Справа № 806/540/15
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

806/540/15

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м.Житомир справа № 806/540/15

категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: представників позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнинсир" до Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (Попільнянське відділення) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечила проти позову та просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с. 42-45).

Вислухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Встановлено, що у період з 08.12.2014 по 12.12.2014 посадовими особами Андрушівської ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "Корнинсир" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства при нарахуванні та відображенні в податковому обліку сум податку на додану вартість за період січень-травень 2014 року, за результатами якої складено акт № 000071/06-01-22/31962786 від 23.12.2014 (а.с. 9-22).

Актом перевірки зафіксовано порушення ТОВ "Корнинсир":

січень 2014 року - 2621,00 грн;

лютий 2014 року - 5555,00 грн;

травень 2014 року - 6658,00 грн.

січень 2014 року - 2621,00 грн;

лютий 2014 року - 5555,00 грн;

травень 2014 року - 6658,00 грн.

Не погодившись із рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи оспорюване рішення на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено наступне.

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення став висновок відповідача про невірне визначення ТОВ "Корнинсир" частки податкового кредиту придбаних товарів та послуг, які використовуються для виготовлення інших товарів/послуг.

Однак, висновки контролюючого органу не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи та спростовані наступним.

Так, підпунктом 4 пункту 1 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що у період до 1 січня 2015 року податок на додану вартість юридичними особами, які зареєстровані платниками податку на додану вартість, при здійсненні ними операцій з постачання власної виробленої продукції (молока, молочної сировини, молочних продуктів, м'яса, м'ясопродуктів, іншої продукції переробки тварин (шкур, субпродуктів, м'ясо-кісткового борошна), виготовленої з поставлених молока або м'яса в живій вазі сільськогосподарськими підприємствами, визначеними розділом V Кодексу, іншими юридичними і фізичними особами, у тому числі фізичними особами - підприємцями, які самостійно вирощують, розводять, відгодовують продукцію тваринництва, визначену розділом V Кодексу (далі - переробні підприємства), справляється з урахуванням таких особливостей, зокрема, переробне підприємство суму сплаченого (нарахованого) податкового кредиту по виготовлених та/або придбаних товарах/послугах, основних засобах, які використовуються частково для виготовлення продукції, а частково для виготовлення інших товарів/послуг, розподіляє виходячи з частки використання таких товарів/послуг, основних засобів в операціях з постачання продукції та відповідно в операціях з постачання інших товарів/послуг, з урахуванням вимог розділу V Кодексу.

Відповідно до підпункту 209.15.1 пункту 209.15 статті 209 Податкового кодексу України, у разі якщо товари/послуги, основні фонди, виготовлені та/або придбані, використовуються сільськогосподарським підприємством частково для виготовлення сільськогосподарських товарів (послуг), а частково для інших товарів/послуг, то сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи з питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг у загальній вартості усіх товарів/послуг, поставлених за 12 попередніх послідовних звітних (податкових) періодів.

У разі зміни напряму використання товарів/робіт, основних фондів платник податку проводить коригування податкового кредиту виходячи з вартості придбання товарів/послуг, балансової (залишкової) вартості основних фондів, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснено зміну напряму використання.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку, у податковій декларації 0140 відображаються суми податкового кредиту, які виникають у зв'язку з переробкою та постачанням готової продукції.

У разі якщо товари/послуги, необоротні активи, виготовлені або придбані, використовуються переробним підприємством частково для виготовлення такої готової продукції, а частково для інших товарів/послуг, то відповідно до вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XX Кодексу сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи з частки використання таких товарів/послуг, необоротних активів в операціях з виготовлення готової продукції та відповідно в інших операціях.

Указаний розподіл відбувається в тому періоді, в якому здійснювалось відповідне виготовлення та/або придбання, а розподілені суми включаються до значень рядків 10, 12, 13 декларацій 0110 та 0140 відповідно

Наведені положення дають підставу для висновку, що товари/послуги, основні засоби, придбані або виготовлені, використовуються переробним підприємством частково для виготовлення молока, молочної сировини, молочних продуктів, м'яса, м'ясопродуктів, іншої продукції переробки тварин (шкур, субпродуктів, м'ясо-кісткового борошна) з поставлених йому молока або м'яса в живій вазі, а частково для виготовлення інших товарів/послуг, суми ПДВ, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням або виготовленням, розподіляються переробним підприємством у порядку, передбаченому для сільськогосподарських підприємств з відображенням розподілених сум в деклараціях з відмітками "0110" та "0140".

Відповідно до положень пунктів 199.1, 199.2 Податкового кодексу України, у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Частка використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях визначається у відсотках як відношення обсягів з постачання оподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за попередній календарний рік до сукупних обсягів постачання оподатковуваних та неоподатковуваних операцій (без урахування сум податку) за цей же попередній календарний рік. Визначена у процентах величина застосовується протягом поточного календарного року.

Відповідач вважає, що показники рядку 10.1 декларацій 0140 не відповідають сумі податкового кредиту, визначеної відповідно до частки використання отриманих товарів та послуг з постачання продукції, виготовленої з поставленого молока сільськогосподарськими підприємствами, що, відповідно, призвело до завищення податкового кредиту за період з 01.01.2014 по 31.05.2014.

У ході перевірки ТОВ "Корнинсир" надано пояснення контролюючому органу, відповідно до яких, Товариство відображає операції з реалізації не молочної продукції, в якій є замінник молочного жиру, у складі податкових зобов’язань в декларації з податку на додану вартість (загальна), а операції з реалізації молочної продукції, виготовленої з молока придбаного у сільськогосподарських товаровиробників, - у декларації з податку на додану вартість (пререробне підприємство). Також, пояснило, що до складу податкового кредиту у загальній декларації включає без розподілу суми ПДВ з придбаних товарів, які призначаються для виготовлення продукції з вмістом замінника молочного жиру. Решта податкового кредиту розподіляється пропорційно обсягам податкового зобов’язання між деклараціями загальною та переробного підприємства.

Проте, у акті перевірки контролюючий орган не надав жодної оцінки указаним поясненням та не навів доводів та доказів, які б їх спростували.

Судом встановлено, що у перевіряємому періоді позивачем були понесені витрати на закупівлю сировини, матеріалів та комплектуючих, товарів, електроенергії, природного газу, паливно-мастильних матеріалів, основних фондів, послуг з ремонту устаткування та обладнання, тощо.

За результатами своєї господарської діяльності позивачем вироблено та реалізовано:

- масло солодковершкового селянського, сир "Любительський", сир "Російський", обсяг реалізації даної продукції та податкові зобов’язання відображаються в декларації з податку на додану вартість (спеціальний режим оподаткування переробного підприємства);

- продукт харчовий напівтвердий "Руський", сирний продукт "Руський", сироватки, інших товарів, обсяг реалізації даної продукції та податкові зобов’язання відображаються в декларації з податку на додану вартість (загальна).

При цьому, суми сплаченого податку на додану вартість у вартості придбаних товарів та послуг були пропорційно розподілені до затрат, понесених при виготовленні продукції, реалізація якої відображена у декларації 0140, та затрат, понесених при виготовленні продукції, реалізація якої відображена у декларації 0110.

Залишок сум податку на додану вартість, сплачених у вартості придбаних товарів і послуг, обсяг і сплата яких не є спірними, позивачем пропорційно реалізованої продукції віднесено до складу податкового кредиту відповідних декларацій.

Відповідно до приписів частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даній справі відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, суду не надано доказів законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, у той час як позивачем подано переконливі докази в обґрунтування своєї позиції, з аналізу яких судом зроблено вичерпні висновки.

В зв'язку з наведеним суд відзначає, що будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, перевіривши оскаржуване в даній справі рішення відповідача з урахуванням наведеної норми, суд дійшов висновку, що відповідачем при його прийнятті невірно застосовано норми чинного законодавства при неповному та неправильному встановленні всіх дійсних обставин справи, в зв'язку з чим воно підлягає скасуванню.

Судові витрати, відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають відшкодуванню на користь позивача з Державного бюджету.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнинсир" 182,70 грн сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 16 липня 2015 р.