Справа № 1513/1704/12
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 1513/1704/12

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Балан М.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області на постанову Кілійського районного суду Одеської області від 12 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області про визнання противоправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області про визнання противоправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії, зобов'язання УПФУ в Кілійському районі зарахувати до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» на посаді «пресовщиці виробів з пластмас» в Ізмаїльському заводі «Еталон» для призначення пільгової пенсії в період з 01.02.1980 року по 30.09.1992 року та зобов'язання УПФУ в Кілійському районі Одеської області призначити пенсію відповідно до п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» та виплатити з моменту досягнення пенсійного віку. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що в період з 01.02.1980 року по 30.09.1992 року працювала на посаді пресовщиці виробів з пластмас в Ізмаїльському заводі «Еталон». Стаж роботи на даній посаді, як вважає позивач, дає їй право на призначення пільгової пенсії на підставі п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2. Однак, відповідач своїм листом № 1517/М-2 від 06.12.2011 року відмовив у задоволені заяви позивача про призначення пенсії, в зв'язку з чим, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Відповідач, управління Пенсійного фонду України в Одеській області, не погодившись з позовною заявою надало відповідне заперечення згідно якого вказує, що відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при вирішенні питання про підвідомчість справи, суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Зокрема відповідно до Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Отже, встановлення юридичного факту роботи у судовому порядку не передбачено діючим законодавством. З урахуванням вищезазначеного, відповідач підстав для задоволення заяви про встановлення факту праці ОСОБА_2 повний робочий день на посаді пресовщиці виробів з пластмас в Ізмаїльському заводі Еталон, як працівника, зайнятого повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списками № 2 в період часу з 01 лютого 1980 року по 30 серпня 1992 року до управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області, не вбачає.

Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 12 червня 2015 року позов задоволено. Визнано противоправним та скасовано рішення № 1517/м-2 від 06.12.2012 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2 на пільгових умовах та встановлені пільгового стажу роботи. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи період з 01.02.1980 року по 30.09.1992 року на посаді «пресовщиці виробів з пластмас» в Ізмаїльському заводі «Еталон» для призначення пільгової пенсії на підставі п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі призначити пенсію ОСОБА_2 відповідно до п.«б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та виплатити її з моменту досягнення пенсійного віку.

Не погодившись з таким рішенням управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області звернулося з апеляційною скаргою на зазначену постанову, просить її скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, про те про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2, відповідно до наказу № 52к від 30.01.1979 року, прийнята учнем автомайстра у відділ № 23 до заводу «Еталон», що підтверджується копією трудової книжки серії БТ-1 № 3973456, виданій ОСОБА_2 (а.с. 5).

Відповідно до наказу № 132 від 18.02.1980 року, позивачу присвоєний перший розряд обробника виробів з пластмаси, що підтверджується копією трудової книжки серії БТ-1 № 3973456 виданій ОСОБА_2 (а.с. 5).

Наказом № 351 від 27.06.1980 року ОСОБА_2 переведена обробником виробів з пластмаси по 1 розряду в цех № 36.

Згідно наказу № 572 від 25.11.1981 року переведена пресовщиком 1 розряду.

Наказом № 37к від 25.01.1982 року присвоєний 2 розряд пресовщика виробів з пластмаси, що підтверджується копією трудової книжки серії БТ-1 № 3973456, виданій ОСОБА_2 (а.с. 5).

Також, наказом № 909к від 15.11.1991 року позивачу присвоєний 3 розряд пресовщика виробів з пластмаси.

Наказом № 704к від 15.10.1992 року ОСОБА_2 з 30.09.1992 року звільнена переводом в магазин «Іва» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до виписки з рішення Ізмаїльського заводу «Еталон» № 26 від 11.01.1991 року «про затвердження диференційованих доплат на роботу с тяжкими та шкідливими умовами праці» , відповідно постанови Госкомпраці СССР та Секретаріату ВЦСПС від 03.10.1986 року № 387/22-78 та наказу по заводу 882 від 13.10.1990 року комісії по оцінки умов праці робочих місць по результатам атестації робочих місць та інструментальних замірів та рівнів факторів виробничого середовища, був складений перелік роботи з тяжкими та шкідливими умовами праці по заводу, узгоджений з профкомом заводу, згідно якого ОСОБА_2 оплачувалось преміальні.

Відповідно до довідки Ізмаїльського заводу «Еталон» про уточнюючий особливий характер роботи чи умов праці, необхідний для призначення пільгової пенсії, ОСОБА_2 пропрацювала повний робочий день:

- з 01.02.1980 року по 15.01.1984 року у виробництві металообробки в якості обробника виробів з пластмаси, що передбачено розділом ХV підрозділом 10, п.5 Списку № 2, стаж склав 3 роки 11 місяців 15 днів;

- з 20.05.1985 року по 01.10.1988 року у виробництві металообробки в якості пресовщика пластмас, що передбачено розділом ХV підрозділом 10, п.5 Списку № 2, стаж склав 3 роки 4 місяці 11 днів;

- з 07.08.1989 року по 30.09.1992 року у виробництві металообробки в якості пресовщика пластмас, що передбачено розділом ХV підрозділом 10, п.5 Списку № 2, стаж склав 3 роки 1 місяць 24 дні.

Згідно довідки, виданої Ізмаїльським заводом «Еталон», ОСОБА_2 в період з 1981 року по 1983 рік, та з 1985 року по 1988 рік, отримала заробітну плату, яка враховується при обчисленні пенсії, в розмірі 0 гривень 18171 копійок.

Відповідно до повідомлення управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл Одеської області за вих. № 4489/02 від 01.09.2010 року, Ізмаїльський завод «Еталон» є структурною одиницею Української державної корпорації «Укрзакордоннафтогазбуд» без права юридичної особи, 24.07.2009 року ухвалою Господарського суду м. Києва було порушено провадження у справі № 15/471-б про банкрутство Української корпорації «Укрзакордоннафтогазбуд».

Згідно повідомлення Української Державної корпорації «Укрзакордоннафтогазбуд» за вих. № 01-01/20 від 20.01.2011 року у зв'язку з непереданням попереднього керівника бухгалтерських та фінансових документів теперішньому керівнику, позивачу запропоновано звернутись до суду.

25.03.2010 року позивач звернувся до УПФУ в Кілійському районі Одеської області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, однак відповідач рішенням № 88 від 20.08.2010 року відмовив у задоволенні заяви на підставі того, що документи, подані ОСОБА_2 щодо призначення пенсії на пільгових умовах згідно п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та п.2 розділу ХV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 та зауваження Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 13.08.2010 року №2357/288/04 після перевірки пенсійної справи в порядку контролю в призначенні пенсії відмовлено, на підставі того, що відповідно до пп. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники (жінки), зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, при досягненні 50 років та при стажі не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах, а також пенсійний вік (55 років) зменшується на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи при стажі не менш 20 років, з них не менше 5 років на зазначених роботах. Також зазначено, що документи, надані для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (Список №2) не відповідають вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, довідка, яка підтверджує пільговий характер роботи не містить номеру і дата її видачі, завірена печаткою відділу кадрів (а не печаткою підприємства), підписана лише двома відповідальними особами (має бути за підписом трьох).

У зв'язку з вищевикладеним в призначенні пенсії за віком ОСОБА_2 відмовлено та запропоновано звернутися за призначенням пенсії за віком на загальних умовах при досягненні 55 років (20.03.2015 року).

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно до вимог ст. 62 цього Закону, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до вимог ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 був затверджений «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», яким передбачено, що у випадку ліквідації підприємства трудовий стаж може встановлюватися на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві.

Згідно до вимог ст.100 Закону «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон), працівникам, які працювали до набуття чинності Закону (до 1 січня 1992 року) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених у раніше чинному законодавстві, пенсії за віком призначають на таких умовах: особам, яким на день набуття чинності Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах передбачених у Законі, призначають відповідно до вимог за віком і стажем, установлених раніше чинним законодавством. А особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими й важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12 Закону (для жінок 55 років, а для чоловіків 60 років), знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому у статтях 13-14 Закону, виходячи з вимог цього стажу, установлених чинним раніше законодавством.

Крім того, під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону застосовують Список №1 і №2 , затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173. Пільговий стаж при цьому зараховується до 01 січня 1992 року. Результати атестації робочих місць при цьому випадку не потрібні. Пільговий стаж обчислюється за законодавством, що було чинним до 01 січня 1992 року.

Роботи, виконувані позивачем за професією «Пресувальники виробів із пластмас» внесені у «Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» за позицією 1120000а-17008 та чинний на період роботи позивача.

Відповідно до вимог п.3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Вказане право, яке передбачене ст.46 Конституції України та базується на конституційних принципах, що встановлені ст.ст.1,3,6 ч.2, 8.19 ч.2, 22.23.24 ч.1 Конституції України, не може бути скасовано або звужене, і правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права.

Згідно пункту 1 частини 1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відповідач належним чином не обґрунтував свої заперечення та не надав належних доказів, які б спростували доводи позивача.

Отже, суд першої інстанції вірно дійшов висновків про те, що професія «Пресувальника виробів з пластмас» внесена у «Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» за позицією 1120000а-17008, період та характер роботи позивача чітко вказані у його трудовій книжці, саме ці професія і робота зазначені у Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, без будь-яких обмежень чи зауважень.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що позивачем надані всі документи для підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а тому відмова відповідача в призначенні йому такої пенсії є неправомірною.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов. Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно положень ч. 10 ст. 183-2КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183-2; 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області залишити без задоволення, а постанову Кілійського районного суду Одеської області від 12 червня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної з моменту її постановлення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький