Справа № 815/1680/15
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1680/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

за участю секретаря Кулішенко Є.С.

за участю сторін:

від позивача: Глущенко Р.І. (за довіреністю);

від відповідача: Кулинич К.С. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Трейдінг» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 16.12.2014 року № та від 03.03.2015 р. № , -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Трейдінг» (далі - ТОВ «Ніка Трейдінг») до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (далі - ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області), в якому позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.12.2014 р. № , яким ТОВ «Ніка Трейдінг» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість всього на 1232356 грн. та податкове повідомлення-рішення від 03.03.2015 р. № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість всього на 363251 грн.

У своєму позові позивач зазначив, що твердження ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про відсутність у позивача на момент проведення перевірки необхідних первинних бухгалтерських документів є безпідставним, оскільки ТОВ «Ніка Трейдінг» на момент проведення перевірки і на цей час має у своєму розпорядженні всі первинні бухгалтерські документи, що підтверджують правомірність формування та відображення податкового кредиту підприємства та обґрунтованість заяви про бюджетне відшкодування.

Позивач зауважує, що перевіряючим були надані податкові накладні, отримані від СТОВ «Заря», СТОВ «Мощенське», СФГ «Малина», ПСП «Деметра», ТОВ «Україна Експорт-Імпорт», ТОВ «Санні-Трейд», ТОВ «Санпродтрейд», ТОВ «Черрі Трейд», ТОВ «Хлібодарське», ТОВ «АІГ-Зоря», ТОВ «Сол-Агротрейд», однак безпідставно не були прийняті до уваги інспектором.

Крім того, позивач вказує, що акт перевірки, складений відповідачем, сам по собі ніяк не може слугувати достатнім та об'єктивним підтвердженням відсутності у ТОВ «Ніка-Трейдінг» податкових накладних, що відповідають заявленому бюджетному відшкодуванню.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги та обґрунтування адміністративного позову у повному обсязі і просив задовольнити адміністративний позов повністю.

Відповідач надав до суду заперечення (а.с. 4-7 т. 2), в яких зазначив, що на підставі наказу начальника ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 17.11.2014 р. № 1119 головним державним інспектором відділу з податку на прибуток управління оподаткування та контролю об'єктів і операцій ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області Мовчан О.Ю., відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. № 1238 «Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку» та відповідно до пп. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України, проведено позапланову виїзну документальну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Ніка Трейдінг» (код ЄДРПОУ - 37608032) суми бюджетного відшкодування заявленої на рахунок платника у банку за серпень 2014 р. у розмірі 479315 грн., за результатами якої складено акт перевірки від 02.12.2014 р. № 4788/15-54-15-02.

Під час перевірки головним державним інспектором Мовчан В.Ю. надано лист від 21.11.2014 р. № 17946/10/10-54-15-02 щодо надання первинних документів, який отриманий головним бухгалтером для ознайомлення, але документи надані не в повному обсязі, а саме: ТОВ «Ніка Трейдінг» згідно декларації з ПДВ за липень 2014 р. віднесено до складу податкового кредиту суму 1475258 грн., яка не підтверджена податковими накладними від таких контрагентів: СТОВ «Заря» на суму ПДВ 117800 грн.; СТОВ «Мощенське» на суму ПДВ 190997,05 грн.; СФГ «Малина» на суму ПДВ 10199,09 грн.; ПСП «Деметра» на суму ПДВ 341639,90 грн.; ТОВ «Україна Експорт-Імпорт» на суму ПДВ 707149,16 грн.; ТОВ «Санні-Трейд» на суму ПДВ 17667 грн.; ТОВ «Санпродтрейд» на суму ПДВ 81595,33 грн.; ТОВ «Черрі Трейд» на суму ПДВ 8210,83 грн.; ТОВ «Ніка Тейдінг» згідно декларації з ПДВ за серпень 2014 р. віднесено до складу податкового кредиту суму 363251 грн., яка не підтверджена податковими накладними від таких контрагентів: СТОВ «Заря» на суму ПДВ 13946,33 грн.; СТОВ «Мощенське» на суму ПДВ 71666,67 грн.; ТОВ «Санпродтрейд» на суму ПДВ 72841,67 грн.; ПСП «Деметра» на суму ПДВ 27068,48 грн.; ТОВ «АІГ-Зоря» на суму ПДВ 14187,13 грн.; ТОВ «Хлібодарське» на суму ПДВ 48874,10 грн.; ТОВ «Сол-агротрейд» на суму ПДВ 114666,67 грн.

Таким чином, відповідач вважає позовні вимоги ТОВ «Ніка Трейдінг» необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись при цьому на доводи, викладені у наданих до суду запереченнях.

Суд, заслухавши осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши доводи адміністративного позову та заперечень на нього, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Ніка Трейдінг» зареєстровано як юридична особа 17.03.2011 р. за № 0041341 (станом на час проведення перевірки) (а.с. 18 т. 1).

Згідно з п. 2.8 акту перевірки у періоді, що перевірявся, підприємство було платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 12.05.2011 р. за № 100336499 та згідно реєстраційної заяви платника податку на додану вартість щодо перереєстрації у зв'язку зі зміною місцезнаходження та зміною назви підприємства № свідоцтва 200180637 (іпн - 44).

Також згідно положень акту перевірки фактичним видом діяльності ТОВ «Ніка Трейдінг» є оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами.

Згідно пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст. 78 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом.

У період з 19.11.2014 р. по 25.11.2014 р. на підставі наказу начальника ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 17.11.2014 р. № 1119 головним державним інспектором відділу з податку на прибуток управління оподаткування та контролю об'єктів і операцій ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області Мовчан О.Ю., відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 р. № 1238 «Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку» та відповідно до пп. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України, проведено позапланову виїзну документальну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Ніка Трейдінг» (код ЄДРПОУ - 37608032) суми бюджетного відшкодування заявленої на рахунок платника у банку за серпень 2014 р. у розмірі 479315 грн. (податкова декларація з податку на додану вартість вх. № від 22.09.2014 р. з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок № від 30.09.2014 р.), за результатами якої складено акт перевірки від 02.12.2014 р. № 4788/15-54-15-02. (а.с. 29-45 т. 1).

Зазначеним актом перевірки встановлено порушення ТОВ «Ніка Трейдінг» п. 198.6 ст. 198, п. 201.11 ст. 201, п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся на загальну суму 1828451,00 грн., у т.ч. у липні 2014 р. - 1465200,00 грн., у серпні 2014 р. - 363251,00 грн., та завищення ТОВ «Ніка Трейдінг» заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленої на рахунок платника у банку по періоду: серпень 2014 р. на суму 479315,00 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки відповідачем були прийняті, зокрема, такі податкові повідомлення-рішення: податкове повідомлення-рішення від 16.12.2014 р. № про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 1232356 грн., в т.ч. за основним платежем на 985885 грн. та за штрафними санкціями на 246471 грн.; податкове повідомлення-рішення від 16.12.2014 р. № про зменшення позивачу розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 842566 грн.

Не погодившись із вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями ТОВ «Ніка Трейдінг» подало скаргу до ГУ ДФС в Одеській області з проханням їх скасувати, оскільки зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням норм чинного законодавства.

17.02.2015 р. ГУ ДФС в Одеській області прийнято рішення про результати розгляду первинної скарги ТОВ «Ніка Трейдінг», відповідно до резолютивної частини якого скасовано податкове повідомлення-рішення, прийняте ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 16.12.2014 р. № у частині визначення завищення від'ємного значення суми податку на додану вартість платника у розмірі 479315 грн., а первинну скаргу директора ТОВ «Ніка Трейдінг» у цій частині задоволено; в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

За результатами розгляду первинної скарги ТОВ «Ніка Трейдінг», ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.03.2015 р. № , яким підприємству зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 363251 грн.

З матеріалів справи та з пояснень сторін вбачається, що спір виник з приводу ненадання при перевірці ТОВ «Ніка Трейдінг» інспектору ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області податкових накладних на підтвердження господарських операцій з підприємствами СТОВ «Заря», СТОВ «Мощенське», СФГ «Малина», ПСП «Деметра», ТОВ «Україна Експорт-Імпорт», ТОВ «Санні-Трейд», ТОВ «Санпродтрейд», ТОВ «Черрі Трейд», ТОВ «АІГ-Зоря», ТОВ «Хлібодарське», ТОВ «Сол-агротрейд».

Надаючи правову оцінку позовним вимогам суд зазначає, що податковим кредитом у розумінні пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту «а» п. 198.1. статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу пункту 198.2. названої статті датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України) (п. 201.1 ст. 201 ПК України).

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби.

В силу п. 201.4. ст. 201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п. 201.6. ст. 201 ПК України).

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Наступним пунктом названої статті встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Згідно з пунктом 1 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 р. № 10 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 січня 2014 року за №185/24926, який набрав чинності 01 березня 2014 року та діяв до 01 грудня 2014 року (далі - Порядок №10), податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Пунктом 5 названого Порядку встановлено, що сплачена (нарахована) сума податку на додану вартість у податковій накладній повинна відповідати сумі податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг продавця у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

Одночасно відповідно до положень пункту 6.3 Порядку №1379 не дає права покупцю на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту: відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому такій реєстрації підлягають податкові накладні, складені в електронній формі, а у разі складання податкової накладної у паперовому вигляді - такій реєстрації підлягають податкові накладні, які відповідають вимогам пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України; порушення порядку заповнення податкової накладної; складення податкової накладної платником податку, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Отже, виходячи з аналізу наведених норм в сукупності, Податковим кодексом України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема, це відсутність зв'язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб'єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних, видача їх особою, яка не є платником податку на додану вартість або не проведення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у визначених законодавством випадках.

Як вбачається зі змісту Акту перевірки, зменшення суми податкового кредиту по податку на додану вартість та завищення заявленої суми бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість зумовлено ненаданням позивачем до перевірки податкових накладних, які б підтверджували правомірність врахування суми зазначеного податку.

Суд з таким висновком податкового органу погоджується та не приймає до уваги надані під час судового розгляду копії договорів, додатків до них, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, видаткових накладних, копії виписки по рахунку ТОВ «Ніка Трейдінг» у ПАТ «КБ «Надра», інших документів з огляду на таке.

Відповідно до положень п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Із системного аналізу наведеної норми випливає, що податковим законодавством передбачено лише одну обставину, за наявності якої платник податків має право не надавати первинні документи бухгалтерського та податкового органу - у разі їх виїмки або іншого вилучення правоохоронними органами.

Згідно п. 44.7 ст. 44 ПК України у разі, якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, визначені в акті перевірки як відсутні.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ним після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надано документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті) та які повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення (абз.2 п. 44.6 ст. 44 ПК України).

Також ані в адміністративному позові, ані під час розгляду справи по суті позивачем не надано доказів надання податковому інспектору при проведенні перевірки ТОВ «Ніка Трейдінг» податкових накладних за липень-серпень 2014 р., що підтверджено поясненнями, наданими допитаною у якості свідка ОСОБА_5, а в силу наведених вище положень Податкового кодексу України відповідач правомірно збільшив грошове зобов'язання по зазначеному податку.

Судом не приймаються до уваги пояснення, надані допитаною у якості свідка ОСОБА_4 щодо надання під час перевірки податкових накладних, оскільки такі твердження спростовуються вищевикладеним.

Крім того, суд зауважує, що під час перевірки саме на платника податків покладається обов'язок надати всі документи, що належать до предмета перевірки або пов'язані з ним, а посадові особи органів податкової служби не зобов'язані їх вимагати та відбирати пояснення з приводу їх відсутності.

З огляду на викладене, вимога позивача про скасування податкових повідомлень - рішень від 16.12.2014 року № та від 03.03.2015 р. № задоволенню не підлягає.

Частиною 1 ст. 9 КАСУ встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 128, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Трейдінг» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 16.12.2014 року № та від 03.03.2015 р. № - відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 13 серпня 2015 року.

Суддя П.П.Марин