському районі не прийняло до відшкодування кошти в сумі 204019,23грн., з яких: 203963,08грн. - на виплату та доставку державної адресної допомоги, 56,15грн. - на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1 та підписало акти щомісячної звірки з УПФУ в Сарненському районі з розбіжністю у вказаній сумі (а.а.с.5-19).

Вказані суми витрат включалися позивачем до актів щомісячної звірки, але не були прийняті до заліку та не відшкодовувалися відповідачем.

Статтею 25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 №16/98-ВР (далі - Основи законодавства) визначено види соціальних послуг та матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, які надаються Пенсійним фондом України та Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.

Зокрема, пунктом 1 частини 1 цієї статті передбачено, що до пенсійного страхування належать: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів.

Пунктом 4 частини 1 цієї статті передбачено, що до страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання належать: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Крім того, відповідно до ст.21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 №1105-XIV (далі Закон №1105-XIV) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку: 1) своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: а) допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; б) одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; в) щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; г) пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; д) пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Виплата щомісячної державної адресної допомоги введена з 1 квітня 2008 року постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №265 "Про деякі питання пенсійного забезпечення громадян". Зокрема, пунктом 1 вказаної Постанови встановлено, що у разі коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною та щомісячної доплати до пенсії у зв'язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання) не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів. Пунктом 4 цієї Постанови визначено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія.

Пунктом 4 Порядку відшкодування Пенсійному Фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 04.03.2003 №5/4/4 (далі Порядок №5/4/4) визначено вичерпний перелік сум, що виплачуються відповідно до Законів України Про пенсійне забезпечення, Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, інших нормативно-правових актів, та підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на користь Пенсійного фонду України. До них належать: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сімї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Як вбачається з вказаного переліку сум, які приймаються Фондом соціального страхування від нещасних випадків до заліку для відшкодування, щомісячна державна адресна допомога та витрати, повязані з її сплатою, в ньому відсутні.

Стаття 21 Закону №1105-XIV також не зобовязує відповідача здійснювати будь-які виплати чи відшкодування з приводу щомісячної державної адресної допомоги та витрат з її виплати та доставки.

За таких обставин, вимоги про стягнення з відповідача витрати УПФУ в Сарненському районі на виплату щомісячної адресної допомоги в сумі 204019,23грн. є безпідставними.

Крім того, відповідно до п.5 Порядку №5-4/4 органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та списку померлих осіб і осіб, знятих з обліку з інших причин, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення звірку витрат за особовими справами потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, у якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду) і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків).

Згідно з п.6 Порядку №5-4/4 Головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі акта щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Відповідно до п.7 Порядку №5-4/4 Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі довідки про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Отже, Порядком №5-4/4 передбачено перерахування відповідних коштів лише на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України на підставі актів щомісячної звірки. Тобто, відповідно до вимог Порядку №5-4/4, сторони у даній справі позбавлені права на проведення розрахунків на своєму рівні.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач підписав акти щомісячної звірки з таблицями розбіжностей, яка невідємною частиною актів. Відтак, акти разом із таблицями розбіжностей повинні бути подані до Головного управління Пенсійного фонду та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків для проведення відповідних розрахунків.

Таким чином, УПФУ в Сарненському районі позбавлене права звертатися до суду із позовом про стягнення з Відділення ВД ФСС НВВПЗУ в Сарненському районі заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку державної адресної допомоги, понесених Пенсійним фондом України.

Зважаючи на викладене, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області в даній частині є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Що ж стосується позовної вимоги про стягнення невідшкодованих витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1, суд вважає, що в цій частині позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, інвалідність громадянина ОСОБА_1 настала внаслідок нещасного випадку, що стався 25 вересня 1991 року в колгоспі ім.Орджонікідзе, Курської області Російської Федерації (а.а.с.21-22). ОСОБА_1 був визнаний інвалідом 2 групи внаслідок трудового каліцтва, в даний час йому встановлена 3 група інвалідності довічно (а.с.20), та призначено пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва.

Вказані обставини встановлені рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20.06.2011 у справі №2а/1770/2186/2011, яке набрало законної сили 28.11.2011 (а.а.с.23-25), а відтак, в силу вимог ч.1 ст.72, ч.2 ст.255 КАС України не потребують доказуванню.

За період з 01.09.2012 по 31.01.2013 позивачем здійснено витрати на виплату і доставку пенсії по інвалідності в наслідок каліцтва громадянину ОСОБА_1 в сумі 56,15грн., які відповідач не прийняв до заліку, про що сторони склали акти та таблиці розбіжностей.

З набранням чинності Закону №1105-ХІ обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсій по інвалідності в зв'язку із втратою годувальника, покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону №1105-ХІV застрахована особа - найманий працівник, а у випадках, передбачених цим Законом, також інші особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України), на користь яких здійснюється загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону №1105-ХІV право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи і час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законодавством.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) встановлено, що громадянам України - переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від стажу роботи.

Згідно зі ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється по законодавству держави, на території якої вони проживають.

Відповідно до ст.3 Угоди усі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Статтею 5 Угоди передбачено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Таким чином, право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, в якій із колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві із застрахованою особою.

Пунктом 5 ст.24 Закону №1105-ХІ передбачено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з Відділення ВД ФСС НВВПЗУ в Сарненському районі невідшкодованих витрат на виплату і доставку пенсії по інвалідності громадянину ОСОБА_1 за вересень-грудень 2012 року та січень 2013 року в сумі 56,15грн. підлягає до задоволення.

Приймаючи дане рішення, суд, згідно з вимогами ч.1 ст.244-2 КАС України, врахував постанову Верховного Суду України від 30.01.2012 у справі №21-428-а11.

Підстави для застосування ст.94 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Сарненському районі Рівненської області на користь Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області невідшкодовані витрати на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1 за період вересень-грудень 2012 року та січень 2013 року в сумі 56,15грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дудар О.М.