Справа № 2а-16852/10/0570
Суддя: Василенко Л.А.
Дата ухвалення: 2010-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Галатіна О.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2010 року справа №2а-16852/10/0570

< приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26 >

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Василенко Л.А. суддів: Бадахової Т.П., Юрченко В.П.,

розглянула в порядку письмового провадження апеляційні скарги Державної судової адміністрації України та ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Головного управління Державного казначейства України при Міністерстві фінансів України, апеляційного суду Донецької області про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Головного управління Державного казначейства України при Міністерстві фінансів України, апеляційного суду Донецької області про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії.

Позивач вважає, що наявні законні підстави для перерахунку її заробітної плати за період з січня 2006 року по час ухвалення постанови у справі з урахування підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Законів України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», «Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік», «Про Державний бюджет України на 2009 рік», «Про Державний бюджет України на 2010 рік». Недоплата за увесь зазначений період складає 145481,32 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково, а саме: визнана незаконною бездіяльність Міністерства фінансів України, Державної судової адміністрації України, по невиконанню постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 3 вересня 2005 року «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» щодо нарахування посадового окладу суддям у відповідності до встановленої мінімальної заробітної плати. Зобовязано Державну судову адміністрацію України провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 недоотриману заробітну плату з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», «Про Державний бюджет України на 2010 рік» за період з 19 серпня 2009 року по день ухвалення постанови. Зобовязано Державну судову адміністрацію України проводити нарахування і виплату заробітної плати, виходячи з мінімального розміру заробітної плати, визначеного законодавством України.

Відповідач - Державна судова адміністрація України з даним судовим рішенням не погодився в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначив, що в даному випадку Державна судова адміністрація України в повному обсязі виконувала свої завдання, діяла відповідно до вимог Законів України про Державний бюджет України на 2005-2010 роки, Бюджетного кодексу України та статті 68 Конституції України.

Позивач з даним судовим рішенням також не погодилася, але в частині незадоволених позовних вимог, подала апеляційну скаргу, просила постанову скасувати, ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги, оскільки заявлена до стягнення сума є обґрунтованою і вимоги ґрунтуються на законі.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи за апеляційними скаргами, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Наступні обставини, встановлені судом першої інстанції, перевірені при апеляційному розгляді і знайшли своє підтвердження.

Позивач - ОСОБА_2, відповідно до постанови Верховної ОСОБА_3 України від 3 березня 2005 року № 2463-ІV обрана на посаду судді апеляційного суду Донецької області (а.с.7).

Заробітна плата ОСОБА_2 обчислювалася, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн., встановленої станом на 21 грудня 2005 року, без урахування підвищення мінімальної заробітної плати на підставі законів України про Державний бюджет України на 2006-2010 роки, що призвело до недоотримання нею за період з 1 січня 2006 р. до 1 червня 2010 р. заробітної плати в розмірі 145481,32 грн. (а. с. 19).

Законом України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року визначено статус суддів з метою забезпечення належних умов для здійснення правосуддя, дотримання Конституції і законів України, охорони прав і свобод громадян.

Згідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ (в редакції, що діяла станом на 01.01.2006) заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя та складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років, інших надбавок.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.06.2005 № 514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України», посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01.06.2005 визначено у 15 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому посадовий оклад суддів не може бути нижче 7,5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на рівні Закону посадові оклади професійних суддів не встановлювались, а тому на реалізацію цього Закону, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці суддів» було затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи, яка набрала законної сили з 1 січня 2006 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1310 від 31.12.2005 затверджені зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865, а саме: постанову доповнено п. 4-1 наступного змісту: «Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 р. № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року дана постанова окружного суду залишена без змін, однак питання щодо повороту виконання судового рішення не прийнято, а тому Постанова Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 р. № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 р. № 865» та пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 856 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» втратили чинність лише з 19 серпня 2009 року, тобто з часу набрання чинності рішення суду першої інстанції та є обовязковою для виконання саме з цього часу.

Колегія суддів прийшла до висновку, що саме з 19.08.2009 року втрачає чинність пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», а тому підлягала застосовуванню Постанову № 865 в первісній редакції при проведенні розрахунку посадового окладу судді виходити з розміру мінімальної заробітної плати на дату 19.08.2009 року з послідовним збільшенням відповідно до статті 55 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26.12.2008 року № 835-VI та Закону України від 20 жовтня 2009 року № 1646-VI "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати", який спрямований на встановлення розміру прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, що забезпечить належний соціальний захист кожного громадянина України у період фінансово-економічної кризи, який складає з 1 листопада 2009 року в розмірі 744 грн., а з 1 січня 2010 року в розмірі 869гривень.

Тобто, невиплата позивачеві заробітної плати, розрахованої з посадового окладу у розмірі мінімальних заробітних плат, встановлених в додатку 4 Постанови № 865 на законодавчому рівні, починаючи з 19 серпня 2009 року є звуженням його природного права на отримання належної заробітної плати від держави як конституційної гарантії, повязаного з одночасним порушенням державою конституційної гарантії недоторканості судді, втручанням виконавчої влади у виключну сферу судової влади, що порушує фундаментальний принцип поділу влади, як демократичної організації держави в розумінні ст. 6 Конституції України.

Частиною 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» було передбачено, що суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.2007 змінено порядок нарахування надбавки за вислугу років та встановлено, що вказана надбавка розраховується у тих же відсотках, однак, не від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, а від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

ОСОБА_3 Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 справа № 1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України положення пункту 61 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» яким внесено зміни до ст. 44 Закону України «Про статус суддів».

Таким чином, зміни до абзацу другому частини четвертої ст. 44 Закону України «Про статус суддів», внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», втратили чинність з 22 травня 2008 року.

Відповідно до наданих розрахунків заробітної плати та розрахункових листків (а. с. 29 - 37) Апеляційного суду Донецької області надбавка за вислугу років позивачеві у 2009 році виплачувалась у відповідних відсотках від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, що з 22 травня 2008 року суперечить Закону України «Про статус суддів», а тому дії щодо нарахування позивачеві надбавки за вислугу років з посадового окладу з урахуванням за кваліфікаційні класи замість щомісячного заробітку були неправомірними.

Відповідно до п. 5 ст. 116 Закону України «Про судоустрій в Україні», ОСОБА_3 суддів України, розробляє та організовує виконання заходів щодо забезпечення незалежності судів і суддів, поліпшення стану організаційного забезпечення діяльності судів, розглядає питання правового захисту суддів, соціального захисту суддів та їх сімей і приймає відповідні рішення з цих питань, здійснює контроль за організацією діяльності судів та діяльністю державної судової адміністрації, заслуховує інформацію голів судів і посадових осіб державної судової адміністрації про їх діяльність, та виконує інші функції.

ОСОБА_3 суддів України від 27.06.2008 року № 105 зобовязано Державну судову адміністрацію України, Конституційний Суд України, ОСОБА_4 Суд України та вищі спеціалізовані суди України обрахувати і включити до бюджетного запиту на 2009 рік кошти, необхідні для здійснення перерахунку заробітної плати, щомісячного грошового (довічного) утримання та вихідної допомоги суддям за період з 01.06.2005 р. по 31.12.2005 р. та за період з 2005 по 2008 роки, а також підготувати пропозиції про внесення змін до скасованих постанов Уряду.

Бюджетним кодексом України (статті 32 37) на Міністерство фінансів України покладено обовязок щодо складання проекту закону про Державний бюджет України, визначення основних організаційно-методичних засад бюджетного планування, які використовуються для підготовки бюджетних запитів і розроблення пропозицій проекту Державного бюджету України, визначення на підставі основних макропоказників економічного і соціального розвитку України на наступний бюджетний період та аналізу виконання бюджету у поточному бюджетному періоді загального рівня доходів та видатків бюджету і надання оцінки обсягу фінансування бюджету для складання пропозицій проекту Державного бюджету України.

Головні розпорядники бюджетних коштів організують розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України в терміни та порядку, встановлені Міністерством фінансів України.

Міністерство фінансів України здійснює контроль за дотриманням бюджетного законодавства на кожній стадії бюджетного процесу як стосовно державного бюджету, так і місцевих бюджетів, якщо інше не передбачено законодавством України (стаття 111 Бюджетного кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України №14 від 14.01.2009 року затверджене Положення про Державну судову адміністрацію України відповідно з яким Державна судова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади, основним завданням якої є здійснення організаційного забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції, матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апаратів судів, виконує функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів.

Статтею 126 Закону України «Про судоустрій України» встановлено, що Державна судова адміністрація України готує матеріали для формування пропозицій щодо бюджету судів та здійснює заходи щодо їх фінансування відповідно до цього Закону, здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, а згідно до приписів статті 58 Бюджетного кодексу України є розпорядником коштів, а тому зобовязане організовувати розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України, яке за результатами аналізу приймає рішення про включення бюджетного запиту до пропозиції проекту Державного бюджету, готує проект Закону про Державний бюджет України. Видатки Державного бюджету України на утримання судової влади захищені безпосередньо Конституцією та законами і не можуть бути скасовані чи зменшені без відповідної компенсації.

Тобто, Державна судова адміністрація України на підставі пропозицій Апеляційного суду Донецької області повинна була внести до Міністерства фінансів України пропозиції щодо збільшення бюджетного фінансування судової системи у звязку з визнанням судом незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. № 1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865» та пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», що не було виконано в порушення вимог ст.ст. 20, 21 Бюджетного кодексу України, а тому порушено принцип відповідальності учасника бюджетного процесу, яким передбачено, що кожен учасник бюджетного процесу несе відповідальність за свої дії або бездіяльність на кожній стадії бюджетного процесу (п.11 ч.1ст.7 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до наказу ДСА України від 09.06.2004 р. № 82/04 «Про організаційні заходи щодо забезпечення подання на затвердження штатних розписів апаратів місцевих та апеляційних судів» обовязок подавати штатні розписи до ДСА із зазначенням розміру фінансування оплати праці суддям покладено на Апеляційний суд Донецької області, який і здійснює фактичну виплату заробітної плати позивачеві. Зазначені повноваження сторонами не оспорюються, проте зміни до штатних розписів не вносилися.

В матеріалах справи відсутнє звернення Апеляційного суду Донецької області до Державної судової адміністрації України з даними про коригування заробітної плати позивача виходячи з посадового окладу, розрахованого з посадового окладу, у відповідному розмірі мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні на відповідний період з огляду на що Апеляційний суд Донецької області, як субєкт владних повноважень, на який законодавством покладено обовязок проінформувати Державну судову адміністрацію України головного розпорядника бюджетних коштів на утримання судової системи, щодо необхідності здійснення перерахунку заробітної плати позивача з нового розміру посадового окладу, не вжив заходів щодо корегування посадового окладу позивача та кошторису суду з урахуванням визнання не чинним п. 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

З огляду на зазначене, відповідачами не було своєчасно здійснено відповідного перерахунку посадового окладу позивачеві, оскільки нарахування заробітної плати з 19.08.2009 року здійснювалось на підставі скасованого пункту 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 865.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню за період з 19.08.2009 року до 31.05.2010 року, вимоги, заявлені за період з 01.01.2006 року до 19.08.2009 року задоволенню не підлягають з вищенаведеного аналізу норм законів.

Також суд першої інстанції прийшов до невірного висновку, що заборгованість по виплаті заробітної плати утворилася тільки внаслідок протиправної бездіяльності Державної судової адміністрації України. Апеляційний суд Донецької області здійснює нарахування та виплату заробітної плати суддям апеляційного суду, розраховує та направляє до Державної судової адміністрації України кошторис на відповідний рік щодо потреби фінансування заробітної плати. Відповідач Апеляційний суд Донецької області не надав суду доказів, що ним нараховувалася заробітна плата позивачеві з 19.08.2009 року до 31.05.2010 року з урахуванням визнання не чинним п. 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865» та пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Ураховуючи що фінансування усіх судів в Україні, а також забезпечення діяльності органів суддівського самоврядування здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, який щорічно має затверджуватися парламентом виключно у формі закону (пункт 1 частини другої статті 92, частина перша статті 96 Конституції України, стаття 117, частина перша статті 120 Закону України "Про судоустрій України" від 7 лютого 2002 року N 3018-III). Від імені держави обов'язок забезпечувати фінансування органів судової влади за рахунок коштів Державного бюджету України в межах компетенції покладений на ОСОБА_4 України та Кабінет Міністрів України, тому, при таких обставинах колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив по суті позовні вимоги, але в резолютивній частині не вказав, що стягнення необхідно проводити за рахунок коштів виділених з Державного бюджету України.

Крім того, стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 257 КАС України, у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб'єктів владних повноважень можуть бути покладені обов'язки щодо забезпечення виконання рішення.

Тобто, суд першої інстанції частково неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, на переконання колегії суддів, суттєво ускладнив подальше виконання судового рішення, а тому вбачаються підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст..11, ст. 195 ч.1, ст.197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1 п.3, ст.202 ч.1 п.4, ст.205 ч.2, ст.207, ст.212, ст.254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Державної судової адміністрації України та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Головного управління Державного казначейства України при Міністерстві фінансів України, Апеляційного суду Донецької області про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Головного управління Державного казначейства України при Міністерстві фінансів України, Апеляційного суду Донецької області про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Апеляційного суду Донецької області щодо не проведення перерахунку заробітної плати судді Апеляційного суду Донецької області Прокопчук Любови Михайлівни з 19 серпня 2009 року до 27 липня 2010 року з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 (в редакції станом на 31.12.2005 року) та неподання до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу ОСОБА_2 з зазначенням розміру заробітної плати, виходячи з розрахунку відповідної кількості мінімальних заробітних плат за додатком 4 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865, розмір яких встановлений законами України про Державний бюджет України на 2009 та 2010 роки, а також Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» на момент виплати, за період з 19.08.2009 року до 27.07.2010 року.

Визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо неприйняття заходів щодо повного фінансування заробітної плати судді Апеляційного суду Донецької області Прокопчук Любови Михайлівни з 19 серпня 2009 року до 27 липня 2010 року з розрахунку відповідної кількості мінімальних заробітних плат за додатком 4 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865, розмір яких був встановлений законами України про Державний бюджет України на 2009 та 2010 роки, а також Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» на момент виплати, за період з 19.08.2009 року до 27.07.2010 року.

Зобовязати Апеляційний суд Донецької області провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_2 з 19 серпня 2009 року до 27 липня 2010 року з розрахунку відповідної кількості мінімальних заробітних плат за додатком 4 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865, розмір яких був встановлений законами України про Державний бюджет України на 2009 та 2010 роки, а також Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» на момент виплати, за період з 19.08.2009 року до 27.07.2010 року.

Зобовязати Державну судову адміністрацію України виділити Апеляційному суду Донецької області додаткове фінансування з бюджетної програми «Виконання рішень судів на користь суддів» для здійснення виплати судді Апеляційного суду Донецької області Прокопчук Любові Михайлівні недоплаченої заробітної плати за період з19 серпня 2009 року до 31 липня 2010 року з розрахунку відповідної кількості мінімальних заробітних плат за додатком 4 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865, розмір яких був встановлений Законами України про Державний бюджет України на 2009 та 2010 роки, а також Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» на момент виплати, за період з 19.08.2009 року до 27.07.2010 року.

Зобовязати Міністерство фінансів України виділити з Державного бюджету України грошові кошти на додаткове фінансування Державної судової адміністрації України для Апеляційного суду Донецької області на бюджетну програму «Виконання рішень судів на користь суддів» для здійснення виплати судді Апеляційного суду Донецької області Прокопчук Любови Михайлівни за період з 19 серпня 2009 року по 27 липня 2010 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею чинності.

Головуючий Л.А. Василенко

Судді Т.П.Бадахова

ОСОБА_5