Справа № 2а/1770/3388/2011
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2011-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/3388/2011

05 вересня 2011 року 17год. 45хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Минько Н.З., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивач: ОСОБА_1,

представник позивача: ОСОБА_2,

представник відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Рівненському районі
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Рівненському районі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.07.2011р. № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1020,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при визначенні штрафних санкцій податковим органом не враховано положень норми пункту 7 підрозділу 10 «Інші перехідні положення»розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, згідно з якими штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, суду пояснили, що відповідачем на підставі акта перевірки своєчасності подачі розрахунку, декларації фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 від 20.07.2011р. ДПІ у Рівненському районі прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.07.2011р. №, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1020,00грн. Розрахунок грошових зобовязань (штрафних санкцій) зроблено відповідачем згідно з абз.2 п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України, який передбачає відповідальність за неподання або несвоєчасне подання платником податку податкових декларацій (розрахунків) штраф у розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Проте, спеціальна норма Податкового кодексу України, пункт 7 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення», передбачає застосування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року у розмірі 1 гривні за кожне порушення. Таким чином, оспорюване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає до скасування. Просили позовні вимоги задовольнити повністю.

Державна податкова інспекція у Рівненському районі позовні вимоги не визнала повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях.

У судовому засіданні представник відповідача надала пояснення, тотожні письмовим запереченням, а зокрема, вказала, що інспектором податкового органу було встановлено факт несвоєчасного подання позивачем податкової декларації за травень 2011 року (граничний строк подання - 20.06.2011р., фактично декларація подана - 21.06.2011р.). У звязку з виявленим порушенням, на підставі акта перевірки від 20.07.2011р. ДПІ у Рівненському районі було прийнято податкове повідомлення рішення від 21.07.2011р. №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 1020,00грн. Вказане порушення строків подання податкової звітності позивачем допущено повторно, оскільки згідно з актом перевірки від 04.07.2011р. №78, останній несвоєчасно подав податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2011 року (граничний строк подання 20.04.2011р., фактично декларація подана 21.04.2011р.). На підставі акта перевірки від 04.07.2011р. №78 ДПІ у Рівненському районі було прийнято податкове повідомлення рішення від 07.07.2011р. №, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовані штрафні санкції у розмірі 170,00грн. Вказала, що оспорюване позивачем податкове повідомлення-рішення є законним, штрафні санкції розраховані правильно. Зазначила, що норми підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України в частині застосування штрафної санкції у розмірі не більше 1 гривні стосуються лише своєчасності нарахування та сплати податків, а не інших порушень податкового законодавства. Просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 20.07.2011р. працівниками Державною податковою інспекцією у Рівненському районі проведено перевірку своєчасності подання декларації з податку на додану вартість фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, за наслідками якої складено акт від 20.07.2011р. (а.с.5).

Вказаним актом зафіксовано порушення позивачем пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України, а саме: податкова декларація з податку на додану вартість по терміну подачі 20.06.2011р. фактично подана 21.06.2011р.

На підставі акта перевірки від 20.07.2011р. ДПІ у Рівненському районі прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким до позивача відповідно до абз.2 п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України застосовані штрафні санкції у розмірі 1020,00грн. (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець Рівненською районною державною адміністрацією Рівненської області 06.09.2004р., номер запису про державну реєстрацію 0000130 та перебуває на податковому обліку в ДПІ Рівненського району.

У ході судового розгляду встановлено, що позивачем було порушено строки подання податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2011 року, визначені податковим законодавством, а саме: граничний строк подачі податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2006 року був 20.06.2011р., а фактично декларація позивачем подана 21.06.2011р., що підтверджується квитанцією №1 (а.с.12).

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Регулювання відносин, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, визначення кола платників податків і зборів, їх прав і обовязків, та відповідальності за порушення податкового законодавства належать до сфери дії Податкового кодексу України, що набрав чинності з 1 січня 2011 року.

Згідно з пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Саме на підставі вказаної правової норми ДПІ у Рівненському районі здійснено розрахунок штрафної санкції, застосованої до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 оспорюваним податковим повідомленням-рішенням.

Суд вважає безпідставним застосування до позивача штрафу в розмірі 1020 гривень з огляду на дію Перехідних положень Податкового кодексу України. При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що вимоги вказаних положень не стосуються порушень, повязаних зі строками поданням податкових декларацій.

Перехідні положення - це нормативні приписи, які мають проміжний, тимчасовий характер та розраховані на певний період, проте мають перевагу у правозастосуванні перед іншими нормами одного того самого нормативного акта, які регулюють одні й ті ж правовідносини.

Згідно з п.7 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.

Визначення «порушення податкового законодавства» в Податковому кодексі України не наведено, але є визначення «податкового правопорушення». Згідно з п.109.1 ст.109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Тобто неподання (несвоєчасне подання) звітності є нічим іншим як бездіяльністю платників податків. Аналіз положень глави 11 «Відповідальність» Податкового кодексу України дозволяє зробити висновок, що будь-яке порушення норм Кодексу є податковим правопорушенням, яке в свою чергу є синонімом «порушення податкового законодавства».

Отже, порушуючи терміни подання податкової декларації, позивач порушив податкове законодавство і відповідно до вимог глави 11 Податкового кодексу України до нього повинні бути застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф).

Згідно з п.113.3 ст.113 Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Податковий кодекс не містить будь-яких порівнянь та ототожнень щодо порушень податкового законодавства. У ньому існує лише одне визначення податкового правопорушення.

Тобто, з врахуванням вимог п.7 підрозділу 10 «Інші перехідні положення»розділу XX «Перехідні положення»Податкового кодексу України за будь-які порушення, допущені платниками податків за період з 1 січня по 30 червня 2011 року, застосовується штраф у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.

Таким чином, суд вважає, що ДПІ у Рівненському районі, встановивши порушення фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 податкового законодавства, яке полягає у несвоєчасному поданні податкової декларації та мало місце 21.06.2011р., тобто в період з 1 січня по 30 червня 2011 року, повинен був застосувати до позивача штрафні санкції у розмірі не більше 1 гривні.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.21.1.1 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що, застосовуючи штрафні санкції до позивача у розмірі 1020 гривень, відповідач діяв всупереч вимогам Податкового кодексу України, а відтак позов підлягає до задоволення, а оспорюване податкове повідомлення-рішення до скасування.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Рівненському районі від 21.07.2011р. №, яким збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1020,00грн.

Присудити на користь позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3,40грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дудар О.М.