Справа № 816/1483/15
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 р.Справа № 816/1483/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Григорова А.М.

Суддів: Подобайло З.Г. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2015р. по справі № 816/1483/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області

до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Полтавському та Новосанжарському районах Полтваської області

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

07 травня 2015 року позивач Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полтавському та Новосанжарському районах про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем безпідставно відмовлено у прийнятті до відшкодування витрат, понесених Пенсійним фондом України, на виплату допомоги на поховання в сумі 200 грн. 48 коп..

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2015 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Полтавському та Новосанжарському районах про стягнення коштів.

Управління Пенсійного фонду України в Новосанжарському районі Полтавської області, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, в апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим. Винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2015 року та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які приймають участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними, а тому не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за жовтень 2014 року відділенням виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Полтаві не прийнято до заліку: суму допомоги на поховання, виплаченої сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в частині, що підлягає відшкодуванню відповідно до пункту 4 Порядку у розмірі 200 грн. 48 коп.

Відповідачем не враховані суми витрат на виплату допомоги на поховання у розмірі 200 грн. 48 коп., оскільки смерть потерпілого, на думку відповідача, не пов'язана із страховим випадком державного страхування.

Позивач не погодився з вказаними доводами відповідача у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Положеннями частини 7 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального страхування від нещасних випадків згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 8 статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні, але не мали права на ці виплати.

У разі якщо смерть потерпілого, який одержував щомісячні страхові виплати, настала внаслідок ушкодження здоров'я від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, розмір щомісячної страхової виплати особам, які мають на це право, встановлюється виходячи з розміру щомісячної страхової виплати на день смерті потерпілого. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2001 року № 826 затверджений Порядок проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, який регулює питання проведення Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань витрат страхувальнику або сім'ї застрахованого, чи іншій особі, яка здійснювала поховання потерпілого у разі його смерті від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, на організацію поховання та пов'язаних з цим ритуальних послуг.

Пунктом 1 вказаного Порядку встановлено, що факт наявності нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання засвідчується документами, передбаченими Положенням про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на підприємствах, в установах і організаціях.

Згідно пункту 2 Порядку витрати на поховання провадяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, суд вважає, що обов'язок щодо виплати допомоги на поховання застрахованої особи покладено на відповідача лише у випадку смерті застрахованої особи внаслідок настання страхового випадку, визначеного у статті 13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", і настання якого законодавець пов'язує з наявністю причинного зв'язку між смертю потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Згідно довідки про суму допомоги на поховання від 05 листопада 2014 року ОСОБА_2 була виплачено допомогу на поховання померлого ОСОБА_3 у розмірі 200 грн. 48 коп.

Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про наявність такого причинного зв'язку між смертю потерпілого та нещасним випадком, який стався за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві, або захворюванням, яке включено в перелік професійних захворювань, позивачем до суду не надано, в матеріалах справи відсутні, а тому позовні вимоги про стягнення витрат на виплату допомоги на поховання задоволенню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду, оскільки з боку відповідача, порушень прав позивача, стосовно яких заявлено позов, відсутнє.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2015р. по справі № 816/1483/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 11.08.2015 р.