Справа № 2а-7958/09/1170
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2010-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2010 року Справа № 2а-7958/09/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого-судді Ю.П. Пасічник

при секретарі - Л.С. Ігнатьєва

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ФОП ОСОБА_1

до ДПІ у м.Кіровограді

про скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про застосуваня штрафної санкції

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача про скасування податкових повідомлень-рішень №/0 від 21.10.2009р. про визначення податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 34643,89 грн.; №/0 від 21.10.2009р. про визначення податкового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 26842,50 грн., в т.ч. 17895 грн. за основним платежем та 8947,50 грн. за штрафними санкціями та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 21.10.2009р. на суму 3451160 грн. за порушення порядку оприбуткування готівки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем проведено документальну планову перевірку дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.10.2006р. по 30.06.2009р. про що складено акт №103/1710/НОМЕР_1 від 30.09.2009р.

В ході перевірки було встановлено завищення в першому кварталі 2009 року валових витрат на суму 230959,28 грн., в результаті чого відповідачем донараховано податок з доходів фізичних осіб на суму 34643,89 грн. Позивач зазначає, що вказаний висновок є безпідставним оскільки відповідно до вимог ст. 13 Декрету КМУ від 26.12.92р. №13-92 «Про прибутковий податок з громадян»та п. 13 Інструкції «Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю», затвердженої наказом ГДПА України від 21.04.93р. №12 оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валових доходом і документально підтвердженими витратами, безпосередньо повязаними з одержанням доходу. Позивач в першому кварталі задекларував валові витрати на суму 425255 грн., що підтверджується відповідними документами (видаткові та податкові накладні).

Стосовно порушення порядку оприбуткування готівки за період з 01.10.2008р. по 31.12.2008р. та в 2009 році на суму 140545 грн. та 549687 грн. відповідно, позивач зазначає, що оприбуткування готівки у вказані періоди ним здійснювалося за допомогою касової книги, копію витягу з якої він долучив до позовної заяви. Правомірність застосування касової книги для оприбуткування готівки підтверджується нормами Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. №637, а тому висновок посадових осіб відповідача в частині не оприбуткування в книзі обліку доходів і витрат готівкових коштів є безпідставним.

Крім того, позивач зазначає, що проведення перевірки здійснено всупереч положенням Постанови КМУ від 21.05.2009р. №502 «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31. грудня 2010 р.»

На підставі акту перевірки були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних фінансових санкцій, які позивач просить суд скасувати.

Позивач та його представники в судовому засіданні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити.

Представником відповідача подано письмові заперечення на позов, якими позов не визнається в повному обсязі оскільки дії посадових осіб відповідача по визначенню податкових зобовязань та застосуванню штрафних санкцій є законним та правомірними.

В судовому засіданні 05.03.2010 року на підставі ст. 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Складення постанови в повному обсязі відкладено до 10.03.2010р.

Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Посадовими особами відповідача була проведена планова документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.10.2006р. по 30.06.2009р. про що складено акт №103/1710/НОМЕР_1 від 30.09.2009р. (а.с. 7-39).

За результатами перевірки встановлено ряд порушень, зокрема:

- ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»№13-92 від 26.12.92р. та додатку №7 до Інструкції про прибутковий податок з громадян (в редакції наказу ДПАУ від 14.02.2001р. №53, із змінами внесеними згідно наказів ДПАУ від 28.12.2001р. №523, від 16.07.2003р. №352) завищення валових витрат, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 34643,89 грн. в т.ч. за 1 квартал 2009 року в сумі 34643,89 грн.;

- п.п. 7.3.1. п. 7.3., п.п. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»- в результаті чого донараховано податок на додану вартість в сумі 17895 грн., в т.ч.: за листопад 2008 року в сумі 12243 грн. та грудень 2008 року в сумі 5652 грн.;

- п. 2.6. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 не оприбуткування готівкових коштів в книзі обліку доходів та витрат.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення №/0 від 21.10.2009р. про визначення податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 34643,89 грн. (а.с. 46); №/0 від 21.10.2009р. про визначення податкового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 26842,50 грн., в т.ч. 17895 грн. за основним платежем та 8947,50 грн. за штрафними санкціями (а.с. 47) та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 21.10.2009р. на суму 3451160 грн. за порушення порядку оприбуткування готівки (а.с. 48).

Суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до декларації про доходи за 1-й квартал 2009 року (а.с.102) поданої позивачем до відповідача, задекларовано витрати повязані з одержанням доходу в сумі 425255 грн.

Перевіркою правильності визначення витрат, відображених в декларації про доходи, безпосередньо повязаних з одержанням доходу та документально підтверджених, з даними про суми витрат, встановлено завищення валових витрат на 230959,28 грн.

Для підтвердження задекларованих валових витрат позивачем під час перевірки надано податкові та видаткові накладні на придбання товару (а.с. 103-117) та розрахункові документи на підтвердження оплати придбаного товару. На підставі вказаних документів встановлено, що позивачем до складу задекларованих витрат за 1-й квартал 2009 року включено вартість придбаного в ДП «Мілкіленд Україна»товару на суму 425255 грн.

При цьому вартість вказаного товару на суму 230959,28 грн., на час декларування валових витрат, не була сплачена позивачем постачальнику - ДП «Мілкіленд Україна».

Відповідно до ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»№13-92 від 26.12.92р. та додатку №7 до Інструкції про прибутковий податок з громадян (в редакції наказу ДПАУ від 14.02.2001р. №53, із змінами внесеними згідно наказів ДПАУ від 28.12.2001р. №523, від 16.07.2003р. №352) - до складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств"; до податкової декларації за звітний податковий період, включаються тільки прямі валові витрати і суми амортизаційних відрахувань, що відповідають фактичній сумі отриманого в цьому періоді валового доходу в будь-якій формі від визначеного виду діяльності та підтверджені документально. Будь-які суми витрат фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності до моменту одержання доходу від результату такої діяльності є його власним ризиком відповідно до статті 1 Закону України "Про підприємництво". Тобто, виключно факт одержання доходу може бути підставою для включення до валових витрат звітного періоду не всіх підряд видатків, а тільки тієї їх частини, яка прямо цьому доходу відповідає.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що для того щоб зменшити розмір валового доходу на витрати, повязані з його отриманням, необхідно наявність декількох умов:

- витрати повинні бути оплачені;

- товар повинен бути отриманий (роботи, послуги виконані);

- витрати повинні бути безпосередньо повязані з отриманням доходу.

В даному випадку позивачем включено до складу валових витрат вартість товару, який ним не був оплачений постачальнику, що не заперечувалося позивачем в судовому засіданні.

Таким чином, судом встановлено, що відсутня одна з складових умов необхідних для зменшення валового доходу відсутність доказів оплати отриманого товару, вартість якого включена до складу валових витрат, а тому відповідачем правомірно визначено податкове зобовязання за 1-й квартал 2009 року в сумі 34643,89 грн., отже податкове повідомлення-рішення №/0 від 21.10.2009р. не підлягає скасуванню.

В ході перевірки позивача щодо достовірності декларування податкових зобовязань з податку на додану вартість встановлено, що позивачем на порушення п.п. 7.3.1. п. 7.3. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»занижено задеклароване податкове зобовязання з продажу товарів на 30060 грн., в т.ч. за жовтень 2008 року на суму ПДВ 8341 грн., листопад 2008 року на суму ПДВ 13468 грн., грудень 2008 року на суму ПДВ 8251 грн. Крім того, на порушення п.п. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»занижено податковий кредит в поданих деклараціях до відповідача.

У звязку з виявленими порушеннями позивачеві визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 17895 грн., в т.ч.: за листопад 2008 року в сумі 12243 грн. та грудень 2008 року в сумі 5652 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до чч. 1 та 4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Позивач не надав до суду жодного доказу та не зазначив в позовній заяві аргументів, які б спростовували висновки відповідача щодо визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість, а тому вимога про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 21.10.2009р. про визначення податкового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 26842,50 грн., в т.ч. 17895 грн. за основним платежем та 8947,50 грн. за штрафними санкціями є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Позовні вимоги в частині скасування рішення про застосування штрафних фінансових санкцій № від 21.10.2009р. на суму 3451160 грн. за порушення порядку оприбуткування готівки задоволенню не підлягають враховуючи наступне.

Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Пунктом 1.2. вказаного положення визначено:

- книга обліку - касова книга, книга обліку доходів і витрат, книга обліку виданих та прийнятих старшим касиром грошей або книга обліку розрахункових операцій;

- книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки. Форму відповідної книги обліку доходів і витрат установлено Державною податковою адміністрацією України;

- оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до п. 2.1. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Додатком №10 до Інструкції "Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю" затвердженої наказом ДПІ України від 21.04.93р. №12 затверджено форму книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності протягом календарного року. Зокрема вказана книга містить графу сума виручки (доходу) (крб.), в якій повинні відображатись суми коштів одержаних фізичною особо-підприємцем, в т.ч. і готівкові кошти.

Таким чином, позивач, відповідно до норм Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, повинен був здійснювати оприбуткування готівки шляхом здійснення щоденних записів у відповідній графі книги обліку доходів та витрат.

Позивач 05.05.2008р отримав книгу обліку доходів та витрат №8073 (а.с. 153-156).

В ході перевірки встановлено, що позивач здійснював розрахунки із споживачами як по безготівковому розрахунку через банківську установу, так і за готівку. Згідно банківських виписок наданих на перевірку, позивачем в період з 25.10.2008р. по 25.12.2008р. вносились на рахунок №690 в КФ Укрексімбанк готівкові кошти в сумі 180386 грн. як торгова виручка. При цьому в книзі обліку доходів та витрат від 05.05.2008р. №8073 в графі «сума виручки (доходу) грн.»відображено лише 39841 грн.

В січні 2009 року позивачем вносились на рахунок №690 в КФ Укрексімбанк готівкові кошти в сумі 63265 грн. як торгова виручка. При цьому в книзі обліку доходів та витрат від 05.05.2008р. №8073 в графі «сума виручки (доходу) грн.»вказані суми не відображені взагалі у звязку з тим, що починаючи з 01.01.2009р. книга обліку доходів та витрат не велась.

В березні 2009 року позивачем оприбутковувалися готівкові кошти в сумі 194428 грн. (а.с. 160-162), які не відображені книзі обліку доходів та витрат у звязку з її неведенням.

В квітні 2009 року позивачем вносились на рахунок №690 в КФ Укрексімбанк готівкові кошти в сумі 49000 грн. як торгова виручка. В книзі обліку доходів та витрат вказані грошові кошти не відображені у звязку з її неведенням.

В травні 2009 року позивачем оприбутковувалися готівкові кошти в сумі 192994 грн. (а.с.157-159), які не відображені книзі обліку доходів та витрат у звязку з її неведенням.

Отже, готівкові кошти в сумі: 140545 грн. (180386 грн. 39841 грн. = 140545 грн.), 63265 грн., 194428 грн., 49000 грн., 192994 грн., а всього на суму 690232 грн. є не оприбуткованими в книзі обліку доходів та витрат в порядку визначеному постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637.

При цьому суд критично відноситься до доводів позивача, що ним для оприбуткування готівки велась касова книга, оскільки відповідно до норм ст. 4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 касова книга, як документ для здійснення первинного обліку готівки в касі підлягає застосуванню лише підприємствами (юридичними особами), а не фізичним особами-підприємцями.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»від 12.06.95 № 436/95 у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, у тому числі за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Згідно з п. 2 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»від 12.06.95 № 436/95 штрафні санкції, передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань.

Відповідно до п. 3 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»від 12.06.95 № 436/95 контроль за додержанням особами, зазначеними у статті 1 цього Указу (крім банків), норм з регулювання обігу готівки в національній валюті, що встановлюються Національним банком України, здійснюють органи державної податкової служби, державної контрольно-ревізійної служби, Міністерства внутрішніх справ України та фінансові органи, а банками - Національний банк України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції за неоприбуткування готівки у розмірі 3451160 грн. (690232 х 5 = 3451160).

Суд не приймає також до уваги посилання позивача стосовно того, що перевірка проведена з порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період 31 грудня 2010 року»від 21 травня 2009 року №502, так як її проведено з дотриманням вимог Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а тому виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, норми вказаної Постанови застосуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 10.03.2010р.

Суддя-підпис

з оригіналом згідно ОСОБА_2

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2