Справа № 820/7349/15
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2015 р. № 820/7349/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сагайдак В.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок продажу майна платника податків, що перебуває в податковій заставі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Ізюмська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж, в якому просить суд:

- надати дозвіл Ізюмській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на погашення суми податкового боргу за рахунок продажу майна платника податків, що перебуває в податковій заставі з Ізюмського комунального підприємства теплових мереж;

- кошти від продажу майна платника податків, що перебуває в податковій заставі загальною сумою 116413,00 грн., перерахувати до Загального фонду Державного бюджету на розрахунковий рахунок №0012, отримувач - Ізюмське УДКСУ Харківської області, код отримувача - 37283992, банк отримувача -ГУДКСУ в Харківській області, МФО - 851011, код платежу 14010100.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що платником податків в добровільному порядку не було сплачено суму податкового боргу в розмірі 116413,00 грн., а вжиті податковим органом заходи не призвели до погашення заборгованості, тому її відшкодування має бути проведено у примусовому порядку шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування заперечень на позов представник відповідача зазначив, що положеннями Податкового кодексу передбачено застосування до комунальних підприємств спеціального порядку стягнення заборгованості, який контролюючим органом не було дотримано.

У судове засідання представники сторін не прибули, надали клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 122 КАС України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі представників сторін, в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами документи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи, .

Відповідач перебуває на податковому обліку з 26.06.2003 року за № 04/27( а.с.15).

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість в сумі 116413,00 грн. внаслідок несплати самостійно визначеного зобовязання за декларацією № НОМЕР_1 від 22.06.2015 року ( а.с. 13-14).

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.57.1 ст. 57 ПК України, передбачено, що платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковим боргом є сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п.14.1.175 п.14.1 статті 14 Кодексу).

Положеннями п.п.20.1.34 п.20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (діяв на момент винесення податкових вимог), у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає йому податкові вимоги.

З обставин існування податкового боргу, контролюючим органом було винесено податкові вимоги: 1/27 від 16.01.2004 р., та 2/28 від 21.02.2004 р., які були направлені на адресу відповідача та отримані ним (а.с. 6-8). Вимоги в судовому порядку не скасовувались, тобто є чинними, та на час розгляду справи не виконані.

Крім того, з матеріалами справи підтверджена безперервність податкового боргу відповідача ( а.с.12).

З адміністративного позову вбачається, що позивач діяв в порядку, передбаченому ст.95 ПК України.

Відповідачем по справі є Ізюмське комунальне підприємство теплових мереж, майно якого є спільною власністю відповідної територіальної громади.

Відповідно до положень Податкового кодексу України, до комунальних підприємств застосовується спеціальний порядок стягнення заборгованості.

Так, статтею 96 Податкового кодексу України встановлені особливості погашення податкового боргу державних підприємств, які не підлягають приватизації та комунальних підприємств.

Згідно приписів п.п.96.1, 96.2 ст. 96 ПК України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків ( рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради); затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пунктах 96.1 та 96.2 статті 96 ПК України рішень надсилається контролюючому органу протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк, або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог, контролюючий орган зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 28.01.2015 року звертався до Ізюмського міського голови з відповідним поданням № 83/9/20-14-25 про звільнення керівника Ізюмського комунального підприємства теплових мереж, що зокрема передбачено пп. 96.4 ст.96 ПКУ, на яку отримав відповідь від 11.02.2015 року № 327 про недоцільність таких дій ( а.с.15, 15-зворот).

Проте наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено внесення податковим органом відповідного подання в порядку п. 96.1 п.96.2 ст.96 ПКУ.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що контролюючим органом не дотримано встановленого Податковим кодексом України порядку стягнення податкового боргу з комунального підприємства та вжиття передбачених законом заходів для додержання відповідної процедури, а тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 128, ст.ст. 158-163, ст. 185, ст. 186, ст. 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Ізюмської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Ізюмського комунального підприємства теплових мереж про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок продажу майна платника податків, що перебуває в податковій заставі відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.В.Сагайдак