Справа № 826/13766/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

12 серпня 2015 року №826/13766/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Коровай Л.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві,
провизнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії, скасування постанови від 01.03.2010 ВП№17705452,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві про:

визнання протиправною бездіяльності відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, яка полягає в невинесенні постанови про зняття арешту та скасування інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення у виконавчому провадженні № 17705452 від 01.03.2010 з ОСОБА_1 (що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

зобов'язання відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві скасувати постанову від 01 березня 2010 року по виконавчому провадженню №17705452 про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 (що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна;

зобов'язання відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві в порядку частини 3 статті 44 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» подати заяву про припинення обтяження і подальше вилучення інформації яку внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обтяження за реєстраційним номером НОМЕР_2 (арешт нерухомого майна, на невизначене майно, все майно, зареєстровано відповідно до Постанови про відкриття провадження ВДВС Печерського РУЮ від 01.03.2010, б/н).

Позовні вимоги мотивовано протиправністю дій відповідача по невинесенню постанови про зняття арешту по спірному виконавчому провадженні та по прийняттю оскаржуваної постанови від 01.03.2010 ВП№17705452, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача.

Справу №826/13766/15 розглянуто в письмовому провадженні згідно із приписами частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Між ОСОБА_1 (покупець) та ТОВ «Компанія з управління активами «Валприм» (продавець) укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, предметом якого є зобов'язання сторін укласти і належним чином оформити у майбутньому, в обумовлений в пункті 1.3 цього попереднього договору строк, договір купівлі-продажу квартири, зазначеної у пункті 1.2 цього попереднього договору на умовах, викладених в цьому попередньому договорі.

Об'єктом купівлі-продажу за Основним договором буде квартира НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2, житловий комплекс «Комфорт Таун», яка знаходиться на 3-му поверсі, загальна площа квартири-83,2 кв.м., житлова площа-47,5 кв.м., кількість кімнат-3.

За посиланням позивача, на виконання вимог щодо укладання основного договору купівлі продажу та отримання квартири у власність, позивач в 2015 році звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Магомедової М.Г., від якої дізнався про накладення обмеження за реєстраційним номером НОМЕР_2, тобто накладення арешту на все майно позивача та заборону на його відчуження.

В подальшому позивачу стало відомо про існування постанови відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження від 01.03.2010 ВП№17705452 по примусовому виконанню виконавчого листа Печерського районного суду міста Києва від 28.12.2009 №2-566-1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АЕК «Київенерго» 5858,92 грн.

У зв'язку з зазначеним, позивач звернувся до відповідача зі скаргою від 06.05.2015 № 6493, якою зазначив, що він ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 15.09.1995, ідентифікаційний код НОМЕР_5 жодного відношення до боржника у виконавчому провадженні №17705452 не має та ніколи не мешкав за адресою: АДРЕСА_3 і будь-які правовідносини зі стягувачем АЕК «Київенерго» у позивача відсутні.

Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві листом від 05.06.2015 №д/9 повідомив позивача, що інформація щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків боржника у даних, що містяться у ЄДРВП, відсутня, тому однозначно ідентифікувати особу боржника неможливо.

Так, 29.12.2011 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Також, відповідачем зазначено, що відповідно до пункту 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5 строк зберігання виконавчих проваджень переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, в зв'язку з чим виконавче провадження знищено, в зв'язку з чим встановити додаткову інформацію про особу боржника неможливо.

Позивач посилаючись на протиправність дій, яка полягає у невинесенні постанови про зняття арешту по спірному виконавчому провадженні та по прийняттю оскаржуваної постанови від 01.03.2010 ВП№17705452, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до частини шостої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до положення статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" та підпунктів 4.10.1. - 4.10.2 пункту 4.10. Інструкції про проведення виконавчих дій у разі закінчення виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, згідно із статтею 40 1 Закону припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно з приписами частини 3 статті 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач у будь-який час може зареєструвати зміну відомостей про обтяження шляхом подання держателю або реєстратору Державного реєстру заяви, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів і реквізити запису, що підлягають заміні. На підставі цієї заяви держатель або реєстратор Державного реєстру вносить відповідні зміни до попереднього запису про обтяження.

Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру (частина 3 статті 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень").

Звертаючись до суду із відповідним позовом про бездіяльність відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, яка полягає в невинесенні постанови про зняття арешту та скасування інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення у виконавчому провадженні №17705452 від 01.03.2010 з ОСОБА_1 (що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), позивач наголошував на тому, що відносно нього накладено обмеження за реєстраційним номером НОМЕР_2.

Разом з тим, зазначені доводи позивача щодо наявності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідного обтяження матеріалами справи не підтверджено.

Позивачем не надано суду витягу із Державного реєстру обтяжень рухомого майна з якого б вбачалось, що дійсно за реєстраційним номером НОМЕР_2 значиться арешт на все майно ОСОБА_1 та заборону на його відчуження на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 01.03.2010 ВП№17705452.

Відтак, станом на час розгляду справи в суді, позивачем не доведено суду бездіяльності відповідача у питанні скасування вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення у виконавчому провадженні №17705452, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене та керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163, 181, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.