Справа № 2а/1770/979/2012
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2012-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/979/2012

02 квітня 2012 року 16год. 15хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Свінтозельської К.І., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

представник позивача: не прибув,

представник відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі
досуб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі звернулося з позовом до суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 2999,51грн. (548,00грн. - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, 2451,51грн. - єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість у сумі 2999,51грн., з них: 548,00грн. - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2010 рік та 2451,51грн. - єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2011 рік. Вказаний борг у добровільному порядку відповідно до чинного законодавства суб`єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 не сплачено.

У судове засідання представник позивача не прибув, у поданому суду клопотанні позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу за відсутності представника.

Відповідач заперечень суду не надав, у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін у судовому засіданні. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити спір без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

ОСОБА_1 і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований, як фізична особа-підприємець Радивилівською районною державною адміністрацією Рівненської області 20.05.2010р., був платником страхових внесків, збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та страхувальником у розумінні Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010р. №2464-VI (далі - Закон №2464-VI) ОСОБА_1 є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та є страхувальником осіб, які працюють у нього на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно з даними обліку позивача станом на 14.03.2012р. за відповідачем рахується заборгованість у сумі 2999,51грн., з них: заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2010р. у сумі 548,00грн. (378,00грн. - недоїмка та 170,00грн. - штрафна санкція); заборгованість з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2011р. у сумі 2451,51грн. (2056,39грн. - недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, 378,02грн. - штрафна санкція, 17,10грн. - пеня).

За порушення вимог Закону №1058-IV, а саме: за неподання відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку у строки, визначені законодавством, рішенням Управлінням Пенсійного фонду України в Радивилівському районі від 13.05.2011р. №141.05 до суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 було застосовано фінансові санкції в розмірі 170,00грн.

У зв'язку з порушенням вимог Закону №2464-VI, а саме: неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, рішеннями Управлінням Пенсійного фонду України в Радивилівському районі від 13.05.2011р. №036.04 та від 22.06.2011р. №057.04 до суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 було застосовано штрафні санкції в розмірі 170,00грн. кожним рішенням.

Крім того, за несплату (неперерахування) єдиного внеску рішенням Управлінням Пенсійного фонду України в Радивилівському районі від 18.05.2011р. №042.02 до суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 378,02грн. та пеня - 17,10грн.

Рішення позивача про застосування фінансових санкцій, штрафних санкцій та нарахування пені відповідачем отримані, у встановленому законом порядку ним не оскаржувалися.

З метою спонукання відповідача до сплати заборгованості зі страхових внесків, збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування Управлінням Пенсійного фонду України в Радивилівському районі для суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 було надіслано вимогу від 06.09.2011р. № НОМЕР_1 суму 548,00грн. та - до сплати заборгованості з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування надіслано вимогу від 07.12.2011р. № Ф 001Ф на суму 2451,51грн.

Вказані вимоги відповідачем отримані 10.09.2011р. та 15.12.2011р., у встановленому законом порядку ним не оскаржувалися.

Ці обставини підтверджені дослідженими доказами: копією картки особового рахунку громадянина-підприємця (фізичної особи) єдиний податок (а.с.6), копією особового рахунку платника єдиного внеску (юридичної особи або фізичної особи, яка має найманих працівників) (а.с.7), копією особового рахунку платника єдиного внеску (утримання із заробітної плати найманих працівників) (а.с.8), копією корінця вимоги від 06.09.2011р. № Ф 095 (а.с.9), копією повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу (а.с.10), копією корінця вимоги від 07.12.2011р. № Ф 001Ф (а.с.11), копією повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу (а.с.12), копією рішення від 13.05.2011р. №141.05 (а.с.13), копією рішення від 22.06.2011р. №057.04 (а.с.14), копією рішення від 13.05.2011р. №036.04 (а.с.15), копією рішення від 18.05.2011р. №042.02 (а.с.16), копією довідки №040 з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.17), копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с.18), копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи (а.с.19), копією картки фізичної особи-платника податків (а.с.20), довідкою про заборгованість станом на 10.02.2012р. (а.с.21).

Відповідно до абз. 5, 6 п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464-VI стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Статтею 1 Закону №1058-IV було визначено, що страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону

Відповідно до ст.18 Закону №1058-IV страхові внески є цільовим загальнообовязковим платежем, який справляється по всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включають до складу податків, інших обовязкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Відповідно до п.3 ст.11 Закону №1058-IV загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Пункт 5 статті 14 Закону №1058-IV та частина 1 статті 15 Закону №1058-IV передбачають, що зазначені особи є страхувальниками та платниками страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За змістом ст.17 Закону №1058-IV страхувальники зобов'язані своєчасно нараховувати, обчислювати та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески до Пенсійного фонду.

Відповідно до п.1 ст.19 Закону №1058-IV страхові внески нараховуються для роботодавця - на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Згідно зі ст.20 Закону №1058-IV страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування не пізніше, ніж через 20 календарних днів із дня закінчення відповідного базового періоду.

Відповідно до ч.3 ст.106 Закону №1058-IV Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Згідно з абз.8 ч.3 ст.106 Закону №1058-IV у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

Відповідно до п.п.1,2,4 ч.2 ст.6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством, подавати звітність до територіального органу Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом за погодженням з відповідними фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади у галузі статистики.

Згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п.п.1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 ч.1 ст.4 цього Закону,- на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці" та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до ч.8 ст.9. Закону №2464-VI платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Згідно з ч.4 ст.25 Закону №2464-VI територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею.

Відповідно до ч.10 ст.25 Закону №2464-VI на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно з п.2 ч.11 ст.25 Закону №2464-VI територіальний орган Пенсійного фонду за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції - накладається штрафу у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до ч.14 ст.25 Закону №2464-VI про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа територіального органу Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску. Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти робочих днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки органів Пенсійного фонду, відкриті в органах Державного казначейства України для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до органу Пенсійного фонду вищого рівня або до суду з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це територіального органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Відповідно до абз.5, 6 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки. У зазначених випадках територіальний орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Вимоги позивача від 06.09.2011р. № НОМЕР_2 від 07.06.2011р. № Ф 001Ф відповідач у встановленому порядку не оскаржував, доказів сплати заборгованості у сумі 2999,51грн. останнім суду не надано.

Відповідно до ч.5 ст.106 Закону №1058-IV строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Підстави для застосування ст.94 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути із суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі заборгованість у сумі 2999,51грн., з них: 548,00грн. - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2010 рік та 2451,51грн. - єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування за 2011 рік.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дудар О.М.