Справа № 819/1705/15
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1705/15

05 серпня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання Цимбал А.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача Головатий М.В.

представник відповідача Дуфанець Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головатий Микола Володимировиіч, начальник відділу агропромислового розвитку Борщівської райдержадміністрації про визнання наказу недійсним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Борщівської районної державної адміністрації Тернопільської області (далі відповідач), у якому просить:

- Визнати наказ начальника відділу агропромислового розвитку Борщівської РДА Головатого М.В. за №28-к від 22.05.2015р. «Про звільнення ОСОБА_1»

- поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника відділу економічного розвитку управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації з 22.05.2015 року;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що позивач з 08.02.2010 року працював на посаді начальника відділу економічного розвитку управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації. 22.05.2015 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) згідно з наказом начальника відділу агропромислового розвитку Борщівської РДА Головатого М.В. за №28-к від 22.05.2015р. Позивач вважає звільнення з посади незаконним, оскільки відповідачем при звільненні ОСОБА_1 з посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України не дотримано визначеного законом порядку вивільнення працівників при скороченні штату з вчиненням відповідних дій, зокрема, не попереджено про наступне вивільнення, не запропоновано інших вакантних посад. Позивач вважає, що відповідачем порушено порядок його звільнення, а відтак позов просить задоволити.

В судовому засіданні позивач та його представник адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову.

В судовому засідання ствердив, що на підставі розпорядження голови Борщівської районної державної адміністрації від 12.09.2014 року за № 242-од "Про упорядкування структури Борщівської районної державної адміністрації",Борщівська районна державна адміністрація затвердила граничну чисельність працівників апарату та структурних підрозділів райдержадміністрації.

06.03.2015р. наказом управління агропромислового розвитку «Про здійснення заходів, пов»язаними з реорганізацією управління агропромислового розвитку райдержадміністрації» продовжено дії пов»язані з реорганізацією управління агропромислового розвитку райдержадміністрації до повного завершення. Зобов»язно розробити штатний розпис відділу агропромислового розвитку райдержадміністрації та подати на затвердження. Відділу фінансів обліку та звітності управління здійснити заходи щодо попередження про зміну істотних умов праці та про можливе вивільнення працівників управління у межах доведеної граничної чисельності шість одиниць працівників згідно з додатком з наданням їм гарантій, пільг та компенсацій,згідно з чинним законодавством. Привести посадові інструкції працівників у відповідність до чинного законодавства та нового положення.

Відповідно до додатку до вищевказаного наказу, список працівників управління агропромислового розвитку Борщівської РДА персонально попереджених про наступне можливе вивільнення у зв»язку з реорганізацією доведено до відома під розписку державним службовцям.

Актом від 06.03.2015р. про відмову з ознайомленням з наказом та підписанням попередження про наступне вивільнення зафіксовано відмову ОСОБА_1від підпису про ознайомлення з наказом.

Представник відповідача вважає, що всі дії щодо вивільнення працівника у зв'язку з реорганізацією структурного підрозділу та скороченням штату працівників, які передбачені КЗпП України, Борщівської районною державною адміністрацією дотримані. Також 12.05.2015 року надана згода первинної профспілкової організації працівників відділу агропромислового розвитку районної державної адміністрації на звільнення з посади позивача. Представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, допитавши свідка, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 08.02.2010 року працювала на посаді начальника відділу економічного розвитку управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації.

22.05.2015 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) згідно з наказом начальника відділу агропромислового розвитку Борщівської РДА Головатого М.В. за №28-к від 22.05.2015р.

Судом також встановлено, що згідно з штатним розписом станом на 24.03.2015р. , затвердженим першим заступником голови районної державної адміністрації чисельність працівників управління агропромислового розвитку Борщівської районної державної адміністрації складала 7 штатних одиниць, до структури управління входили два відділи, в кожному з яких передбачені посади начальника відділу, двох головних спеціалістів, головний спеціаліст бухгалтер, оператор комп»ютерного набору, управління очолював начальник.

На виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження рекомендаційних переліків структурних підрозділів обласної, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в м.Києві та м. Севастополі державних адміністрацій»розпорядження голови Борщівської районної державної адміністрації від 12.09.2014 року за № 242-од "Про упорядкування структури Борщівської районної державної адміністрації» затвердженунову граничну чисельність працівників апарату та структурних підрозділів райдержадміністрації.

06.03.2015р. наказом управління агропромислового розвитку «Про здійснення заходів, пов»язаними з реорганізацією управління агропромислового розвитку райдержадміністрації» продовжено дії пов»язані з реорганізацією управління агропромислового розвитку райдержадміністрації до повного завершення та зобов»язно розробити штатний розпис відділу агропромислового розвитку райдержадміністрації та подати на затвердження.

Відповідно до вищевказаного наказу, затверджено штатний розпис відділу агропромислового розвитку Борщівської райдержадміністрації з штатною кількість 6 одиниць (замість управління з штатною кількістю 7 одиниць, що зазначено вище). Даним наказом, Відділу фінансів обліку та звітності управління зобов»язано здійснити заходи щодо попередження про зміну істотних умов праці та про можливе вивільнення працівників управління.

Як вбачається з пояснень представника відповідача даний наказ 06.03.2015р. та інформацію щодо наявності вакантних посад в апараті і структурних підрозділах райдержадміністрації доведено до відома працівникам на нараді, яка відбулась 06.03.2015р. , проте ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення, про що складений акт про відмову з ознайомленням з наказом та підписанням попередження про наступне вивільнення.

Проте, як стверджує позивач, вона не була присутня на даній нараді та інформація щодо попередження про зміну істотних умов праці та про можливе вивільнення працівників управління не була їй відома, а отже і підстави для складання вищезазначеного акта у відповідача відсутні.

Для з»ясування обставини щодо присутності ОСОБА_1 на нараді яка відбулась 06.03.2015р. о 08.00-09.00 год. на якій працівників управління агропромислового розвитку Борщівської РДА повідомлялось про наступне можливе вивільнення, у зв»язку з реорганізацією, допитаті в якості свідків працівники управління, а саме ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8

Проте, покази даних свідків не можуть бути належним доказом у справі, у розумінні ст.69 КАС України, оскільки на підставі даних показів неможливо встановити наявність чи відсутність обставини щодо присутності ОСОБА_1 на нараді, яка відбулась 06.03.2015р.,а також обставини щодо належного повідомлення останньої про наступне можливе вивільнення, у зв»язку з реорганізацією.

Допитані в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - районне об»єднання асоціації фермерів повідомили про те, що ОСОБА_1 06.03.2015р. з 08.00 год до 13.00 год перебувала в управління статистики і готувала інформацію для проведення зборів фермерських господарств, які мали відбутись 07.03.2015р. Присутність ОСОБА_1 06.03.2015р. з 08.00 год до 13.00 год в управління статистики підтвердила допитана в якості свідка працівник управління статистики ОСОБА_11

Отже, як вбачається з даних показів, судом встановлено, що ОСОБА_1, не була присутня на вищевказаній нараді та інформація щодо попередження про зміну істотних умов праці та про можливе вивільнення працівників управління не була їй доведена, чим порушено відповідачем вимоги ч. 1-3 ст. 49-2 КЗпП України.

При вирішенні публічно-правового спору судом враховано наступне.

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, обов'язок доказування того, що позивача правомірно було звільнено з посади покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень.

За правилами частини першої статті 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Враховуючи пояснення сторін та показ и свідків, відповідач у даній справі не довів правомірність звільнення позивача з займаної посади, з огляду на таке.

Організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначено Законом України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 року № 586-XIV. Відповідно до статті 5 даного Закону склад місцевих державних адміністрацій формують голови місцевих державних адміністрацій. У межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідних місцевих державних адміністрацій, а також з урахуванням вимог статті 18 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", їх голови визначають структуру місцевих державних адміністрацій.

Таким чином, головою Борщівської районної державної адміністрації в межах своїх повноважень, враховуючи доведену граничну чисельність працівників районних державних адміністрацій, приймались відповідні розпорядження щодо затвердження структури районної державної адміністрації.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації було реорганізовано шляхом перетворення у відділ агропромилового розвитку районної державної адміністрації, при цьому мало місце скорочення штату працівників з 7 штатних одиниць до 6, скорочено посадуначальника відділу економічного розвитку.

Суспільні відносини, пов'язані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно зі статтею 30 даного Закону до державних службовців можуть бути застосовані як загальні підстави припинення державної служби, визначені КЗпП України, так і підстави, визначені цим законом.

Власник (уповноважений ним орган) вправі зі своєї ініціативи звільнити працівника тільки за умови, що є підстави, з якими закон пов'язує виникнення в нього права на розірвання трудового договору. Такі підстави, зокрема, визначено статтею 40 КЗпП України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При звільненні за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України є необхідним додержання порядку вивільнення працівників, встановлених статтями 40, 42, 49-1 КЗпП України. Така ж позиція викладена у пункті 19 Постанови Пленому Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", згідно з яким розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Частинами першою-третьою статті 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Отже, звільняючи ОСОБА_1 із займаної посади відповідачем не враховано вимогу частини 2 статті 40 КЗпП України, якою передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Крім того, відповідачем недотримані наведені вище вимоги трудового законодавства та не забезпеченні гарантії працівника при вивільненні, а саме:

1) не попереджено працівника про наступне вивільнення, оскільки ОСОБА_1 не була присутня на нараді, на якій працівників управління попереджено про зміну істотних умов праці та про можливе вивільнення працівників.

2) не дотримано вимоги про те, що одночасно з попередженням про звільнення власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Крім того, з показань допитаної в якості свідка голови первинної профспілкової організації працівників управління агропромислового розвитку ОСОБА_5 слідує, що на засідання профспілкового комітету 12.05.2015р. ОСОБА_1 не запрошувалась, дане питання вирішувалось за відсутності позивача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не була дотримана процедура під час звільнення позивача із займаної посади, а тому позовні вимоги щодо скасування наказу начальника відділу агропромислового розвитку Борщівської РДА Головатого М.В. за №28-к від 22.05.2015р. Про звільнення ОСОБА_1. з посади начальника відділу економічного розвитку управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Пунктом 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100, передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до пунктів 2 і 3 частини першої статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1..Позов задоволити повністю

2. Скасувати наказ від 22.05.2015р. №28-к "Про звільнення ОСОБА_1"

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу економічного розвитку управління агропромислового розвитку Борщівської райдержадміністрації

4.Стягнути з Відділу агропромислового розвитку Борщівської районної держа вної адміністрації () середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.05. 2015 р. по 05.08.2015 р. включно.

5. Постанова суду в частині поновлення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць - підлягає негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовено 10.08.2015р.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.