Справа № 205/3019/15-а
Суддя: Нижний А. В.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

28.07.2015 Єдиний унікальний номер 205/3019/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 рокум. ДніпропетровськСправа № 205/3019/15а
2а/205/59/15

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Нижний А.В., розглянувши у порядку скороченого провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому просить:

визнати протиправними дії УПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо вилучення із складу заробітної плати при обчисленні розміру пенсії державного службовця 10 відсотків винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації на заробітну плату, з яких справляються страхові внески на державне пенсійне страхування, аз 1 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

зобов'язати УПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату пенсії з 08 жовтня 2014 року з урахуванням повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 відсотків від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, а також індексації на заробітну плату.

Відповідач надав до суду письмові заперечення проти позову, у яких просить відмовити у задоволенні позову з посиланням на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду та правомірність дійУПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська.

Ухвалою суду від 28.07.2015р. позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії залишено без розгляду в частині позовних вимог за період до 30.10.2014р.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

З 08.10.2014р. ОСОБА_1 призначено пенсію державного службовця у порядку та на умовах Закону України «Про державну службу», проте при обчисленні розміру пенсії не враховані окремі складові заробітної плати, які вказані у наданій до УПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська довідках про складові заробітної плати № 05-11/378 та № 05-11/379 від 06.10.2014р., а саме: матеріальна допомога на оздоровлення у сумі 17501,80 грн., матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у сумі 6010,00 грн., індексація заробітної плати у сумі 3567,13 грн.

Крім того, при обчисленні розміру пенсії винагорода за вислугу років, яка виплачувалася позивачу у розмірі 40% на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1141 «Про затвердження Порядку виплати винагороди за вислугу років працівникам Державної фінансової інспекції та її територіальних органів, які безпосередньо здійснюють державний контроль за витрачанням бюджетних коштів», фактично врахована у розмірі 30%.

28.11.2014р. позивач звернулась до УПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська з заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням усіх складових заробітної плати, проте листом від 05.12.2014р. № Т-187/14ос їй відмовлено в перерахунку пенсії.

За змістом ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

За змістом ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, аналізуючи положення ст. 37 Закону України «Про державну службу», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд дійшов висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань, сума індексації заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 16.09.2014р. № 21-314а14, а тому має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до ч. 1 ст. 3607 ЦПК України.

Крім того, відповідно до Порядку виплати винагороди за вислугу років працівникам органів державної контрольно-ревізійної служби, які безпосередньо здійснюють державний контроль за витрачанням бюджетних коштів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998р. № 1141, винагорода за вислугу років призначається за стаж роботи в розмірі 40%.

Таким чином, оскільки винагорода за вислугу років в розмірі 40% отримувалася позивачем під час проходження служби та на неї нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, суд дійшов висновку про неправомірність дій відповідача щодо обчислення розміру пенсії позивача виходячи з 30% розміру відповідної винагороди.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011р. № К-32290/09.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності своїх дій щодо розрахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії державного службовця з 30.10.2014р. без урахування повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 % від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації на заробітну плату, визначених у довідках про складові заробітної плати № 05-11/378 та № 05-11/379 від 06.10.2014р.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Водночас, зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, передбачений ст.ст. 7, 11 КАС України, також зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом визнання протиправними дій УПФУ України в Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо розрахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії державного службовця з 30.10.2014р. без урахування повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 % від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації на заробітну плату, визначених у довідках про складові заробітної плати № 05-11/378 та № 05-11/379 від 06 жовтня 2014 року, а також шляхом зобов'язання УПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська перерахувати та виплатити ОСОБА_1, починаючи з 30.10.2014р., пенсію державного службовця з урахуванням повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 % від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації на заробітну плату, визначених у довідках про складові заробітної плати № 05-11/378 та № 05-11/379 від 06.10.2014р.

Керуючись ст. 37 Закону України «Про державну службу», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 9, 69-71, 94, 183-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська щодо розрахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії державного службовця з 30 жовтня 2014 року без урахування повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 % від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації на заробітну плату, визначених у довідках про складові заробітної плати № 05-11/378 та № 05-11/379 від 06 жовтня 2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська перерахувати та виплатити ОСОБА_1, починаючи з 30 жовтня 2014 року, пенсію державного службовця з урахуванням повної суми винагороди за вислугу років у розмірі 40 % від посадового окладу, матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації на заробітну плату, визначених у довідках про складові заробітної плати № 05-11/378 та № 05-11/379 від 06 жовтня 2014 року.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

СуддяА.В. Нижний