Справа № 640/10781/15-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 р. Справа № 640/10781/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2015р. по справі № 640/10781/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області

про визнання дій (бездіяльності) протиправною, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

15.06.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області в якому просить суд: визнати протиправною дії (бездіяльність) відповідача щодо ненадання позивачу копії технічного паспорту будинку АДРЕСА_1 та такою, що порушує права позивача; зобов'язати відповідача надати позивачу належним чином засвідчену копію технічного паспорту будинку АДРЕСА_1 у десятиденний строк з дня набрання чинності судового рішення ; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 43848 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2015 р. в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з даним рішенням суду , подав апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, порушення норм процесуального та матеріального права, порушенням його прав та просить суд скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2015 року , прийняти нову , якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача , перевіривши матеріали справи у їх сукупності, постанову суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про інформацію" передбачено, що всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про інформацію" основними видами інформаційної діяльності є одержання, використання, поширення та зберігання інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про інформацію" конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року N 2939-VI, із наступними змінами і доповненнями (далі - Закон N 2939).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону N 2939, з урахуванням положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», публічна інформація визначається як відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Частиною першою ст. 6 Закону N 2939 визначено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Відповідно до ч.5 цієї статті не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 вказаного Закону N 2939 обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно ст. 7 Закону N 2939 конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.

Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частиною 1 п. 2 ст. 13 Закону N 2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів.

Відповідно до статті 19 зазначеного закону встановлено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. При цьому зазначено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні. Запити можуть надаватися в усній, письмовій, іншій (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит про інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною 2 ст. 22 Закону встановлено, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Згідно ч. 3 вимог ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено , що 19.05.2015 р. позивач звернувся до відповідача з інформаційним запитом, в якому просив надати публічну інформацію , яка знаходиться в розпорядженні сільської ради та стосується володіння, користування, розпорядження комунальним майном , а саме копію технічного паспорту будинку АДРЕСА_1 (а.с.15).

Листом голови Циркунівської сільської ради від 23.05.2015 р. за № 367 з посиланням на ст. 1 та ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» повідомлено позивача про неможливість надання витребуваної інформації (а.с.16).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того , що запитувана позивачем інформація містить дані про особисті майнові права власників квартир, тобто дані про особисті майнові права певної фізичної особи, тому є конфіденційною і не може поширюватися без згоди власника, а позивачем не надано жодного доказу на те, що власниками квартир у будинку АДРЕСА_1 надавалась згода на розголошення цієї інформації. Враховуючи відсутність порушеного права позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1

Згідно п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

Згідно рішення Конституційного суду України від 09.11.2011 р. по справі № 1-22/2011, положення п. 2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних житлових будинків, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

Як встановлено судом, необхідність отримання позивачем копії технічного паспорту будинку АДРЕСА_1 було зумовлено можливістю реалізації прав щодо володіння, користування, розпорядження допоміжними приміщеннями у цьому житловому будинку.

Відмовляючи у наданні ОСОБА_1 витребуваних документів (інформації), Циркунівська сільська рада в листі від 23.05.2015 р. № 367 зацитувала лише ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не конкретизувавши які саме її положення підлягають застосуванню в даному випадку, не вказала якого роду інформація з обмеженим доступом міститься в технічному паспорті будинку (відносно приватної особи, підприємства тощо) та не врахувала, що позивач в інформаційному запиті просив надати документ (технічний паспорт), а відповідно приписів ч. 7 ст. 6 вказаного Закону обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ, а якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Враховуючи вищевикладене та приписи ч. 7 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач при розгляді інформаційного запиту ОСОБА_1 повинен був надати копію технічного паспорту будинку АДРЕСА_1 чи витяг з нього , а у разі якщо технічний паспорт містив інформацію з обмеженим доступом для ознайомлення, повинен був надати інформацію, доступ до якої необмежений в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» (надати витяг тощо).

Таким чином, колегія суддів вважає , що відповідачем інформаційний запит у відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» фактично не розглянутий по суті, тому позовна вимога про зобов'язання відповідача надати позивачу належним чином засвідчену копію технічного паспорту будинку АДРЕСА_1 у десятиденний строк з дня набрання чинності судового рішення задоволеною не підлягає , оскільки суд не може перебирати на себе функцію здійснення за орган підбір інформації, яку необхідно надати позивачу.

Таким чином, враховуючи наведене та приписи ч. 2 ст. 11 КАС України , колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захистом порушених прав позивача у сфері публічно-правових відносин буде визнання протиправною дію (бездіяльність) Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області щодо ненадання належної відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 14.05.2015р. та зобов'язання Циркунівську сільську раду Харківського району Харківської області повторно розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 14.05.2015р.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди у розмірі 43848,0 грн., то колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, оскільки в матеріалах справи немає жодних підтверджень того, що незаконними діями Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області позивачу була спричинена моральна шкода, не зазначено з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується , наявність причинного зв'язку між моральною шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, оскільки розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних тощо) з врахуванням стану здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, необхідні для відновлення попереднього стану, їх тривалість та інтенсивність.

Вищевказане не було враховано судом першої інстанції, що свідчить про неправильне застосування норм матеріального права, тому відповідно п.4 ст. 202 КАС України колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2015р. по справі № 640/10781/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною дію (бездіяльність) Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області щодо ненадання належної відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 14.05.2015р. та зобов'язати Циркунівську сільську раду Харківського району Харківської області повторно розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 14.05.2015р.

В іншій частині в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст постанови виготовлений 11.08.2015 р.