Справа № 2-а-50/2010
Суддя: Єфтемій С. М.
Дата ухвалення: 2010-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-50/2010
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2010 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого-судці ОСОБА_1

секретар Кріган Г.П.

з участю позивача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Герца справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора ДПС м. Немирів Вінницької області ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

8 грудня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про скасування постанови до інспектора ДПС м. Немирів Вінницької області ОСОБА_3 №179127 від 14.04.2010 року по справі про адміністративне правопорушення якою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України. Про наявність такої постанови він дізнався 1 вересня 2010 року за наслідками його ознайомлення з останньою у відділі ДВС Герцаївського районного управління юстиції. Сам факт його зупинки відповідачем 14 квітня 2010 року мав місце, проте інспектором було здійснено лише перевірку його документів, при цьому ніяких постанов про адміністративне правопорушення відносно нього останнім винесено не було. Вважає, що оскільки ним ніякого адміністративного правопорушення вчинено не було, та й сама постанова не відповідає вимогам КпАП щодо її змісту, просив суд її скасувати як незаконну.

В судовому засіданні позивач позивні вимоги підтримав і просив суд їх задовольнити, пославшись на обставини викладені в адміністративному позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з

урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 квітня 2010 року інспектором ДПС м. Немирів Вінницької області ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АВ № 188235 в якому зафіксовано вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КпАП України, а саме, що він (позивач) того дня, о 14 год. 42 хв. на 488 км 600 м. Гайсин, на порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху України, перевищив допустиму швидкість в населеному пункті та рухався зі швидкістю 89 км/год, тобто перевищив її на 29 км/год.

Сам протокол про адміністративне правопорушення позивач не підписав, при цьому заперечень, зауважень щодо змісту протоколу чи не розяснення йому прав зазначено не було. Протокол підписаний двома свідками, які підтверджують факт відмови позивача на ознайомлення із протоколом.

Постановою відповідача АВ 179127 від 14 січня 2009 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вищезазначене правопорушення та накладено штраф у розмірі 300 гривень.

Положенням ч. 1 ст. 122 КпАП України передбачено, що перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч.І ст. 222 КУпАП органи внутрішніх справ (міліція) розглядають справи про адміністративні правопорушення зокрема про вчинення правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч.І ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно припису пункту 2 частини першої статті 18 КАС, який кореспондується з положеннями пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП, оскарження рішень (постанов) субєктів владних повноважень у справах про адміністративні

правопорушення здійснюється шляхом подання адміністративного позову до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Згідно зч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Будь-яких доказів які б спростовували факт вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення ним надано не було, при цьому вважає, шо не розяснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, невідповідність самої постанови вимогам ст. 283 КУпАП та притягнення як свідків лише стороною відповідача є порушенням порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови, які в цілому є підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи вищенаведені докази у своїй сукупності, з урахуванням норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач не дотримався Правил дорожнього руху України, через що на нього відповідачем правомірно було складено протокол про адміністративне правопорушення та відповідно внесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Враховуючи що адміністративний протокол та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складені уповноваженою на те особою, в порядку, встановленому КпАП України, штрафна санкція накладена відповідачем в межах розміру санкції, передбаченої ч.І ст.122 КУпАП, яка встановлює відповідальність за скоєне позивачем правопорушення, та саме по собі не розяснення прав правопорушнику не впливає на наявність самого факту скоєння правопорушення, то позовні вимоги ОСОБА_4 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №179127 від 14 квітня 2010 року є необгрунтованими.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 18, 19, 68, 70, 160-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИ В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю.

Постанова є остаточною і оскарженню не підтягає.

Суддя: