Справа № 826/3815/15
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3815/15 Головуючий у 1-й інстанції: Качур І.А. Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі - Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у м. Києві на постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Іченської Мар'яни Сергіївни, за участю третьої особи - Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві Іченської М.С. від 25 грудня 2014 року про відмову в державній реєстрації та зобов'язати повторно розглянути заяву про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 без повторного здійснення платежів за внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та надання інформації з Реєстру у формі витягу.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2015 року вказаний адміністративний позов було задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням третя особа подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що на час надходження заяви ОСОБА_2 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, на вказаний об'єкт нерухомого майна було накладено арешт.

Під час судового засідання представник третьої особи підтримав свою апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що судом першої інстанції було винесене законне і обґрунтоване рішення, а підстави для їх зміни чи скасування - відсутні.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представника відповідача в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у м. Києві залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2015 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 06 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням від 25 грудня 2014 року № 18335069 було відмовлено у державній реєстрації права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна за ОСОБА_2 з огляду на те, що відповідну заяву було подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів наявності у Єдиному державному реєстрі прав та їх обтяжень запису про обтяження квартири АДРЕСА_1.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» був укладений договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру НОМЕР_1 від 06 січня 2012 року. Згідно вказаного договору позивач придбав майнові права на квартиру НОМЕР_1 загальною площею 98,4 кв.м. (житлова площа - 45,9 кв.м.), що будується у житловому будинку з вбудованими-прибудованими приміщеннями та підземним гаражем (місцями для паркування машин) на перетині вулиць Димитрова та Анрі Барбюса Печерського району м. Києва (рекомендована адреса: АДРЕСА_1). Відповідно до п. 1.4 вказаного договору ОСОБА_2 набуває право на об'єкт шляхом підписання акта прийому-передачі майнових прав, який складається після здійснення покупцем 100 % оплати за майнові права на квартиру. Згідно акту прийому-передачі № 1 від 17 січня 2012 року позивачу були передані майнові права на квартиру загальною вартістю 1722000 грн. 00 коп.

У подальшому між ОСОБА_2 та ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» була укладена додаткова угода № 1 від 29 березня 2013 року, відповідно до якої позивач набуває майнові права на квартиру НОМЕР_1 загальною площею 100,5 кв.м. (житлова площа - 46,5 кв.м.) загальною вартістю 1758750 грн. 00 коп.

Також між вказаними сторонами був складений акт прийому-передачі введеного в експлуатацію об'єкта (квартири) № 2 від 05 квітня 2013 року.

До заяви про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, були додані зазначені документи.

Як раніше зазначалося, підставою для відмови в державній реєстрації права власності стало те, що заява ОСОБА_2 була подана після державної реєстрації обтяжень вказаної квартири.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Разом з тим, в даному випадку судом першої інстанції було вірно встановлено, що відповідач не надав доказів того, що на час надходження заяви ОСОБА_2 щодо квартири АДРЕСА_1 було зареєстроване обтяження.

На спростування вказаної обставини, представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві додав до апеляційної скарги Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформовану за запитом від 22 травня 2014 року.

Дослідивши вказану Інформацію, колегія суддів встановила, що на квартири 61, 75, 81, 86, 91, 140, 159, що знаходиться у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають у власності ПАТ «Автомобільна компанія «Укрнранс» було зареєстроване обтяження.

Також у спеціальному розділі Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень містяться записи про накладення обтяження на все майно ПАТ «Автомобільна компанія «Укрнранс». На підставі вказаного запису відповідач дійшов до висновку про те, що квартира АДРЕСА_1, є обтяженою.

Однак, такий висновок третьої особи не ґрунтується на вимогах закону. Так, згідно наданих позивачем договорів купівлі-продажу та актів прийому-передачі, а також Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів до 2013 року щодо об'єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 право власності на такий об'єкт реєструється вперше. Відомості про державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» або будь-якою іншою особою - відсутні.

За таких обставин, наявність у Державному реєстрі прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про накладення обтяження на все нерухоме майно ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» не дає підстав для висновку про обтяження квартири АДРЕСА_1.

Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений постановою КМ України 17 жовтня 2013 року № 868 (далі - Порядок), передбачена можливість державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване у Державному реєстрі прав. Згідно п. 77 Порядку державна реєстрація обтяжень речових прав на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване у Державному реєстрі прав, проводиться у спеціальному розділі зазначеного Реєстру.

На підставі постанов державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у м. Києві від 07 травня 2014 року до спеціального розділу 07 та 13 травня 2014 року були внесені записи про обтяження всього нерухомого майна ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс».

Разом з тим, станом на травень 2014 року ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» не належали майнові права на квартиру АДРЕСА_1. Як раніше зазначалося, майнові права на вказану квартиру перейшли до ОСОБА_2 05 квітня 2013 року на підставі акту приймання-передачі № 2 від 05 квітня 2013 року.

Отже, сама по собі наявність у спеціальному розділі запису про обтяження всього нерухомого майна ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс», не є підставою для висновку про обтяження вищевказаної квартири та відмови в державній реєстрації права власності на таку квартиру за позивачем.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 25 травня 2015 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам та прийнято законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у м. Києві залишити без задоволення, а постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2015 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги Головного територіального управління юстиції у м. Києві - відмовити.

Постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 25 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Ухвала складена в повному обсязі 07 серпня 2015 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.