Справа № 548/1075/15-а
Суддя: Старокожко В. П.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/1075/15-а
Провадження № 2-а/548/21/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Старокожко В.П.,

за участю секретаря Листопад В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ УМВС України в Полтавський області з обслуговування м. Хорол ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в :

24 червня 2015 року інспектором ВДАІ УМВС України в Полтавський області з обслуговування м. Хорол ОСОБА_2 винесена постанова серії ПС2 №321858 в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно позивача ОСОБА_1, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1, посилаючись на те, що 24 червня 2015 року на перехресті вулиць Шевченка-Червоноармійська в м. Хорол, він вчинив зупинку свого транспортного засобу марки ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 поза пішохідним переходом на узбіччі, тобто не на пішохідному переході. Про це свідчать фотографії, і це добре бачив інспектор ДАІ, але не зважаючи на його пояснення відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення і виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Вважав, що оскільки зупинка його автомобіля не була здійснена безпосередньо на пішохідному переході то адміністративне стягнення накладено на нього неправомірно, в звязку з чим просив постанову про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги не визнав та пояснив, що протокол та постанова складені відносно відповідача правомірно, так як він 24.06.2015 року, близько 11 години, позивач зупинив керований ним автомобіль у недозволеному місці, а саме на перехресті вул.. Шевченка та Червоноармійська, з порушенням вимог ПДР, як щодо зупинки так і щодо стоянки транспортних засобів. Так як зупинив свій автомобіль з лівої сторони пішохідного переходу, таким чином, що заважав руху пішоходів, які, щоб перейти дорогу у дозволеному місці вимушені були обходити автомобіль. Крім того пояснив, що зупинка транспортного засобу позивачем була з порушенням ПДР, так як він зупинив транспортний засіб на перехресті на відстані близько 2-х метрів, чим також обмежив оглядовість учасникам дорожнього руху. При накладенні стягнення ним враховано особу правопорушника, його майновий стан та накладено стягнення у мінімальному розмірі.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази по справі, приходить до наступних висновків.

Згідно п. 1.3 Правил учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.п. 1.14.1, 1.14.3, 1.14 ПДР України («зебра», у тому числі червоно-білого кольору) - позначають нерегульований пішохідний перехід

Зі змісту п. 15.9 ПДР України зупинка забороняється: г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;

Зі змісту п. 15.10 ПДР України стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Згідно ст.. 1.10 ПДР України тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном;

Ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Таким чином обєктивну сторону даного правопорушення є втому числі і порушення водіями вимог правил про зупинку та стоянку автомобілів.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу серії АП1 № 076696 від 24 червня 2015 року вбачається, що посадовою особою інспектором ВДАІ УМВС України в Полтавський області з обслуговування м. Хорол ОСОБА_2 відносно позивача ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, про те, що цей позивач 24 червня 2015 року близько 11 години, з здійснив зупинку автомобілем марки ВАЗ21013, державний номерний знак НОМЕР_2 по вул.. Шевченка в м. Хорол на пішохідному переході, чим порушив вимоги п. 15.9 г Правил, за що передбачена відповідальність за ст. 122 ч.1 КУпАП.

У звязку з вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідачем винесено постанову від 24 червня 2015 року серії ПС2 №321858 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, якою піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Суд приймає як належний доказ надані як позивачем так і відповідачем фотознімки автомобіля позивача, з якого вбачається, що ліворуч від пішохідного переходу, на відстані близько 2-х метрів від перехрестя віл. Шевченка та Червоноармійська в м. Хорол, стоїть передньою частиною від вул.. Шевченка, під кутом близько 30% автомобіль НОМЕР_3. З фотознімку вбачається, що вказаний автомобіль своєю постановкою перешкоджає руху пішоходів, та стоїть значно ближче ніж 10 метрів від перехрестя вулиць.

Посилання позивача на ту обставину, що постановка автомобіля на перехресті (на узбіччі) не визначена ПДР України порушенням, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, на думку суду не заслуговує на увагу, виходячи з наступного.

Як зазначалося вище, місце де стояв автомобіль позивача правилами дорожнього руху віднесено до тротуару, ширина якого визначена шириною дорожньої розмітки «пішохідний перехід», тобто шириною нанесеної на дорожнє покриття «зебри».

З дослідженої в судовому засіданні фотографії місця розташування автомобіля позивача вбачається, що він стоїть на тротуарі, таким чином, що для руху пішоходів залишається відстань менше 2-х метрів.

Правила дорожнього руху визначають стоянку, як припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу;

З показань в судовому засіданні відповідача ОСОБА_2 вбачається, що позивач здійснивши стояну на тротуарі не вчиняв дій повязаних із посадкою та висадкою пасажирів, а сидів за кермом, чого не заперечував в судовому засіданні і сам позивач.

Посилання позивача на ту обставину, що він хотів піти купити мішок цукру та завантажити його у автомобіль, суд вважає безпідставними, так як поведінка позивача, що було встановлено в судовому засіданні не свідчила про це.

Також судом встановлено, і це не заперечується сторонами по справі, що позивач не здійснював посадку чи висадку пасажирів, у нього були зачинені як дверцята автомобіля, так як багажне відділення, двигун був вимкнений, що вбачається із фотознімку, дослідженому в судовому засіданні.

Таким чином, на переконання суду позивач здійснив стоянку автомобіля, у недозволеному місці, тобто на пішохідному переході, з постановкою автомобіля таким, чином, що він заважає руху пішоходів, що вбачається із дослідженої в судовому засіданні фотографії автомобіля позивача.

Суд не приймає до уваги твердження позивача, про те, що він здійснив стоянку у дозволеному місці, так як він стояв в зоні дії знаку «5.38» «місце для стоянки», так як з наявної в матеріалах справи фотографії наданої позивачем вбачається, що вказаний знак встановлює місце для стоянки по вул.. Червоноармійській, а не по вул.. Шевченка, на якій здійснив стоянку позивач.

Та обставина, що відповідачем не вірно визначено пункт ПДР України, який порушив позивач, на думку суду не впливає на правильність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, так як за ст.. 122 ч.1 КУпАП відповідальність настає як за порушення правил стоянки, так я порушення правил зупинки транспортного засобу.

З викладеного вбачається, що пояснення позивача про відсутність в його діях порушень ПДР України, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, тому суд приходить до висновку, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП складена відповідачем правомірно, у межах повноважень відповідної посадової особи, її зміст відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП, адміністративне стягнення накладене у межах санкції статті ч. 1 ст. 122 КУпАП, винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами які досліджені та оцінені судом, а тому відсутні підстави для скасування даної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 86, 158, 160-163, 280 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Хорольський районний суд протягом десяти днів з дня ї проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частин постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: