Справа № 821/1839/15-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/1839/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Придніпровське» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Нововоронцовському районі Херсонської області до Публічного акціонерного товариства «Придніпровське» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій,

ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України в Нововоронцовському районі Херсонської області (далі - позивач, УПФУ в Нововоронцовському районі) звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства "Придніпровське" (далі - відповідач, ПАТ "Придніпровське"), в якому просило стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за травень 2015 року у сумі 3798,12 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що три працівники ПАТ "Придніпровське" вийшли на пенсію на пільгових умовах відповідно до п.п. "б"-"з"ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". До досягнення пенсійного віку працівником, якому призначено пенсію на пільгових умовах, підприємство, на якому працював пенсіонер, зобов'язане відшкодовувати Пенсійному фонду України витрати на виплату і доставку пільгових пенсій. До 1 січня 2015 року відповідач був звільнений від відшкодування таких витрат, оскільки мав пільги як платник фіксованого сільськогосподарського податку згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування". Проте, у грудні 2014 року до Податкового кодексу України внесено зміни Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. № 71-VIII, а саме: главу 2 "Фіксований сільськогосподарський податок" розділу XIV "Спеціальні податкові режими" виключено взагалі. Тому відповідач вже не є платником вказаного податку, а відтак зобов'язаний відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Придніпровське" () на користь управління Пенсійного фонду України в Нововоронцовському районі Херсонської області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за травень 2015 року в сумі 3798 (три тисячі сімсот дев'яносто вісім) грн. 12 коп.

Не погодившись з таким рішенням ПАТ "Придніпровське" звернулось з апеляційною скаргою на зазначену постанову, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог УПФУ.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що ПАТ "Придніпровське" до 1 січня 2015 року було платником фіксованого сільськогосподарського податку.

На підприємстві працювали та вийшли на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п."в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно з розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", у травні 2015 року загальна сума витрат на виплату та доставку пільгових пенсій вказаним особам складає 3798,12 грн.

Судом першої інстанції вірно визначено, що основними нормативно-правовими актами, які здійснюють регулювання відносин, пов'язаних з пенсійним забезпеченням, призначенням, перерахунком та виплатою пенсій, справлянням та використанням збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, відшкодуванням витрат Пенсійному фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, є Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII, Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР, Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV та Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1.

Згідно п.1 ст.1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абз.4 п.1 ст.2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а ставка збору відповідно до абз.3 п.1 ст.4 Закону № 400/97-ВР складає 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Приписами абз.5 пп.1 п.2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV визначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Платники фіксованого сільськогосподарського податку були звільнені від обов'язку відшкодовувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, а їх виплата здійснювалась за рахунок коштів Державного бюджету України згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку" від 31.05.2005 р. № 2613-IV, який набрав чинності з 1 січня 2006 року.

Законом № 2613-IV внесено зміни до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме:

абзац четвертий пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" після слів "визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону" доповнено словами "крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку";

абзац п'ятий підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" після слів "затвердженим Кабінетом Міністрів України" доповнено словами "та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Як вірно вказав суд першої інстанції - фінансування пільгових пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України стосувалося лише працівників сільськогосподарських підприємств - платників фіксованого сільськогосподарського податку, за рахунок чого вони і були звільнені від обов'язку відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 р. № 71-VIII, яким з переліку загальнодержавних податків та зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

Таким чином, з 1 січня 2015 року відповідач вже не є платником фіксованого сільськогосподарського податку, тобто відпали підстави для подальшого його звільнення від відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється у порядку, визначеному Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1.

Згідно пп.6.7 п.6 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа повинні вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З представлених УПФУ в Нововоронцовському районі матеріалів колегія суддів вбачає, що ПАТ "Придніпровське" не відшкодовано за травень 2015 року витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі п."в" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 загальна сума недоїмки за вказаний період складає 3798,12 грн.

Судова колегія вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Позивач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду доказав та обґрунтував її.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Придніпровське» залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян

Суддя: О.І. Шляхтицький