Справа № 2-а-1398/11
Суддя: Лопатюк Н. Г.
Дата ухвалення: 2011-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1398/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

"30" березня 2011 р. суддя Святошинського районного суду м. Києва Лопатюк Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання незаконною діяльності органів державної влади та зобовязання перерахувати пенсію, -

В С Т А Н О В И В:

03.02.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва щодо нарахування пенсії, як потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи в значно меншому розмірі, ніж це передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»неправомірними, стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва перерахунок пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком , стягнути недоплачені суми пенсії за 2006 р., 2007 р., 2008 р., 2009 р., зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва у подальшому проводити виплату основної та додаткової пенсії згідно Закону України № 796-12 від 28.02.1991 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інвалідом третьої групи. У відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»розмір призначеної позивачу пенсії не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, а додаткової пенсії - 50% від мінімальної пенсії за віком. Отримує пенсію у меншому розмірі, у звязку з чим звернувся до відповідача із заявою про її перерахунок, однак відповідач листом № 2482/09/Д -2407 від 21.12.2010 року цьому відмовив. В звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та просить визнати дії відповідача протиправними, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва нарахувати та виплатити йому пенсію по інвалідності та додаткову пенсію як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 2006 по 2009 рік відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Представник відповідача надіслав до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

У порядку ч.3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами у справі подані до суду заяви, про проведення судового розгляду у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, дослідивши письмові докази, суддя дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить до першої категорії як особа, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серія А № 154079 від 19.04.2010 року /а.с. 8/.

Позивачеві була призначена пенсія по інвалідності, внаслідок встановлення 3 групи інвалідності, повязаної з впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно довідки МСЕК 23.06.2010 року позивачеві встановлена третя група інвалідності з визначенням 50% втрати працездатності. Захворювання повязано з впливом аварії на ЧАЕС /а.с.9/.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»розмір пенсії для інвалідів 3 гр., призначеної у відповідності з цим Законом, повинен бути не нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, а згідно ст. 50 цього Закону інвалідам 3 групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, позивач має право на отримання пенсії в розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. У звязку з цим при визначенні розміру пенсій позивачеві підлягають застосуванню саме ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. № 530 та від 16.07.2008р. № 654, на які посилається відповідач в запереченні і які істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»вбачається, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»для розрахунку розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсій за віком використовується як розрахункова величина для визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Статтею 54 Закону України «Про державний бюджет на 2009р.»розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановлений 498грн.

Законом України від 20.10.2009р. «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, складає: з 01.11.2009р. 573грн., з 01.01.2010р. 695грн.

За таких підстав бездіяльність Управління пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва, що полягає у відмові ОСОБА_1 привести розмір державної та додаткової пенсії у відповідність з Законом «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»є протиправною.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007рік»дію ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»було зупинено.

Законом України «Про державний бюджет на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»було внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до яких статті 50, 54 цього Закону були викладені в нових редакціях, якими розміри пенсії та додаткової пенсії істотно зменшено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема, пункту 12 статті 71, яким зупинено на 2007 рік дію ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України п. 28 розділу П Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007, яким внесено зміни до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»щодо зменшення розміру пенсії та додаткової пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. зворотної дії в часі не мають, відтак на періоди з 1.01.2007р. по 9.07.2007р. та з 1.01.2008р. до 22.05.2008р. не поширюються, тому вимоги позивача щодо зобовязання відповідача нарахувати та виплатити пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком за ці періоди задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки відповідач наполягає на відмові у позові з підстав пропущення строку звернення до суду, а позивач звернувся до суду 03.02.2011 р., доказів для його поновлення суду не надав, тому задоволенню підлягають вимоги за період з 03.09.2010 р.

Вимога позивача про зобовязання відповідача нараховувати та виплачувати йому пенсію у розмірі, передбаченому ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»і в майбутньому задоволенню не підлягає з таких підстав.

Право звернення до адміністративного суду визначено ст. 104 КАС України, у відповідності до вимог якої до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, звернення до суду зумовлене наявністю вже порушених прав, свобод чи інтересів, на захист яких звертається особа, у звязку з чим визнання будь-якого права на майбутнє є безпідставним і необґрунтованим.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зобовязати Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 за період з 03.09.2010 року, з підвищенням її до 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та провести відповідні виплати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 64, 152 Конституції України, ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 100, 158-163 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати відмову Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва в перерахунку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, основної і додаткової пенсії згідно вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неправомірною.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, як потерпілому від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 3 групи, державної пенсії в розмірі, передбаченому ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що складає щомісяця не менше 6 прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність за період з 03.09.2010 року.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, як потерпілому від насідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 3 групи, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі, передбаченому ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що складає щомісяця 50% прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність за період з 03.09.2010 року.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

С У Д Д Я: