Справа № 265/6248/14-а
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2014-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/6248/14-а
Провадження № 2-а/265/711/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Скоробогатько Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що 4 липня 1984 року він був прийнятий на роботу на Ждановський Металургійний завод «Азовсталь» імені Орджонікідзе в доменний цех слюсарем з ремонту металургійного обладнання за 5 розрядом. Згодом Жданівський Металургійний завод «Азовсталь» імені Орджонікідзе був перейменований в Жданівський Металургійний комбінат «Азовсталь», а у теперішній час він йменується ПАТ «МК Азовсталь». 1 квітня 1988 року на підставі удосконалення організації позивач був переведений на посаду слюсаря ремонтника з ремонту металургійного обладнання підбункерного приміщення 5 розряду доменного цеху. Однак 26 лютого 1990 року позивач був звільнений за власним бажанням з комбінату. 7 травня 2014 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 та на підставі п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як робітнику, зайнятому на шкідливих та особливо важких умовах праці. В момент звернення позивачем були надані до пенсійного фонду усі необхідні документи. Однак 5 червня 2014 року позивач дізнався, що йому було відмовлено в призначенні пенсії на підставі рішення відповідача. Вважаючи відмову пенсійного фонду в призначенні йому пенсії протиправною, посилається на те, що його робота у період з 4 липня 1984 року по 26 лютого 1990 року мала постійних характер, тривала повний робочий день, із шкідливими умовами праці. На адресу відповідача позивачем надавалась довідка з ПАТ «МК «Азовсталь», яка уточнювала характер виконуваної роботи позивачем за спірний період. Професія позивача передбачена Списком № 1 розділом IІІ підрозділом « 1а», що також підтверджується довідками ПАТ «МК «Азовсталь», з яких також вбачається, що вказана професія була атестована відповідними наказами комбінату та пільговий стаж позивача складає 5 років 7 місяців 22 дня. З мотивуванням відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії на пільгових умовах він не погоджується, вказуючи, що його професія передбачена Списком № 1. Вважає, що керуватися Списком № 1, який діяв у момент його роботи на підприємстві не варто, бо повинен застосовуватись діючий Список № 1, оскільки за Порядком застосування Списків № 1 та № 2 від 18 листопада 2005 року вбачається, що до пільгового стажу зараховується увесь період роботи на відповідній посаді незалежно від часу внесення посади до Списків № 1 або № 2 за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання робіт до 21 серпня 1992 року та за результатами атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. На підставі викладеного просив суд визнати рішення відповідача від 5 червня 2014 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 протиправним та скасувати його, просив зобов'язати відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача за період з 4 липня 1984 року по 26 лютого 1990 року та зобов'язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за списком № 1 на підставі п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати його звернення за призначенням пенсії на підставі заяви від 7 травня 2014 року.

Позивач у судовому засіданні, підтримуючи заявлені вимоги, надав суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві, та просив задовольнити позов повністю.

Представник позивача, яка діє на підставі угоди, ОСОБА_2, повністю підтримуючи позовні вимоги ОСОБА_1, посилалась на те, що позивач на законних підставах набув права на пільгову пенсію за Списком № 1, тому дії відповідача по відмові у призначені йому пенсії є неправомірними, оскільки позивач надав в УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя усі необхідні документи, що підтверджували його загальний та пільговий стаж, що також було підтверджено уточнюючими довідками ПАТ «МК «Азовсталь». Таким чином просила суд зобов'язати відповідача призначити пенсію ОСОБА_1 на підставі п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як такому, що набув права на пільгову пенсію за Списком № 1.

Представник відповідача, яка діє на підставі довіреності, Матвійчук Н. Є., у судовому засіданні наполягаючи на відмові у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, посилалась на подані письмові заперечення. При цьому вказувала, що на період роботи позивача на МК «Азовсталь» його професія не була віднесена до Списку № 1, що діяв на той момент, тому підстав для набуття права на пільгову пенсію в нього немає, оскільки на момент включення його професії до Списку № 1 позивач вже не працював на ПАТ «МК «Азовсталь». Вважаючи правомірною відмову позивачу в зарахуванні періоду роботи останнього з 4 липня 1984 року по 26 лютого 1990 року, зазначала, що рішення УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя від 5 червня 2014 року є законним.

За письмовими запереченнями УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя вбачається, що не погоджуючись із позовом ОСОБА_1, представник відповідача посилався на те, що за п. «А» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію незалежно від останнього місця роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливим і особливо важкими умовами праці - за Списком № 1 - та за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років з них не менше 10 років на зазначених роботах. При цьому працівники, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсія на пільгових умовах чоловікам призначається із зменшенням віку, на один рік за кожний повний рік такої роботи. Натомість за ч. 3 Порядку застосування Списків 1 та 2 від 18 листопада 2005 року № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. Відповідно до ст. 100 Закону «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком та стажем, встановлених раніше діючим законодавством. Особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12 цього Закону знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому ст. ст. 13 та 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством. А відповідно до п. 8 Порядку застосування Списків 1 та 2 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 100 Закону «Про пенсійне забезпечення» застосовуються Список 1 та Список 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року. Оскільки посада слюсаря-ремонтника в цеху доменного виробництва не передбачена Списком № 1 від 22 серпня 1956 року, то ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах законно.

Заслухавши учасників процесу, що з'явились, вивчивши письмові докази, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного вмотивування.

З 1 січня 2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до вимог п. 2 Розділу XV Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п. А ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестацій робочих місць, зокрема, чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам. Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається ст. 100 даного Закону.

На підставі ст. 12 Закону «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Згідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому ст. ст. 13, 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

З набуттям чинності Закону України «Про пенсійне забезпечення» робочі місця з потенційно шкідливими і особливо важкими умовами праці підлягали обов'язковій атестації.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі за текстом - Порядок атестації), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до п. 2 Порядку атестації основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно до п. 6 Порядку атестації передбачено, що атестація робочих місць передбачає, крім іншого, обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників.

Питання порядку призначення пенсій на пільгових умовах згідно Списків № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі за текстом - Порядок застосування списків).

За п. 2 Порядку застосування списків під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов'язаних з виконанням своїх трудових обов'язків.

Відповідно до п. 4.3 Порядку застосування списків у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років.

При цьому за п. 3 Порядку застосування списків при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

На підставі п. 10 Порядку застосування списків для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. В довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно до довідки № 0129/к/858 від 15 квітня 2014 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що була видана ПАТ «МК «Азовсталь» позивачу, вбачається, що вона відповідає усім вимогам, передбаченим п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. У довідці зазначено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на МК «Азовсталь» з 4 липня 1984 року по 26 лютого 1990 року в цеху доменному, доменного виробництва, за посадою робітника ремонтних служб, зайнятого ремонтом устаткування в місцях його встановлення на дільницях (робочих місцях) діючих виробництв, основні робітники які ведуть технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1: слюсаря-ремонтника, що передбачена Списком № 1 розділ ІІІ підрозділ «1а» код КП 1030100а-1753а. Вказана професія була атестована згідно з наказами по комбінату за результатами атестації робочих місць № 118 від 7 червня 1994 року. Довідка була видана на підставі штатних розкладів, технології виробництв, особистої картки (а. с. 12).

Аналогічна за змістом ОСОБА_1 була видана ПАТ «МК «Азовсталь» довідка від 10 липня 2014 року № 0129/к/1387 (а. с. 13).

Факт постійної роботи та повний робочий день ОСОБА_1 в доменному цеху ПАТ «МК «Азовсталь» з 4 липня 1984 року по 26 лютого 1990 року слюсарем-ремонтником з ремонту металургійного обладнання підбункерного приміщення підтверджується довідкою ПАТ «МК «Азовсталь» від 1 серпня 2014 року (а. с. 14).

За записами з трудової книжки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що позивач 4 липня 1984 року був прийнятий на Металургійний завод «Азовсталь» імені Орджонікідзе в доменний цех слюсарем з ремонту металургійного обладнання 5 розряду, а з 1 квітня 1988 року ОСОБА_1 займав посаду слюсаря-ремонтника з ремонту металургійного обладнання підбункерного приміщення 5 розряду доменного цеху. В свою чергу позивач був звільнений за власним бажанням 26 лютого 1990 року з вказаного підприємства (а. с. 8-9).

Згідно до рішення від 5 червня 2014 року № 2716 керівником Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за результатом розгляду заяви від 7 травня 2014 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вбачається, що ОСОБА_1 надав заяву, копію паспорту, копію ІПН, копію трудової книжки, довідку про навчання, копію військового квитка, довідку про заробітну плату, пільгову довідку № 0129/к/858. До пільгового стажу за Списком № 1 період роботи позивача за період з 4 липня 1984 року по 26 лютого 1990 року не було зараховано з посиланням на п. 3 Порядку застосування списків, оскільки посада ОСОБА_1 не була передбачена Списком № 1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року (а. с. 10-11).

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехов, професій та посад, праця на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах» професія слюсаря ремонтного відносилась в доменному металургійному виробництві до Списку № 2.

Однак Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове забезпечення» до Списку № 1 була віднесена професія слюсаря ремонтника в доменному металургійному виробництві, як посада робочого ремонтної служби, що зайнятий ремонтом обладнання в місцях його встановлення на ділянках (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робочі, що ведуть технологічний процес, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.

Таким чином суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що немає правових підстав для зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 період його роботи на ПАТ «МК «Азовсталь» з 4 липня 1984 року по 26 лютого 1990 року, бо до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах незалежно від дати їх внесення до Списків 1 та 2 за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

В судовому засіданні було встановлено, що за результатами проведення атестації робочих місць право на пільгову пенсію ОСОБА_1 було підтверджено наказом № 118 від 7 червня 1994 року ПАТ «МК Азовсталь» про результати атестації робочих місць, на підставі відповідних документів підприємства, що безпосередньо зафіксовано в уточнюючих довідках ПАТ «МК Азовсталь», виданих позивачу 15 квітня 2014 року та 10 липня 2014 року.

Тому враховуючи роз'яснення, викладені у Порядку застосування списків, щодо зарахування усього періоду роботи до пільгового стажу на відповідних посадах незалежно від дати внесення цих посад до Списків, суд приходить до переконання, що внесення посади слюсаря ремонтника до Списку № 1 на підставі Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, державою було визнано право на зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 його періоду роботи з 4 липня 1984 року по 26 лютого 1990 року.

Окрім цього в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 на час звернення до відповідача з заявою про призначення йому пенсії працював, тому при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосуванню підлягають Списки, що чинні на період роботи особи, тобто на період звернення позивача з заявою для призначення йому пенсії.

Аналогічна практика застосована Верховним Судом України в постанові № 21-367а13 від 6 листопада 2013 року, за якою Верховний Суд України зазначив, що якщо під час отримання стажу відповідна робота не була передбачена у чинних на той час списках, а в подальшому її віднесено до категорії шкідливих, то такий стаж дає право на пільгову пенсію.

При цьому суд зазначає, що головною умовою для визначення дії Списку № 1 у часі є момент виходу на пенсію особи, оскільки саме в цей період підлягають застосуванню чинні норми пенсійного законодавства.

На підставі цього суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що оскільки позивач не працював до 1990 року за Списком № 1 в редакції 1956 року та не працював за Списком № 1 в редакції 1991 року після 1990 року, то не він має права на підьгову пенсію, бо займана ним посада слюсаря ремонтника за період з 4 липня 1984 року по 26 лютого 1990 року саме на момент виходу позивача на пенсію була включена до Списку № 1, як гарантія пільгового забезпечення особи, зайнятої на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці.

Тому враховуючи положення п. 3 та п. 4.3 Порядку застосування списків суд зазначає, що за вказаним спором п. 8 зазначеного Порядку не підлягає застосуванню.

З огляду на перелічене суд вважає помилковими посилання представника відповідача на те, що повинно бути враховано Списки, які були чинними саме на період роботи позивача у шкідливих та важких умовах праці.

Таким чином судом було встановлено, що уточнюючими довідками ПАТ «МК «Азовсталь» було підтверджено право ОСОБА_1 на пенсію за пільговим стажем у період його роботи з 4 липня 1984 року по 26 лютого 1990 року, на підставі чого відмова відповідача в зарахуванні ОСОБА_1 вказаного періоду у пільговий стаж за Списком № 1 є неправомірною.

Суд прийшов до висновку, що рішення від 5 червня 2014 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах підлягає скасуванню.

На підставі наведеного суд вважає необхідним задовольнити вимоги ОСОБА_1 шляхом зобов'язання Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 1, оскільки загальний та пільговий стаж роботи ОСОБА_1 було підтверджено у судовому засіданні на підставі трудової книжки позивача та уточнюючих довідок ПАТ «МК «Азовсталь».

Згідно до ст. 94 КАС України суд стягує з державного бюджету України на користь позивача витрати, понесені ним по сплаті судового збору для звернення до суду із вказаним позовом в розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецькій області № 2716 від 5 червня 2014 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецькій області призначити та сплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з урахуванням пільгового стажу з 4 липня 1984 року по 26 лютого 1990 року на підставі заяви від 7 травня 2014 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в сумі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами що не були присутні при проголошенні - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, до Харківського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя