Справа № 802/2058/15-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 серпня 2015 р. Справа № 802/2058/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Череватої А.Ю.

представника позивача: Сломінської Л.П.

представника третьої особи: Парпальос В.В.

за відсутності відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія "Зоря Поділля"

до: Реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю "Теплик Агро"

про: визнання дій протиправними та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія "Зоря Поділля" із позовом до Реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю "Теплик Агро" про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.12.2012 року між позивачем та ОСОБА_3 укладений договір оренди земельної ділянки площею 1,9418 га, яка розташована на території Великомочульської сільської ради Теплицького району (кадастровий номер НОМЕР_1). Згаданий договір зареєстрований Держземагенством та достроково розірваний не був.

15.06.2015 року ТОВ "ПК"Зоря Поділля" дізналося, що між ОСОБА_3 та ТОВ "Теплик Агро" 10.01.2014 року укладений договір оренди землі та прийнято відповідачем рішення від 03.03.2014 року про його державну реєстрацію.

На думку позивача, такі дії відповідача є протиправними, оскільки право оренди спірної земельної ділянки вже було зареєстроване і на час проведення оскаржуваних реєстраційних дій договір оренди землі між ОСОБА_3 та ТОВ "ПК"Зоря Поділля" був чинним, тому реєстрація договору оренди землі з новим орендарем неможлива. Відповідач, в порушення вимог законодавства, належним чином не перевірив, чи вже зареєстроване право оренди на земельну ділянку, внаслідок чого, неправомірно здійснив повторну реєстрацію, з огляду на що, позивач змушений звернутися до суду за захистом порушених прав.

10.08.2015 року за вх. №21537 від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовний вимог, яка прийнята судом.

Таким чином, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції Вінницької області щодо реєстрації прав та їх обтяжень;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 11330060 від 03.03.2014 року Реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції Вінницької області на підставі договору оренди від 10.01.2014 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, додатково надала письмові докази в підтвердження зайнятої правової позиції та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак подав через відділ прийому суду за вх. №21539 заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що проти позову заперечує у повному обсязі.

Представник третьої особи проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 1,9418 га, яка розташована на території Великомочульської сільської ради Теплицького району (кадастровий номер НОМЕР_1).

02.12.2010 року між ТОВ "ПК"Зоря Поділля" та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі, терміном на 5 років.

Згідно Книги записів про державну реєстрацію договорів оренди землі Теплицького району Вінницької області, відділом Держкомзему у Теплицькому районі Вінницької області зазначений договір оренди зареєстрований 04.07.2011 року за №01887.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, до закінчення дії строку вище вказаного договору оренди, відповідачем повторно зареєстровано право оренди землі на ту ж земельну ділянку в період чинності укладеного договору оренди землі з позивачем за третьою особою - ТОВ "Теплик-Агро".

Так, 03.03.2015 року державним реєстратором на нерухоме майно Реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_4 прийнято рішення №11330060 про реєстрацію права оренди земельної ділянки, що розташована на території Великомочульської сільської ради Теплицького району (кадастровий номер НОМЕР_1) за товариством з обмеженою відповідальністю "Теплик - Агро".

На думку позивача, дії Реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, що полягають у прийнятті рішення про реєстрацію земельної ділянки за третьою особою є протиправними, а рішення №11330060 від 03.03.2014 року слід скасувати. Враховуючи зазначене, ТОВ "ПК"Зоря Поділля" звернулося до суду із даним позовом за захистом порушених прав та законних інтересів.

Визначаючись щодо спірних правовідносин суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи виконавчої влади та її посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, пов'язані з набуттям права оренди на земельні ділянки, укладенням договорів оренди землі та їх реєстрацією на час вчинення відповідачем оскаржуваних дій регулювалися Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", Законом України "Про Державний земельний кадастр", Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

В силу вимог приписів ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Статтею 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано відповідно до статті 18 цього Закону; надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових доку

Додатково слід вказати на роз'яснення Державної реєстраційної служби України, яка у своєму листі № 2951/05-15-13 від 06.08.2013 року "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами", вказує, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

В судовому засіданні судом оглянуто договір оренди земельної ділянки укладений між позивачем та ОСОБА_3 та встановлено, що останній дійсно зареєстрований, та, відповідно, оформлений належним чином, про що свідчать надані в матеріали справи копії витягів з Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю.

Разом із тим, враховуючи вище вказані норми законодавства та встановлені в ході розгляду справи обставини, в порушення вимог чинного законодавства, відповідач при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеним між ТОВ «Теплик-Агро» та власником, здійснив повторну реєстрацію права оренди земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуація, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям, адже право оренди в них виникло з моменту реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

При цьому суд наголошує на тому, що реєстрація договорів оренди землі з новим орендарем можлива лише після реєстрації угод про розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов в частині скасування рішення Реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції Вінницької області №11330060 від 03.03.2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень слід задовольнити.

Разом з тим, судом також встановлено, що державний реєстратор при прийнятті рішення про проведення реєстрації договору оренди земельної ділянки між ТОВ "Теплик-Агро" та власником земельної ділянки, звертався 14.02.2014 року до відділу Держземагенства у Теплицькому районі Вінницької області із запитом про надання інформації про наявність договору оренди земельної ділянки.

На що, 14.02.2014 року відділ Держземагентства надав письмову відповідь про те, що інформація про договір оренди запитуваної спірної ділянки в Книгах записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, щодо договорів оренди землі - відсутня.

На противагу зазначеній відповіді відділу Держземагентства, представник позивача надала суду, як доказ, витяг з Книги реєстрації договорів оренди землі, а саме таблицю, з якої вбачається, що реєстрація договору оренди земельної ділянки була здійснена 04.07.2011 року.

Крім того, в матеріалах справи міститься письмова відповідь відділу Держземагенства на звернення ТОВ "ПК"Зоря Поділля" датована 31.12.2014 року, якою позивача повідомлено про те, що станом на 01.01.2013 року згідно Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди між ОСОБА_3 та ТОВ "ПК "Зоря Поділля" зареєстрований 04.07.2011 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; під нерухомим майном розуміються земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Відтак, на переконання суду, відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення вжив всіх необхідних заходів для встановлення наявності реєстрації права оренди на оспорювану земельну ділянку, однак, у зв'язку із недобросовісним виконанням своїх обов'язків відділом Держземагенства у Теплицькому районі, прийнято оскаржуване рішення.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову в частині визнання протиправними дій Реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції Вінницької області щодо реєстрації прав та їх обтяжень слід відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Таким чином, оскільки на момент прийняття спірного рішення за позивачем вже була зареєстрована оспорювана земельна ділянка у відповідності до норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", проте, всупереч ст.24 цього ж Закону, відповідач здійснив повторну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, отже адміністративний позов слід задоволити частково шляхом визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог статті 94 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Теплицького районного управління юстиції Вінницької області №11330060 від 03.03.2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольча компанія "Зоря Поділля" 36,54 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович