Справа № 815/3930/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3930/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ФІНРОСТБАНК" Юрченка Євгена Станіславовича про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 або позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ФІНРОСТБАНК" Юрченка Євгена Станіславовича (надалі - Уповноважена особа або відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії Уповноваженої особи щодо відмови у визнанні кредитором ОСОБА_1 та не включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів; визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку подання заяви з кредиторськими вимогами до банку поважними; зобов'язати Уповноважену особу визнати ОСОБА_1 кредитором ПАТ "ФІНРОСТБАНК" та внести його до реєстру акцептованих вимог кредиторів четвертої групи.

В обгрунтвання позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 є вкладником ПАТ «ФІНРОСТБАНК». 16.10.2014р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ФІНРОСТБАНК», відомості про яку опубліковано в газеті «Голос України» 23.10.2014р. У зв'язку з тим, що в період з 22.07.2014р. по 06.12.2014р. ОСОБА_1 перебував на морському судні, ним пропущено встановлений законом тридцятиденний термін для подання заяви про визнання вимог кредитора. Враховуючи, що зазначений термін пропущено з поважних причин (а саме перебування в закордонному плаванні), позивач звернувся до Уповноваженої особи з метою поновлення пропущеного строку, але отримав відмову. Такі дії відповідача ОСОБА_1, вважає протиправними та такими, що порушують його права як власника.

Представник позивача в судове засідання не прибув. Подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, в якому також заявив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не прибув. Про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань про неможливість прибути до суду не надходило. Крім того, відповідач не з'явився у судове засідання, призначене на 16.07.2015р. Про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Також відповідач не скористався правами, передбаченими положеннями ст. 49 КАС України, та не надав до суду ані заперечень проти позову, ані заяви про визнання позовних вимог тощо. Відтак суду не вбачається можливим визначити позицію відповідача стосовно заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак суд ухвалив продовжити розгляд даної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

15.05.2013р. між позивачем, ОСОБА_1, та ПАТ «ФІНРОСТБАНК» укладено Договір про строковий вклад №13703-Д з щомісячною сплатою процентів (наділ - Договір банківського вкладу), відповідно до умов якого вкладник передає Банку, а Банк приймає в депозит грошові кошти на умовах, визначених цим договором. Сума вкладу складається з суми первинного внеску за цим договором. Сума первинного внеску за договором становить 79275, 00 дол. США; вклад розміщується на строк 365 днів з 15.05.2013р. по 15.05.2014р. включно. Відповідно до п. 5.6 Договору банківського вкладу вклад гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі, визначеному чинним законодавством України на дату настання недоступності вкладу (а.с. 19-22).

Згідно квитанції №ТR.40245.224.1214 від 15.05.2013р. позивачем внесено на рахунок банку 79275,00 дол. США (еквівалент у гривнях 633645,08 грн.) (а.с. 23).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 16.10.2014 №660 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ФІНРОСТБАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 16.10.2014р. №113 "Про початок процедури ліквідації АТ "ФІНРОСТБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ФІНРОСТБАНК" (далі - АТ "ФІНРОСТБАНК") та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "ФІНРОСТБАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкова Олександра Юрійовича строком на 1 рік з 16.10.2014р. по 16.10.2015р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 19.03.2015р. №60 уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації АТ «ФІНРОСТБАНК» з 20.03.2015 призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Юрченко Євгена Станіславовича.

03.06.2015р. представник позивача надіслав на адресу Уповноваженої особи заяву про визнання поважним пропущеного строку та визнання вимог кредитора до ПАТ «ФІНРОСТБАНК» на суму грошових коштів 79275,00 дол. США (за мінусом 200000 грн.) та нарахованих процентів, сума яких станом на час написання даної заяви невідома (а.с. 24-25), у відповідь на яку відповідач листом від 11.06.2015р. за вих. №1438 повідомив, що кредитори ПАТ «ФІНРОСТБАНК» мали право подати кредиторські вимоги в період з 23.10.2014р. по 23.11.2014р. включно, а враховуючи, що заява від представника ОСОБА_1 надійшла 11.06.2015р., цей термін пропущено, а будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку (а.с. 27).

Саме незгода із діями відповідача щодо невизнання пропущеного строку поважним та невизнання позивача кредитором обумовило його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, якими регулюються спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (надалі - Закон).

Згідно із положеннями ст. 2 Закону, вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 1 ст. 3 Закону встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2015 року позивач отримав гарантовану суму відшкодування за вкладом від Фонду гарантування вкладів у розмірі 200 000 грн.

Відповідно до ст. 44 Закону № Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законам України "Про банки і банківську діяльність".

Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду повинні містити: 1) найменування та інші реквізити банку, що ліквідується; 2) дату та номер рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) дату та номер рішення виконавчої дирекції Фонду про призначення уповноваженої особи Фонду; 4) прізвище, ім'я та по батькові уповноваженої особи Фонду; 5) інформацію про місце та строк приймання вимог кредиторів.

Відповідно до п. 4 ст. 45 Закону Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Ч. 5 ст. 45 Закону передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до абз.4 ч. 1 ст. 48 Закону Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно з ст. 49 Закону Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Враховуючи, що оголошення про початок процедури ліквідації ПАТ «ФІНРОСТБАНК» опубліковано у виданні «Голос України» №204 від 23.10.2014р., позивачеві слід було заявити вимоги кредитора до 23.11.2014р. включно.

При цьому суд не бере до уваги пояснення позивача щодо причин поважності строку на заявлення вимоги у зв'язку з перебуванням позивача у плаванні, оскільки положеннями Закону не передбачено можливості для поновлення строку для подання заяви акцептованих вимог кредиторів навіть за наявності поважних причин.

Крім того, за правилами ст. 49 Закону вимог кредиторів, які надійшли після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей, вважаються погашеними.

Відтак, суду не вбачається протиправності у діях відповідача щодо непоновлення ОСОБА_1 строку для заявлення кредиторських вимог після спливу встановленого законом тридцяти денного терміну, а також щодо відмови у визнанні кредитором ОСОБА_1 та не включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

За таких умов суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 9, 69-71, 86, 158-163, 167, 183-2, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фінростбанк" Юрченка Євгена Станіславовича про визнання дій протиправними та зобов'язати вчинити певні дії, - відмовити повіністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М.Токмілова