Справа № 826/4894/13-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4894/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Бабенко К.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Василенка Я.М., Файдюка В.В., секретаря Чепурко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Саут" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Постанову суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову Постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю з наступних підстав.

Відповідачем проведено позапланову невиїзну документальну перевірку Позивача щодо документального підтвердження господарських відносин з податку на додану вартість із платником податків ТОВ «Енергорішення» (), їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.03.2012 по 31.03.2012, за результатами якої складено відповідний Акт від 24.12.2012 року №2261/22-40/34925024 (далі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.31-42).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем вимог п. 185.1. ст. 185, п. 187.1. ст. 187, п. 188.1. ст. 188, п.п. 198.1., 198.2., 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України, п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого ним на 158612,84 грн. завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість.

Позивачем подано Заперечення на Акт (Т.1, а.с. 44-47), за результатами розгляду яких Відповідачем 08.01.2013 року (за вих. №25/10/2240) (Т.1, а.с.48-54) висновки Акта залишено без змін, а Заперечення - без задоволення.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 11 січня 2015 року №, копія якого також наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.55), та яким збільшено на 198266,00 грн. суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, у тому числі на 158613,00 грн. за основним платежем та на 39653,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач скористався правом адміністративного оскарження, за результатами якого Рішенням Державної податкової служби у м. Києві «Про результати розгляду первинної скарги» від 20.03.2013 року (вих. №2667/10/12-1-3), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.62-64), первинну скаргу Позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергорішення», як Постачальником, та Позивачем, як Покупцем, укладено Договір поставки №11/01 від 23 лютого 2012 року, копія якого також наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с.65-67), та відповідно до пп. 1.1. п. 1 якого, Постачальник зобов'язується поставити й передати у власність Покупцеві, а Покупець - прийняти й оплатити на умовах даного Договору електроустаткування, іменоване надалі «Товар», кількісні і якісні характеристики якого викладені в специфікації - Додаток №1 (що є невід'ємною частиною даного Договору).

Відповідно до пп. 2.3. п. 2., пп.пп. 4.1., 4.2., 4.4. п. 4 зазначеного Договору, датою поставки вважається дата, зазначена Покупцем на товаро - транспортній накладній у момент одержання Товару; доставка Товару здійснюється Постачальником за його рахунок на об'єкт Покупця за адресою: м. Київ, вул. Лебедєва Кумача, 7 у Солом'янському районі; приймання Товару здійснюється відповідно до Інструкції П-6 і П-7 та до товаросупроводжувальних документів; разом із Товаром, що надійшов, Постачальник надає Покупцеві на російській або українській мові: товаротранспортну накладну; відвантажувальну накладну із вказівкою ціни, вартості Товару; інструкцію по експлуатації.

Крім того, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергорішення», як Постачальником, та Позивачем, як Покупцем, укладено Договір поставки №1202-1 від 01 березня 2012 року, копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с. 69-71), та відповідно до пп.пп. 1.1., 2.1. п. 1. якого, Постачальник приймає на себе зобов'язання в термін та на умовах, визначених даним Договором, поставити та передати у власність Покупця електроустаткування, надалі - Продукція, на об'єкт: с. Тарасівка, вул. Братів Чмілів, К. Святошинський р-н, Київської обл.; Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Постачальнику вищезазначену Продукцію, в термін та на умовах, визначених даним Договором.

Згідно з пп. 3.2. п. 3 зазначеного Договору, якість Продукції повинна підтверджуватись сертифікатом відповідності та паспортом, виданим Постачальником, що надається одночасно з відвантажувальними документами.

А пп.пп. 5.2.-5.4. п. 5 Договору передбачено, що Постачальник поставляє Продукцію, згідно заявок, наданих Покупцем. Заявка на Продукцію повинна містити інформацію про найменування Продукції, кількість Продукції, строк поставки, місце поставки, отримувача Продукції; Поставка Продукції здійснюється спеціальним автомобільним транспортом Постачальника на умовах DDP м. Київ, при наявності Доручення Покупця на складі Постачальника. Поставка Продукції здійснюється за рахунок Постачальника на об'єкт Покупця: с. Тарасівка, вул. Братів Чмілів, К. Святошинський р-н, Київської обл.; при тлумаченні умов поставки мають силу Міжнародні правила інтерпретації комерційних термінів Інкотермс у редакції 2000 року.

На підтвердження виконання умов зазначених Договорів, Позивачем надано: Видаткові накладні №РН-0000001 від 30 березня 2012 року, №РН-0000003 від 28 квітня 2012 року, №РН-0000004 від 28 квітня 2012 року, №РН-0000002 від 30 травня 2012 року, №РН-0000003 від 30 травня 2012 року; Податкові накладні №1 від 01 березня 2012 року, №3 від 03 березня 2012 року, №4 від 05 березня 2012 року, №13 від 27 березня 2012 року, №14 від 27 березня 2012 року; Платіжні доручення від 28 квітня 2012 року №1241, від 23 квітня 2012 року №1236, від 12 квітня 2012 року №1229, від 27 березня 2012 року №1217, від 27 березня 2012 року №1216, від 05 березня 2012 року №1202, від 03 березня 2012 року №1200, від 01 березня 2012 року №1199, копії яких також наявні в матеріалах справи (Т.1, а.с. 73-82, 101-108).

Проте, в матеріалах справи, передбачені Договором поставки №11/01 від 23 лютого 2012 року, товаротранспортні накладні, відвантажувальні накладні із вказівкою ціни, вартості Товару та інструкції по експлуатації Товару відсутні, у зв'язку з чим, неможливо встановити об'єкт, на який відвантажувався Товар на виконання його умов.

Крім того, в матеріалах справи, передбачені умовами Договору поставки №1202-1 від 01 березня 2012 року, сертифікати відповідності та паспорта, що підтверджують якість Продукції виданих Постачальником, відвантажувальні документи та заявки Позивача на Продукцію відсутні, у зв'язку з чим, також неможливо встановити об'єкт, на який відвантажувався Товар на виконання його умов.

Більш того, відповідно до п. 2 чинної до 01 січня 2015 року Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року №99, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 року за №293/1318, сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі - цінності) відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів.

А п. 6 цієї ж Інструкції передбачено, зокрема, що при виписуванні довіреності перелік цінностей, які належить отримати по ній (графа "Найменування цінностей" у бланку довіреності), наводиться обов'язково із зазначенням назви і кількості цінностей для одержання, незалежно від того, чи є такі відомості у документах на відпуск (наряді, рахунку, договорі, замовленні, угоді тощо) цінностей. Незаповнені рядки довіреності прокреслюються.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, довіреності на одержання Позивачем товарно-матеріальних цінностей на виконання зазначених Договорів відсутні.

Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено вимоги до оформлення податкових накладних.

Згідно зі ст. 1, частини першої ст. 3 та частинами першою, другою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій; первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

А ст. 198 Податкового кодексу України визначено при здійсненні яких операцій виникає право на віднесення сум податку до податкового кредиту, його визначення, складові та випадки, коли суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пп.пп. 200.1., 200.2. ст. 200 Податкового кодексу України, в чинній на час здійснення Позивачем господарських операцій з контрагентами редакції, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду; при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Як зазначено в Листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарських операцій, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість має бути підтверджено рух активів у процесі здійснення господарських операцій, при цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарських операцій: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо; фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарських операцій, як-от: наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності; встановлено зв'язок між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Тобто, обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції мають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Як зазначено в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03 червня 2015 року в адміністративній справі №826/8600/14 (К/800/68392/14) суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм та повинен з'ясувати, дослідити та оцінити фактичні правовідносини учасників поставок, наявність повного пакету належним чином оформлених документів, які достовірно засвідчують фактичне виконання господарської операції.

Згідно з частиною другою ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, вимоги якої Відповідачем виконано.

Відповідно до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2015 року скасовується та ухвалюється нова Постанова, якою у задоволенні адміністративного позову відмовляється повністю.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнити, Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2015 року скасувати, ухвалити нову Постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Постанову складено у повному обсязі 06.08.2015 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Василенко Я.М.

Файдюк В.В.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Василенко Я.М.

Файдюк В.В.