Справа № 408/2759/15-а
Суддя: Філіпенко Л. П.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 408/2759/15-а
№ 2а/408/17/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року Біловодський районный суд Луганської області в складі :

судді Філіпенко Л.П.

секретаря Гляненко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до УДАІ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УДАІ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення надійшов до Біловодського районного суду 03 серпня 2015 року. Посилаючись на те, що цей позов підлягає розгляду в судах на підставі ст. 288 ч. 3 КУпАП, яка прямо передбачає право особи оскаржити до районного (прирівняного до нього) суду постанову органів державної влади та посадових осіб, до яких належать і органи ДАІ та їх посадові особи, ОСОБА_1 вказує, що інспектором ДПС взводу №4 роти ДПС ДАІ з ОСП при УОМ ГУМВС України в Київській області старшим прапорщиком міліції ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 23 липня 2015 року серія АП1№322298 та прийнята постанова по справі про адміністративне правопорушення від 23 липня 2015 року серія ПС2 №572338, згідно якої на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до протоколуОСОБА_1 в цей день - 23 липня 2015 року близько 17 год. 22 хв. на 77 км а/д Київ-Харків, керуючи автомобілем Тойота Лендкрузер, державний номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 74 км/год. чим перевищив швидкість на 24 км в зоні дії знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год.», тобто скоїв порушення вимог п.п. 12.9 б Правил дорожнього руху України. Порушення було зафіксовано на прилад «TruCam» №000054.

Але з викладеними у протоколі обставинами ОСОБА_1 не згоден у зв'язку з тим, що за пред'явленими йому даними приладу неможливо було встановити, що керований ним транспортний засіб знаходився в межах дії вказаного у протоколі знаку, жодних об'єктивних даних, які б могли підтвердити географічну локацію даному автомобілю не має.

З вказаним протоколом та постановою позивач не погоджується, оскільки вони складені з порушенням норм процесуального, матеріального права та правил оформлення адміністративних матеріалів, на які позивач вказав.

Тому ОСОБА_1 просить

- визнати протиправними дії інспектора ДПС взводу №4 роти ДПС ДАІ з ОСП при УОМ ГУМВС України в Київській області старшого прапорщика міліції ОСОБА_2;

- постанову по справі про адміністративне правопорушення від 23 липня 2015 року серія ПС2№572338 визнати протиправною та скасувати.

- протокол про адміністративне правопорушення від 23 липня 2015 року серія АП1№322298 визнати протиправним та скасувати.

- провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення і складу адміністративного правопорушення в його діях.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, та суду надав пояснення, які співпадають з доводами, вказаними у позовної заяві.

Відповідачі в особі представника УДАІ ГУ МВС України в Київській області та інспектор цього УДАІ ОСОБА_2 в судове засідання не прибули, про слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, тому судом винесена протокольна ухвала про розгляд справи за їх відсутністю.

Вислухавши ОСОБА_1, оглянувши письмові докази по справі:

- протокол серії АП1 322298 про адміністративного правопорушення відповідно якого позивач 23.07.2015р. близько 17 год. 22 хв. на 77 км а/д Київ-Харків, керуючи автомобілем Тойота Лендкрузер, державний номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 74 км/год. чим перевищив швидкість на 24 км в зоні дії знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год.», Швидкість вимірювалась приладом TC №000054, чим порушив вимоги п.п. 12.9 б Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 п.122 КУпАП.ОСОБА_1 пояснював, що він такого правопорушення не скоював, т.к. «двигался от знака ограничения скорости 70 км.час. до знака 50 км.час и при этом сбросил скорость».

-постанову про накладення штрафу справі про адміністративне правопорушення від 23 липня 2015 року серія ПС2№572338відносно якої до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення в сумі 255 гривень за ч.1 ст. 122 КУпАП.

суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Розгляд справ про адміністративні проступки, накладення адміністративних стягнень належить до компетенції адміністративного суду і здійснюється в порядку, передбаченому КУпАП. Виходячи з вимог доступності до правосуддя у адміністративних справах, до компетенції місцевого загального суду як адміністративного суду входять як йому підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності. Аналізуючи загальний зміст цього адміністративного позову, цей позов не виходить за межі, встановлені законом для розгляду цим судом.

Судом встановлено, що скарга подана у встановлений законом 10 денний строк для її оскарження, суд може винести постанову, яка б гарантувала захист свобод, інтересів людини і громадянина також і щодо відносин, які виникають у сфері притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього руху, прямо зазначених у цій статті, до яких при встановленні вказаних та викладених у постанові від 23 липня 2015 року серія ПС2№572338 порушень, відповідальність за зазначені там порушення правил дорожнього руху законом за п.19.1 Правил дорожнього руху передбачена.

Але ОСОБА_1 зазначив, що з порушенням не згоден, що оскільки швидкість керованого ним транспортного засобу фіксувалася в момент руху в зоні дії іншого знаку, що обмежує максимальну швидкість 70 км/год. Опинившись у зоні дії знаку, що обмежує максимальну швидкість 50 км/год. Його автомобіль рухався не більше, як 65 км/год. із поступовим зниженням швидкості.

Крим того суд вважає, що протокол серії АП1 322298 про адміністративного правопорушення складений з порушенням норм процесуального, матеріального права та правил оформлення адміністративних матеріалів, а саме:

-при складанні протоколу інспектором ДПС було грубо порушено процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, зокрема: інспектор ДПС не роз'яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП: «особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі» - що було порушено при винесенні вказаної постанови, без ї присутності позивача, у зв'язку з чим позбавив мене права користуватися правовою допомогою, заявляти клопотання. Але позивачем під час складання протоколу було заявлено про необхідність отримання правовової допомоги, однак інспектор ДПС ОСОБА_2 проігнарував мої вимоги і клопотання.

- інспектор ОСОБА_2 виніс постанову по справі ще до того, як оформив протокол (готова постанова була додана до протоколу, що інспектор ДПС власноруч записав у ньому), тобто були порушені вимоги наступних статей КУпАП:

- ст. 245, яка вказує, що з'ясування обставин справи при її розгляді повинно бути всебічне, повне і об'єктивне, а вирішення справи повинно відбуватися в точній відповідності з законом;

- ст. 251 КУпАП вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів по справі, а ст.ст. 279 та 283 КУпАП зазначають, що при розгляді справи оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховується особа, яка притягається до відповідальності та бере участь у справі, а вже потім приймається рішення та виноситься Постанова по справі. Таким чином, винесення Постанови по справі ще до того, як був складений протокол та внесені до нього пояснення водія, є грубим порушенням норм КУпАП та свідчить про формальний розгляд справи.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із п. 2.3.1. Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 26 лютого 2009 року № 77 (далі - Інструкції) «за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, четвертою і п'ятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 122, частинами першою і другою статті 123, статтею 125, частиною першою статті 126, частинами першою і другою статті 127, частинами третьою, восьмою і дев'ятою статті 133-1 КУпАП, - працівники Державтоінспекції МВС, які мають спеціальні звання».

У Протоколі та Постанові не міститься жодних відомостей щодо того, чи мав інспектор ДПС відповідно до своїх функціональних обов'язків право самостійно виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення, чим порушив вимоги п. 3 ч. 2 ст. 222 КУпАП, та п. 4.1 (абзац 3)

У відповідності до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. В протоколі свідків не зазначено, а значить протокол не відповідає вимогам вищезгаданої статті, оскільки, в протоколі обов'язково повинні бути зазначені свідки, якщо вони були. Інспектор ДПС відмовився залучити свідків до Протоколу, хоча в транспорті позивача на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_3, свідчення якого, могли забезпечити всебічний та об'єктивний розгляд справи.

Відповідно до переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху затвердженого Наказом МВС від 01.03.2010 № 33 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 березня 2010 р. за № 262/17557, прилад «TruCAM» віднесений до таких, які працюють виключно в автоматичному режимі, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до п. 12.1. Інструкції «Фіксація правопорушення учасниками дорожнього руху за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, є фіксацією порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних засобів на електронний носій чи світлочутливу плівку, що може забезпечити визначення суті порушення та чітке зображення транспортного засобу, яким було вчинено правопорушення (його марку, колір, номерний знак) та, по можливості, водія, що знаходився за кермом».

Крім того, п. 12.3. тієї ж Інструкції вказує на те, що оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, проводиться після обробки інформації, що міститься на електронних носіях, особою, яка відповідальна за роботу цього технічного засобу. Зазначена особа робить роздруківки матеріалів фото-, кінозйомки чи відеозапису, перевіряє транспортний засіб по автоматизованій інформаційно-пошуковій системі "Автомобіль" для встановлення власників або співвласників транспортних засобів, фотокартку передає до підрозділу з адміністративної практики для реєстрації.

Не зважаючи на це інспектор ДПС вказав у Протоколі, що до нього додається фото, хоча не мав жодної технічної можливості зробити роздруківку, відповідно до чого, інспектор не міг об'єктивно по суті розглянути питання на місці, що ще раз доводить формальний підхід до розгляду справи.

Прилад «TruCam», яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксацій порушень ПДР України, не є автоматичним засобом фото- чи відеофіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ в руках, керується ним безпосередньо або через комп'ютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, абощо, об'єкт зйомки, її режими, кут огляду приладу, тощо). В даному випадку співробітник ДАІ під час вимірювання тримав вимірювальний пристрій у руці, при цьому немає ніяких даних у якому режимі працював вимірювальний пристрій. Це робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується. Фіксація порушень ПДД України приладом «TruCam» вручну не відповідає вимогам закону та нормативним актам МВС України.

Крім того, у Постанові відсутні відомості про те, хто саме проводив фотофіксацію. Між тим, це повинно бути зафіксовано, так як до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про міліцію» працівникам міліції дозволяється використовувати технічні засоби для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, лише ті, що передбачені нормативно-правовими актами. Згідно зі ст.ст.10-15 Закону України „ Про метрологію та метрологічну діяльність ", на вимірювання у сфері, у якій їх результат можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні, свідоцтвом про повірку, з вказаним терміном дії до наступної повірки.

Протокол та Постанова не містить жодних відомостей про те, що прилад «TruCam» №000582 був укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні, свідоцтвом про повірку, з вказаним терміном дії до наступної повірки. Клопотання позивача на пред'явлення вищезазначених документів на прилад «TruCam» №000054, інспектор ДПС ОСОБА_2 проігнорував, що підтверджує їх відсутність на час вимірювання. Крім цього, в інструкції по експлуатації до даного прибору у розділі «Дорожні установки» в пункті «Вибір місцеположення при дорозі» описано так званий «ефект косинуса», який завжди присутній при вимірюванні » прибором «TruCam», більше того, у даному розділі наведено таблиці перерахунку швидкості, яка показана на радарі в реальну швидкість (в залежності від кута між положенням приладу та напрямком руху автомобілю. Даний кут залежить від кривизни дороги, відстані на якій розташовано прилад від краю дороги та відстань між приладом та автомобілем. Проте у наведеному протоколі інспектор ДПС не вказав цей кут, а також інші дані, що впливають на правильність і точність вимірювання. Суд вважає, що дана обставина має суттєве значення, оскільки право притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у інспектора ДПС виникло у зв'язку з перевищенням граничної межі швидкості усього на 4км/год (згідно даних протоколу).

Ст. 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім цього, п.3 ст. 70 КАС України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до п.4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 18 ч.1 п.2,171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.247ч.1 п.1, 251, 252, 284, 288 КУпАП , суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до УДАІ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора ДПС взводу №4 роти ДПС ДАІ з ОСП при УОМ ГУМВС України в Київській області старшого прапорщика міліції ОСОБА_2 в частини складення протоколу про адміністративне правопорушення від 23 липня 2015 року серія АП1№322298.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 23 липня 2015 року серія ПС2№572338 визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення і складу адміністративного правопорушення в діяхОСОБА_1 .

Постанова суду з цього питання оскарженню не підлягає.

Суддя : Л.П.Філіпенко