Справа № 826/18800/14
Суддя: Романчук О.М.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

11 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Романчук О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоспецпроект» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоспецпроект» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоспецпроект» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 14 листопада 2014 року № .

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 лютого 2015 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати, та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлення від 08 жовтня 2014 року № 1757/26-57-22-04-21, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Енергоспецпроект» з питань правильності нарахування та повноти сплати до бюджету сум податків та зборів по взаємовідносинах із ТОВ «Старт-Тап» (), ТОВ «Сервіс Гарант Груп» () та Приватним підприємством «ВКФ «Авента» () за період з 01 липня 2014 року по 31 липня 2014 року, за результатом якої складено акт перевірки від 21 жовтня 2014 року № 498/26-57-22-03-10/31780106.

Як висновок проведеної перевірки встановлено порушення пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України по взаємовідносинам із ТОВ «Сервіс Гарант Груп» та ТОВ «Старт-Тап», в результаті чого ТОВ «Енергоспецпроект» занижено податок на додану вартість за липень 2014 року на суму 193837,00 грн.

Податковим повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 14 листопада 2014 року № позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 211198,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 20132,00 грн., за штрафними санкціями - 10066,00 грн.

Позивач не погоджується з спірним податковим повідомленням-рішенням та зазначає, що акт перевірки останнім не отримано, а доводи відповідача про порушення пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України є необґрунтованими. При цьому, доводами позивача є порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки та неотримання копії акту перевірки та необізнаність по складання такого акту.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні даного адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що господарські операції, вчинені між позивачем і його контрагентами не мають реального характеру, а тому в даному випадку відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та здійснивши системний аналіз чинного законодавства, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-XIV), Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 (далі - Положення №88).

Так, відповідно до п.198.1. ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, в силу вимог п.198.2. ст.198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.6. ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Порядок складення платником податку-продавцем податкової накладної та надання її покупцю визначено статтею 201 ПК України.

Відповідно до п.201.1. ст.201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно до ч.1 ст.9 Закону №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Аналогічні правові норми містяться у п.2.4 Положення №88.

Отже, з наведених законодавчих положень вбачається, що податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, які, для надання їм юридичної сили, крім іншого, повинні бути складені за результатами фактично вчиненої операції, мати всі обов'язкові реквізити, містити відомості про відповідну господарську операцію, її зміст та обсяг, а також бути підписаними уповноваженими особами.

Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Енергоспецпроект» перебувало у господарських відносинах із ТОВ «Сервіс Гарант Груп», ТОВ «Старт-Тап».

Зокрема, із ТОВ «Сервіс Гарант Груп» укладались наступні договори субпідряду:

- від 02 липня 2014 року № 02-07/ПД/14С, від 03 липня 2014 року № 03-07/ПД/14С та від 04 липня 2014 року № 04-07/ПД/14С предметом яких є: виконання субпідрядником комплексу робіт по будівництву зовнішніх мереж електропостачання, трубної каналізації за адресою: місто Київ, вул. Хрещатик (ЦУМ) на загальну суму 461000,00 грн., в тому числі ПДВ становить 76833,00 грн.;

- від 07 липня 2014 року № 07-07/ПД/14С предметом якого є: виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт з організації об'єктів до ел. мережі на загальну суму 350000 грн., в т.ч. ПДВ становить 58333,00 грн.;

- 08 липня 2014 року № 08-17/ПД/14С, предметом якого є: виконання будівельних - монтаж робіт на об'єктах, реконструкція та підвищення надійності електричних мереж на загальну суму 332028,00 грн., в т.ч. ПДВ становить 55338,00 грн.

Перелік податкових накладних та інформацію про оплату за надані послуги зазначені в акті перевірки.

Також, під час перевірки встановлено, що на підставі податкової накладної від 20 липня 2014 року № 231 на виконання робіт (монтаж ВРП з лічильниками, монтаж кабельних полок-стойок, монтаж кабельних перемичок і трансформаторної підстанції) на загальну суму 20000,00 грн.

Державною податковою інспекцією у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві отримано акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 01.09.2014 року №2679/26-55-22-03/39153444 «Про неможливість проведення зустрічної звірки TOB «Сервіс Гарант Груп» щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями», згідно висновків якого встановлено, що у TOB «Сервіс Гарант Груп» (податковий номер 39153444) відсутні об'єкти оподаткування по операціях з придбання та продажу товарів (послуг) у підприємств-постачальників/покупців за перевіряємий період відповідно до пп.48.5.1 п.48.5. п.48.7 ст.48. п. 185.1 ст. 185. п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України, п. 187.1, ст.187. п. 198.1 ст.198, п.198.2, 198.3 та п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість за травень-липень 2014 року та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за травень-липень 2014 року. За результатами звірки TOB «Сервіс Гарант Груп» не підтверджено задекларовані податкові зобов'язання та податковий кредит з ПДВ за травень-липень 2014 року. Перевіркою встановлено, що правочини, укладені з контрагентами порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб.

Також в акті від 01.09.2014 року №2679/26-55-22-03/39153444 зазначено, що при проведенні аналізу податкової звітності TOB «Сервіс Гарант Груп» згідно деталізованої інформації по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України та додатку №5 до податкових декларацій з податку на додану вартість з урахуванням уточнюючих розрахунків декларацій з податку на додану вартість станом на момент проведення перевірки за період з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року встановлено, що операції TOB «Сервіс Гарант Груп» не підтверджуються стосовно наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. В зв'язку з цим посадові особи TOB «Сервіс Гарант Груп» не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна. Враховуючи те, що у TOB «Сервіс Гарант Груп» відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, то операції TOB «Сервіс Гарант Груп» не є господарською діяльністю підприємства, в розумінні п.п. 14.1.36 Податкового кодексу України: господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Колегія суддів погоджується з доводами податкового органу про те, що TOB «Сервіс Гарант Груп» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам, в тому числі і TOB «Енергоспецпроект», оскільки як вбачається з вищевикладеного, перевіркою встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

З вищезазначених фактів, вбачається, що фінансово-господарська діяльність TOB «Сервіс Гарант Груп» здійснюється поза межами правового поля, що у свою чергу свідчить про не набуття належним чином цивільної праводієздатності TOB «Сервіс Гарант Груп», фінансово-господарські взаємовідносини між TOB «Сервіс Гарант Груп» та контрагентами є фіктивними правочинами. та такими, що вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цими правочинами.»

Згідно АІС «Податковий блок» стан підприємства - « 7». Свідоцтво платника ПДВ видане 01.05.2014 року. Анульоване - 20.10.2014 року. Довідка за формою №1-ДФ TOB «Сервіс Гарант Груп» за перевіряємий період до ДПІ у Печерському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві не подавалась, що свідчить про відсутність трудових ресурсів.

Отже, виконання TOB «Сервіс Гарант Груп» робіт, згідно договорів субпідряду, не підтверджується наявною інформацією щодо наявності офісних та складських приміщень, основних фондів та трудових ресурсів.

Також, за липень місяць 2014 року TOB «Енергоспецпроект» сформовано податковий кредит в сумі 3333 грн. за рахунок TOB «Старт-ТАП» (код за ).

Довідка за формою №1-ДФ TOB «Старт-Тап» за перевіряємий період до ДПІ в Амурнижньодніпровському районі м. Дніпропетровська не подавалась, що свідчить про відсутність трудових ресурсів.

Отже, виконання TOB «Старт-Тап» монтажних робіт не підтверджується наявною інформацією щодо наявності офісних та складських приміщень, основних фондів та трудових ресурсів.

Згідно АІС «Податковий блок» в податковій звітності за липень 2014 року постачальниками TOB «Старт- Тап» не було відображено податкові зобов'язання по фінансово-господарським операціям з TOB «Енергоспецпроект», тобто постачальником формування податкового кредиту не підтверджується.

Підприємства-постачальники TOB «Старт-Тап» мають стан « 8» - до СДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, скасовані Свідоцтва платників ПДВ, що свідчить про сумнівність взаємовідносин із TOB «Старт-Тап» та не підтверджує отримання товару або послуг від вище вказаних підприємств на користь TOB «Старт-Тап».

Колегією суддів встановлено неможливість фактичного здійснення TOB «Старт-Тап» господарських операцій через відсутність майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з надання послуг; відсутність необхідних умов для досягнення результатів економічної діяльності у зв'язку з відсутністю трудових ресурсів, основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що документи, які містяться в матеріалах справи не є достатніми і беззаперечними доказами правомірності обчислення позивачем ПДВ та податку на прибуток за періоди часу щодо яких проводилася податкова перевірка.

Отже, відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, діючи у відповідності до положень ч.2 ст.71 КАС України, довів правомірність винесених ним податкових повідомлень-рішень.

При цьому, доводи апеляційної скарги спростовуються обставинами, встановленими судом першої інстанції, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності жодних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову та приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоспецпроект» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.М. Романчук

Судді: Я.Б.Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя Романчук О.М.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.