Справа № 2а-7870/10/0470
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2010-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 липня 2010 р. 2а-7870/10/0470

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Потолова Г.В. , перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 до Відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Відділу державної виконавчої служби про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 940грн. 00коп. та стягнення моральної шкоди у розмірі 131476грн. 98коп.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, в порушення п.2 та п.3 ч.1 у позовній заяві не зазначено номеру засобу звязку та адреси електронної пошти, відповідно, позивачів та відповідача, або посилання на їх відсутність, оскільки ці реквізити можуть бути потрібні суду для здійснення термінових викликів чи повідомлень, зясування причин неприбуття до суду.

В порушення ч.4 ст.106 КАС України, якою визначено вимогу підписання позовної заяви позивачем або його представником із зазначенням дати підписання, подана позовна заява підписана особою ОСОБА_4, проте не визначено статус: чи відповідач-2, чи представник позивача-1 або, взагалі, від обох сторін.

Одночасно, в порушення п.4 ч.1 ст.106 КАС України позивачем не викладено обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги. Так, прохальна частина позову не відповідає описовій, оскільки зі змісту позовної заяви неможливо дійти висновку щодо предметної та територіальної підсудності.

Також, позивачами не викладено обставин в обґрунтування вимоги щодо немайнової (моральної) шкоди, тобто, в чому саме полягає заподіяння шкоди відповідачем, яким чином вона заподіяна, докази завдання позивачам та понесення ними шкоди саме у зазначеному розмірі.

З огляду на зміст ст.21 КАС України, якою визначена підсудність кількох повязаних між собою вимог, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони повязані між собою і підсудні одному адміністративному суду. Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів субєктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Одночасно, слід зазначити, що за приписами ст.106 КАС України до позовної заяви, крім іншого, додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати. А у разі необхідності, у позовній заяві зазначається, зокрема, клопотання про звільнення від сплати судового збору. Тобто, до позовної заяви має бути доданий документ (квитанція, платіжне доручення) про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати. Відповідно до п.3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» КАС України до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується в порядку, встановленому законодавством для державного мита. При цьому судовий збір має бути сплачено як за позовні вимоги не грошового характеру, так і за позовні вимоги про стягнення грошових коштів.

Зокрема, слід звернути увагу, що п.ж ч.1 ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» визначено розмір ставки державного мита із позовних заяв про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з відповідною ціною позову.

В адміністративному судочинстві при сплаті судового збору застосовуються пільги, надані на підставі статей 4 і 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито». Випадки звільнення від сплати судового збору (державного мита) при зверненні до суду, повністю або частково, визначаються Кодексом адміністративного судочинства України та іншими законами. За обґрунтованим клопотанням (його може бути викладено у самій позовній заяві), вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд може звільнити позивача від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити або розстрочити його сплату у випадках та на підставі, визначеними КАС України.

Отже, вирішення питання про звільнення від сплати судового збору є прерогативою суду, а не позивача (позивачів, в даному випадку), однак, за обґрунтованим клопотанням позивача (позивачів).

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач-2, виконуючи одночасно і функції представника позивача-1, самостійно вирішив питання про звільнення себе від сплати судових витрат.

Проте, згідно п.1 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від сплати державного мита звільняються позивачі робітники та службовці за позовами про стягнення заробітної плати й за іншими вимогами, що випливають з трудових правовідносин; члени колективних сільськогосподарських підприємств, працівники фермерських господарств за позовами до колективних сільськогосподарських підприємств, фермерських господарств про оплату праці та за іншими вимогами, повязаними з трудовою діяльністю.

А відповідно до п.8 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від сплати державного мита звільняються позивачі за позовами про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином.

Однак, в обґрунтування такого рішення позивача, останнім не зазначено в позовній заяві та не додано доказів до неї щодо визначення, зокрема, в яких саме трудових відносинах позивачі перебувають з відповідачем, оскільки поданий позов не є позовом про стягнення заробітної плати з відповідача; не визначено, що заявлені позовні вимоги якимось чином повязані з трудовою діяльністю між позивачами та відповідачем, а також, не доведено завдання відповідачем злочину, в тому числі, за загальним його визначенням, наслідком якого були б матеріальні збитки.

Разом з тим, слід зазначити, що позивачі у тексті позовної заяви допускають некоректні висловлювання на адресу посадових осіб Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, а також, висловлювання, які за своїм змістом взагалі не стосуються предмету спору. У звязку з чим, позивачу пропонується привести текст позовної заяви у відповідність до вимог діловодства і норм ст.ст.105, 106 КАС України, з урахуванням приписів ст.ст.21, 162 КАС України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху на підставі ч.1 ст.108 КАС України, встановивши строк для усунення виявлених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.21, 106, ч.1, 2 ст.108, ст.ст.165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 до Відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без руху.

Встановити позивачу строк до 05 серпня 2010 р. усунути визначені недоліки позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня постановлення ухвали, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя ОСОБА_5