Справа № 2-а-1211/11
Суддя: Тітова Т. А.
Дата ухвалення: 2011-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Добропільський міськрайонний суд Донецької області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 року Добропільський міськрайонний суд

Донецької області в складі:

головуючого- судді Тітової Т.А.

при секретарі Михайловській Т.П.

за участю представника відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в

м. Добропілля ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Добропілля адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Добропілля про зобов»язання виплатити доплату до пенсії дитині війни,

Встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулась в суд 30 листопада 2010 року з даним позовом до відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м. Добропілля про зобов»язання виплатити їй як дитині війни щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за 2008, 2009 та 2010 роки.

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що народилась у 1942 році, відноситься до категорії громадян «дитина війни», і їй згідно зі ст. ст. 1,6 Закону України № 2195 -IV від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Але така допомога не виплачувалась, виплати здійснювались у менших розмірах.

Мінімальний розмір пенсії визначений у відповідності до ст. 28 Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" в розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Тому соціальна допомога має бути визначена від цієї величини.

Позивач посилається також на правову позицію Конституційного Суду України, який неодноразово розглядав питання щодо конституційності положень законів України про бюджет у частині обмеження пільг, компенсацій і гарантій

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні не була присутня, направила заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі доказів, зазначених в позовній заяві, позов підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в місті Добропіллі ОСОБА_2 позов не визнала. Посилається на те, що у 2006 році Урядом України не був впроваджений порядок надання пільг, передбачених ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 вказаного Закону було зупинено на 2007 рік, а підвищення до пенсії цій категорії громадян проводилось відповідно до ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» в розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Після прийняття Конституційним Судом України 9 липня 2007 року рішення № 6- рп/2007 щодо конституційності зупинення норми закону питання фінансування підвищення пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком в законодавчому порядку не було врегульоване, тоді як фінансове забезпечення соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету. Між тим, відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування «ст. 18 п. 5 страхові внески не можуть вилучатися з Пенсійного та Накопичувального фонду і використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом. Відповідно до постанови КМУ від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окреми: категорій громадян» п. 8 дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошовоп утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії проводиться виплата підвищення у встановлених твердих розмірах: з 22 травня -48, К грн. з 1 липня - 48,20 грн., з 1 жовтня - 49,80 грн. Виплата допомоги дітям війни у 2005 році здійснена в розмірі 49,80 грн. щомісячно згідно зазначеної постанови, оскільки іншого нормативного акту не приймалось.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Обставинами справи встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером згідно пенсійного посвідчення № 017505, має статус «дитина війни».

Правовий статус дітей війни, який має позивач, визначає основи їх соціального захисту та гарантії соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, які встановлені Законом України № 2195 - 1У від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» .

Відповідно до ст. 6 названого Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Стаття названого Закону викладена в редакції, відповідно до якої дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання, державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення виплачується у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Ці зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Це означає, що дія ст.6 названого Закону є чинною в 2008 році у редакції, що діяла до внесення змін, з 22 травня (день ухвалення рішення Конституційним Судом України) по 31 грудня.

Стосовно позовних вимог про виплату недоплаченої соціальної допомоги дитині війни у 2009 році відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" суд зазначає наступне.

Законом України від 26 грудня 2008 року № 835-У 1 "Про Державний бюджет України на 2009 рік" в ст.54 ч.2 передбачено, що розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно - правовими актами Кабінету Міністрів України. А статтею 71 цього Закону Кабінету Міністрів України було надане право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат , які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах в межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Але в 2009 році Кабінетом Міністрів України не приймалось окремої постанови про встановлення розміру доплати до пенсії особам, віднесеним до категорії дитина війни .

Згідно постанови КМУ від 22 травня 2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ від 14 квітня 2009 року № 355, яка є чинною з 22 травня 2008 року, п.8, дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, шо виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня -48,10 грн., з 1 липня - 48,20 грн., з 1 жовтня - 49,80 грн. Розмір підвищення до пенсії з 1 січня 2009 року даною постановою не визначений, і змін до постанови щодо розміру доплати цій категорії у 2009 році не вносилось.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у 2009 році з 1 січня є діючою стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", якою встановлена державна соціальна доплата дітям війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» визначено, що розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

У 2010 році з 1 січня по теперішній час є діючою стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в такій редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком».

Тому суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_3 щодо виплати підвищення до пенсії як дитині війни з урахуванням фактично отриманих сум за період у 2008 році з 22 травня по 31 грудня, у 2009 році з 1 січня по 31 грудня, у 2010 році з 1 січня по 31 грудня, виходячи з наступного.

Згідно ст.99 ч.2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою сторони, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Позивач ОСОБА_3 звернулась в суд щодо предмету розгляду з цивільним позовом, і в порядку цивільного судочинства було відкрито провадження у справі.

З введенням в дію 30 грудня 2010 року Закону України від 2 грудня 2010 року № 2748-VI «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі справ, пов»язаних із соціальними виплатами» дані справи розглядаються в порядку адміністративного судочинства, і суд відкрив провадження у адміністративній справі у відповідності до даного Закону 18 січня 2011 року.

Приймаючи до уваги, що при відкритті провадження у адміністративній справі питання про поновлення строку судом не вирішувалось, про пропуск строку стало відомо у ході розгляду справи, то судом відповідно до роз»яснення Вищого Адміністративного Суду України в інформаційному листі від 13 жовтня 2010 року № 1425М1X13-10 в процесі розгляду справи перевірена поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до адміністративного суду.

Суд вважає причину пропуску строку поважною, оскільки справа за правилами ЦПК України не була розглянута у зв»язку з внесенням змін до законодавства щодо підвідомчості справ, по»язаних із соціальними виплатами.

На підставі Закону України «Про соціальний захист дітей війни», керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вважати поважною причиною пропуску ОСОБА_3 строку звернення до адміністративного суду.

Покласти зобов'язання на ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в м.Добропілля Донецької області виплатити на користь ОСОБА_3 як дитині війни підвищення до пенсії у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 року 31 грудня 2010 року, з урахуванням фактично отриманих сум.

В іншій частині позову ОСОБА_3 відмовити.

На постанову може бути подана апеляція в Донецький апеляційний адміністративний суд через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів.

Суддя Тітова Т.А