Справа № 820/7134/15
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 серпня 2015 р. № 820/7134/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Таранової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернулась до належного суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати рішення Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 04.02.2015 року № про застосування фінансових санкцій, прийняте відносно неї.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм діючого законодавства України, чим порушуються її права та інтереси, що потребує судового захисту.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 проти позову заперечувала, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є законним та обгрунтованим, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що 04.02.2015 року на підставі протоколу, складеного відділом кримінальної міліції у справах неповнолітніх дітей ГУМВС України в Харківській області ХА № 781942 від 17.12.2014 р. про скоєння ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, Красноградською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області 04.02.2015 року було прийнято рішення № про застосування до суб"єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій в розмірі 13600 грн. за продаж алкогольного напою та тютюнового виробу особі, якій не виповнилось 18 років.

Суд не погоджується з таким рішенням суб"єкта владних повноважень, з огляду на наступне.

Так, форма рішення про застосування фінансових санкцій встановлена Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 02.06.2003 року №790.

Разом із тим відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (Перехідні положення) нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності Податковим кодексом України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування, сум податкових, зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Наведена норма в імперативному порядку зобов'язує контролюючий орган визначити суму грошових зобов'язань за штрафними санкціями платникові податку в тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідний орган.

Статтею 113 ПКУ передбачено, що штрафні (фінансові) санкції застосовуються також і за порушення вимог іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладено на контролюючі органи.

Таким чином, обов'язком контролюючих органів у розумінні Податкового кодексу України є визначення суми грошових зобов'язань у вигляді штрафних санкцій за порушення норм іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладений на контролюючі органи.

Зазначене поширюється також і на санкції за порушення норм законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки контроль за дотриманням відповідних норм покладено на органи доходів і зборів України.

При цьому відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПКУ грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України у разі, коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Таким чином, контролюючий орган, у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов'язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобов'язаний прийняти податкове повідомлення-рішення, а прийняття будь яких інших рішень, у тому числі про застосування фінансових санкцій, суперечитиме Податковому кодексу України.

Аналогічна позиція доведена Вищим адміністративним судом України в Інформаційному листі від 28.03.2014 року № 375/11/14-14.

Окрім того, у оскаржуваному рішенні про застосування фінансових санкцій № від 04.02.2015 року не вірно зазначено орган який видав документ на підставі якого було прийнято оскаржуване рішення, про що свідчить зазначене у самому документі: а саме протокол ХА №781942 від 17.12.2014 року було складено дільничним інспектором Зачепилівського РВ ГУМВС України в Харківській області молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_5 від 17.12.2014 року, а не як зазначено у оскаржуваному рішенні працівниками відділу кримінальної міліції у справах дітей ГУ МВС України в Харківській області на підставі ч. 2 ст. 156 КУпАП.

З доказів справи вбачається, що 18.02.2015 року Зачепилівським районним судом Харківської області прийнято рішення у справі №620/113/15-а, яке набуло законної сили, у якому зазначалося, що протокол серії ХА №781942 від 17.12.2014 р. складено за ч. 2 ст. 156 КУпАП дільничним інспектором Зачепилівського РВ ГУМВС України в Харківській області молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_5 складено за межами його компетенції, так як складання такого протоколу відноситься до компетенції посадових осіб інших органів влади та місцевого самоврядування, зазначеними в статті 255 КУпАП.

Вищий адміністративний суд України з цього приводу в своїй ухвалі по справі 2/17-2А зазначив, що факти, встановлені судом загальної юрисдикції по справі про адміністративні правопорушення, визнанні провини особи, повинні враховуватися адміністративним судом при розгляді справи про недійсність податкових повідомлень.

У справі щодо притягнення ОСОБА_4 (продавець) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП було визнано незаконною постанову адміністративної комісії Зачепилівської селищної ради Харківської області від 29.12.2014 року та скасовано її Зачепилівським районним судом Харківської області про що прийнято відповідне рішення по справі № 620/113/15-а від 18.02.2015 року.

Отже, протокол серії ХА №781942 від 17.12.2014 р. та дії по його складанню визнано неправомірними, як наслідок незаконних дій дільничного інспектора Зачепилівського РВ ГУМВС України в Харківській області молодшого лейтенанта міліції ОСОБА_5

Таким чином, дана обставина підлягає врахуванню судом, у відповідності до ч. 1 ст. 72 КАСУ, при вирішенні даного спору.

Окрім того, при прийнятті оскаржуваного рішення від 04.02.2015 року № Красноградська ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області посилається, що позивачем ФОП ОСОБА_1 було порушено вимоги ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" із змінами та доповненнями, за яке передбачена відповідальність, яка зазначена у статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" із змінами та доповненнями, та зазначено, що на підставі абз. 9 ч. 2 статті 17 Закону України застосувати до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 13600 грн. продаж алкогольного напою та тютюнового виробу особі, якій не виповнилось 18 років.

Пунктом 3 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 02.06.2003 року №790 визначено, що до суб'єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Отже, зазначене рішення не відповідає визначеному у абз. 9 ч. 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" із змінами та доповненнями розміру фінансової санкції за визначене у рішенні правопорушення, а саме за порушення вимог статті 15-3 цього Закону-передбачена санкція 6800 гривень, а не 13600 гривень, як визначено у оскаржуваному рішенні.

Суд зазначає, що згідно до ч. 2 ст. 71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він запеерчує проти позову.

В даному випадку відповідач доказів щодо останнього не надав, як таких: належність позивачеві торгової точки, де було складено зазначений вище протокол, чи знаходилась продавець ОСОБА_4 в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1, чи займається остання реалізацією спиртних напоїв та тютюнових виробів загалом та наявність чеку на придбання саме того товару, що і стало підставою для виникнення даних спірних правовідносин.

А від так, суд не може погодитися, що оскаржуване рішення є законним та обгрунтованим.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її оскаржуване рішення, як суб'єкта владних повноважень, є неправомірним, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати рішення Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 04.02.2015 року № про застосування фінансових санкцій, прийняте щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (64423, Харківська область, с. Миколаївка, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 73,08 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 13.08.2015 року.

Суддя Самойлова В.В.