Справа № 2а-4125/10/0970
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2011-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2011 р. Справа № 2a-4125/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кишинського М.І.

при секретарі Дякун М.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

від відповідача ОСОБА_3 РДА: ОСОБА_4

від відповідача: управління Держкомзему в ОСОБА_3 раойні: ОСОБА_5

від третьої особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Садівничого товариства "Поляна"

до відповідача: ОСОБА_3 районної державної адміністрації, управління Держкомзему у ОСОБА_3 районі,

третьої особи: Садівничого товариства "Труд"

про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

22.11.2010 року Садівниче товариство "Поляна" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 районної державної адміністрації, управління Держкомзему у ОСОБА_3 районі, третьої особи: Садівничого товариства "Труд" про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішеннями ІваноФранківського облвиконкому та ОСОБА_3 райвиконкому від 01.05.1988 року із земель державного запасу і лісового фонду за межами с.Братківці виділено земельні ділянки ІваноФранківським підприємствам Аеропорт, Обленерго, Облавтодор, Шкірзавод та ВО «Промприлад». Вищезазначені підприємства з числа своїх працівників створили садівницькі товариства «Авіатор», «Електрик», «Карпати», «Труд» і «Поляна» та передали їм в користування земельні ділянки відповідно до цілей визначеними статутами. За рахунок коштів вищезазначених підприємств прокладену підїзну дорогу з центральної дороги с.Братківці, яка спланована таким чином, що до земельної ділянки СТ «Поляна» дорога проходить через садівничі товариства «Карпати» і «Труд» і з цієї дорогою можна підїхати до окремої земельної ділянки кожного товариства. На даний час змінилися власники земельних ділянок в садівничих товариствах, оскільки окремі власники відчужили свої земельні ділянки, однак залишились у державній власності підїзні дороги загального користування. 03.10.2009 року садівниче товариство «Труд» вручило рішення садівничому товариству «Поляна», в якому зазначили, що землі садівничого товариства «Труд» є його власністю, а тому в проїзді через садівниче товариство «Труд» садівничому товариству «Поляна» відмовлено. Однак позивач з такою позицією не згоден, вважає, що дана земля на якій розташована дорога є в спільному користуванні. 27.03.2010 року позивачем було виявлено, що підїзди до земельних ділянок СТ «Поляна» заблоковано. По даному факту позивач звертався до ОСОБА_3 РДА та до Братковецької сільської ради, однак питання про розташування дороги залишилось невирішеним. Позивач також вважає, що у відповідності до статті 17 та статті 158 Земельного Кодексу України на відповідачів покладається обовязок вирішення даного питання, що є предметом спору. Однак, зазначив, що спір по суті не вирішений та на даний момент дорога загального користування, що проходить через СТ «Труд» не розблокована і члени СТ «Поляна» позбавлені проїзду до своїх земельних ділянок, якими користуються більше 20 років.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 РДА проти заявленого позову заперечив, надавши суду письмове заперечення, в якому не погоджується з позовними вимогами СТ «Поляна», оскільки вважає, що ОСОБА_3 РДА вчинила усі можливі дії щодо допомоги у вирішенні даного спору, а також рекомендувала позивачу звернутися до суду з позовною заявою про усунення перешкод в користуванні проїзду. Також вважає, що спір щодо розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів відсутній, оскільки земельна ділянка, яка знаходиться під дорогою, не належить на праві власності і не перебуває у користуванні в СТ «Труд» ні в окремих його членів. Зазначив, що у відповідності до Земельного Кодексу України та Закону України «Про місцеві державні адміністрації» не наділенні повноваженнями вирішувати земельні спори.

Представник відповідача ОСОБА_9 в ОСОБА_3 районі проти заявленого позову заперечив, надавши суду письмове заперечення в якому вказав, що згідно Земельного Кодексу України та Положення про управління Держкомзему в районі, затвердженого Наказом Держкомзему №123 від 17.06.2008 року визначені повноваження органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, однак серед них не зазначено повноваження вирішувати земельні спори. Вважає, що органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів можуть розглядати спори, які виникають щодо встановлених сервітутів і повязані з їх скасуванням, однак даний спір полягає в перешкоді у користуванні спільною дорогою, а тому відсутній спір щодо розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, так як спірна ділянка являється землею спільного користування, не належить на праві власності СТ «Труд», ні окремим членам садового товариства.

Представники третьої особи садівничого товариства «Труд» проти заявленого позову заперечили, надавши суду письмове заперечення проти позову де зазначила, що конфлікт між СТ «Труд» та СТ «Поляна» існує від самого початку заснування СТ «Поляна». 10.01.1989 року між СТ «Труд та СТ «Поляна» було укладено договір №2 про дозвіл на тимчасовий проїзд транспорту СТ «Поляна», однак незважаючи на укладений договір СТ «Поляна» через інтенсивний рух транспорту створило ряд незручностей для членів СТ «Труд». В звязку з цим, Братковецькою сільською радою прийнято рішення, яким СТ «Поляна» зобовязало прокласти дорогу в обхід СТ «Труд». Згодом СТ «ОСОБА_4 приступило до прокладання своєї підїзної дороги, однак ці роботи на даний час незакінчені. 21.11.2009 року СТ «Поляна» звернулося до СТ «Труд» підписати безстроковий договір на право проїзду транспортних засобів СТ «Поляна» через земельну ділянку СТ «Труд», однак 17.12.2009 року СТ «Поляна» було вручено лист, яким відмовлено в укладенні договору та запропоновано СТ «Поляна» завершити роботи по прокладанню власної підїзної дороги в обхід СТ «Труд».

Суд, розглянувши матеріали адміністративного позову та подані письмові докази, вислухавши представників позивача, представників відповідача та представників третьої особи приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення в частині зобовязання відповідачів вчинити дії по вирішенню земельного спору щодо користування проїзної дороги до СТ «Поляна».

Приймаючи дане рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 158 Земельного Кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів вирішують земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (даліЗакон) до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Відповідно пункту 3 частини 1 статті 16 Закону місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.

Пунктом 1 частини 1 статті 21 Закону місцева державна адміністрація розробляє та забезпечує виконання затверджених у встановленому законом порядку програм раціонального використання земель, лісів, підвищення родючості грунтів, що перебувають у державній власності.

Управління Держкомзему в ОСОБА_3 районні (далі управління) у свої діяльності керується Конституцією України, законами України, постановами Верховної ОСОБА_1 України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Держкомзему, управління Декржкомзему в ІваноФранківській області, а також положенням про управління Держкомзему у ОСОБА_3 районі ІваноФранківської області затвердженого наказом Держкомзему від 08.01.2010 року №7 (даліПоложення).

Відповідно до абзацу 6 пункту 3 Положення основними завданнями управління є здійснення державного контролю за використанням та охороною земель.

Згідно з підпункту 15 пункту 4 Положення управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює відповідно до закону державне регулювання у сфері планування територій та розмежування земель державної та комунальної власності.

Підпунктом 1 пункту 4 Положення передбачено, що управління відповідно до покладених на нього завдань подає у встановленому порядку пропозиції щодо управління землями державної і комунальної власності, установлених меж області, району, міста, району в місті, села і селища, регулювання земельних відносин.

Підпунктом 30 пунктом 4 Положення зазначено, що управління відповідно до покладених на нього завдань організовує розгляд звернень громадян з питань, що належить до його компетенції, забезпечує в межах своєї компетенції виявлення та усунення причин виникнення скарг громадян.

Підпунктом 32 пунктом 4 Положення передбачено, що управління відповідно до покладених на нього завдань порушує у встановленому законодавством порядку клопотання про зупинення дії або скасування актів місцевих держадміністрацій та органів місцевого самоврядування з питань, що належить до його компетенції, а також про притягнення осіб, винних у порушенні земельного законодавства, до передбаченої законом відповідальності.

Відповідно до пункту 6 Положення управління в процесі виконання покладених на нього завдань взаємодіє з територіальними підрозділами місцевих органів виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Із наведених вище повноважень ОСОБА_3 районної державної адміністрації та управління Держкомзему в ОСОБА_3 районі вбачається, що питання врегулювання земельних правовідносин між садівничими товариствами «Поляна» та «Труд» щодо спільного використання спірної дороги, як і підїзду до земельних ділянок садівничого товариства «Поляна», відноситься безпосередньо до цих субєктів владних повноважень.

Питання визначення правового статусу землі на якій облаштовано підїзну дорогу до садівничих товариств «Труд» та «Поляна», порядок її використання, дотримання її меж згідно плану розташування, спори користувачів цією частиною земельної ділянки між товариствами повинні вирішуватись ОСОБА_3 РДА та управлінням Держкомзему в ОСОБА_3 районі.

Посилання відповідачів в своїх запереченнях та в судовому засіданні на ті обставини, що в архівах не знайдено державних актів та технічних планів виділення садівничим товариствам земельних ділянок, де мають бути узгодженні комунікаційні, інженерні та інші обєкти, не є достатнім аргументом в самоусуненні відповідачів від вирішення даного земельного спору. Навпаки, дана обставина свідчить про необхідність органами державної виконавчої влади та управлінь Держкомзему на місцях, вжити всіх необхідних заходів з метою належного документального оформлення прав користування земельними участками виділеними садівничим товариствам із земель державної власності (на час їх виділення) на території Тисменицького району.

Законодавчовизначені функції районної державної адміністрації та управління Держкомзему щодо здійснення державного контролю за використанням земель; щодо регулювання правовідносин між землекористувачами у сфері планування та розмежування земель, безпосередньо зобовязують відповідачів прийняти правові заходи щодо визначення статусу та порядку використання спірної підїзної дороги садівничими товариствами «Труд» та «Поляна», а тому позовні вимоги в цій частині суд задовольняє.

Із позовними вимогами в частині визнання протиправною бездіяльності відповідачів в питаннях врегулювання земельного спору між садівничими товариствами «Труд» та «Поляна» суд не погоджується, виходячи із того, що представленні сторонами в суд документальні докази, свідчать про те, що фактів неврегулювання, залишення без розгляду звернень учасників цього спору до органів виконавчої влади та управління Держкомзему в ОСОБА_3 районі не встановлено, а тому ознак бездіяльності відповідачів у вирішенні цього питання не має.

За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати покласти на відповідачів пропорційно.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати відповідачів ОСОБА_3 районну державну адміністрацію та управління Держкомзему в ОСОБА_3 районі вжити всі необхідні заходи по вирішенню земельного спору між садівничим товариством "Поляна" та садівничим товариством "Труд" Тисменицького району.

Про вжиті заходи повідомити позивача та третю особу.

В решті позову відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації на користь позивача 1 (одну гривню) 0,70 коп. судових витрат та 225 (двісті двадцять п'ять гривень) витрат на правову допомогу.

Стягнути з відповідача управління Держкомзему в ОСОБА_3 районі на користь позивача 1 (одну гривню) 0,70 коп. судових витрат та 225 (двісті двадцять п'ять гривень) витрат на правову допомогу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 17.01.2011 року.