Справа № 823/635/15
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року справа № 823/635/15

м. Черкаси

13 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі Дудці Г.О.,

за участю представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Юнітранс-Агро ОСОБА_1 за довіреністю,

представника відповідача державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Юнітранс-Агро до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулося товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Юнітранс-Агро, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми Р державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 16.07.2014 № про збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 1145635,00 грн., в тому числі за основним платежем 916508,00 грн., за штрафними санкціями 229127,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи їх тим, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта документальної позапланової виїзної перевірки від 01.07.2014 №233/23-01-22-06/36619064, яким встановлено заниження податку на додану вартість внаслідок безпідставного відображення у податковому обліку господарських операцій за договорами доручення з ТОВ «Гермес-ТрейдінгЧеркаси», ПП «Оатарі».

Представник позивача зазначає, що висновки акту перевірки не відповідають нормам чинного законодавства, базуються на припущеннях і не підтверджуються доказами та даними господарської діяльності товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Юнітранс-Агро, з огляду на те, що згідно вимог Податкового кодексу України нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка сама по собі є єдиною і достатньою підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства та виписки особою, що має на це право.

Факт отримання позивачем транспортно-експедиційних послуг від ТОВ «Гермес-ТрейдінгЧеркаси», ПП «Оатарі» в повній мірі підтверджується належним чином оформленими первинними документами бухгалтерського обліку: податковими накладними, актами надання послуг.

Згідно положень чинного законодавства України, податкові зобовязання визначаються на підставі дійсних первинних документів та даних податкової звітності, саме тому донарахування податкових зобовязань з посиланням на відсутність товарно-транспортних накладних виходить за межі компетенції податкового органу.

Представник відповідача проти заявленого адміністративного позову заперечує, мотивуючи це тим, що під час перевірки позивача використано акт та довідку про результати зустрічної звірки ПП «Оатарі» та ТОВ «Гермес-ТрейдінгЧеркаси», згідно висновків яких документально не можна підтвердити господарські операції вказаних субєктів господарювання з ТОВ «Компанія «Юнітранс-Агро».

На підтвердження надання транспортно-експедиційних послуг не надано товарно-транспортні накладні.

Крім того, первинні документи зі сторони ТОВ «Гермес-ТрейдінгЧеркаси» підписані неуповноваженою особою гр. ОСОБА_3, тому включення до податкового кредиту відповідних сум по документам, виданим ТОВ «Гермес-ТрейдінгЧеркаси» здійснено позивачем неправомірно.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Юнітранс-Агро зареєстроване як субєкт господарювання виконавчим комітетом Черкаської міської ради 30.07.2009, ; взято на податковий облік 31.07.2009 за №22258; свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 11.09.2009 №100244495, індивідуальний податковий номер 10; основний вид економічної діяльності: інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (52.29).

З 18.06.2014 по 24.06.2014 посадовою особою державної податкової інспекції у м.Черкасах проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Юнітранс-Агро з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при проведенні господарських взаємовідносин з ПП «РВП-Плюс», , ТОВ «Гермес-ТрейдінгЧеркаси», за період з 01.09.2013 по 31.12.2013, з ТОВ «Укртранслогістик-1», , ПП «Оатарі», за період з 01.10.2013 по 31.10.2013, за результатами якої складено акт перевірки від 01.07.2014 №233/23-01-22-06/36619064 (далі акт перевірки).

В акті перевірки встановлено порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, всього в сумі 916506,66 грн., в т.ч. за вересень 2013 року в сумі 159506,67 грн., жовтень 2013 року в сумі 278666,68 грн., листопад 2013 року в сумі 306666,67 грн. та грудень 2013 року в сумі 171666,67 грн.

На підставі акта перевірки, державна податкова інспекція у м. Черкасах прийняла: податкове повідомлення-рішення від 16.07.2014 № про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 1145635,00 грн., в тому числі за основним платежем 916508,00 грн., за штрафними санкціями 229127,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивачем подано скаргу від 25.07.2014 до Головного управління Міндоходів у Черкаській області.

Рішенням Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 09.09.2014 №18801/23-00-10-0210 податкове повідомлення-рішення від 16.07.2014 № залишено без змін, а скаргу ТОВ «Компанія «Юнітранс-Агро» - без задоволення.

Вирішуючи даний спір, з огляду на аргументацію позивача, суд враховує, що згідно п.44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-XIV від 16.07.1999 визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-XIV від 16.07.1999 господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, наявність податкової накладної є обов'язковою, але не вичерпною умовою формування податкового кредиту, оскільки відповідні наслідки у податковому обліку платника податків створюють вчинювані платником податку господарські операції. Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Отже, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Гермес-ТрейдінгЧеркаси», ПП «Оатарі».

01 серпня 2013 року між позивачем (Довіритель) та ТОВ «Гермес-ТрейдінгЧеркаси» (Повірений) укладено договір доручення №84; 25 жовтня 2013 року між позивачем (Довіритель) та ПП «Оатарі» (Повірений) укладено договір доручення №829 (далі Договори доручення).

Відповідно до розділу 1 Договорів Довіритель доручає, а Повірений бере на себе зобовязання по наданню обсягів транспортно-експедиційних послуг по відвантаженню зернових культур урожаю 2013 року.

Доручення вважається виконаним після підписання сторонами Акта виконаних робіт, Акт виконаних робіт є невідємною частиною даного договору.

Конкретні умови здійснення даних договорів, необхідна кількість транспортно-експедиційних послуг, і інші вказівки Довірителя наведені в Додатках до Договорів. Додатки є невідємною частиною даних договорів.

У період вересень грудень 2013 року ТОВ «Гермес-ТрейдінгЧеркаси» надано позивачу транспортно-експедиційні послуги на загальну суму 4767040,08 грн., в т.ч. ПДВ 794506,00 грн.

На підставі отриманих податкових накладних ТОВ «Компанія «Юнітранс-Агро» включило ПДВ на загальну суму 794506,69 грн. до складу податкового кредиту в податкових деклараціях з ПДВ у вересні 2013 року 159506,67 грн., жовтні 2013 року 156666,68 грн., листопаді 2013 року 306666,67 грн., грудні 2013 року 171666,67 грн.

У жовтні 2013 року ПП «Оатарі» надано позивачу транспортно-експедиційні послуги на загальну суму 732000,06 грн., в т.ч. ПДВ 122000,01 грн.

На підставі отриманих податкових накладних, ТОВ «Компанія «Юнітранс-Агро» включило суми податку на додану вартість у розмірі 122000,00 грн. до складу податкового кредиту у декларації з ПДВ за жовтень 2013 року.

На підтвердження здійснення господарських відносин за Договорами доручення позивач надав до суду: податкові накладні, акти надання послуг, реєстри отриманих податкових накладних.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що згідно умов договору ТОВ «Гермес-ТрейдінгЧеркаси», ПП «Оатарі» фактично для ТОВ «Компанія «Юнітранс-Агро» здійснили пошук обємів транспортно-експедиційних послуг по відвантаженню зерна та надали транспортно-експедиційне обслуговування вантажів.

Суд вважає за потрібне зазначити, що відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 N 363, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткуванню складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Тому для отримання транспортних послуг, оприбуткування товарів та підтвердження їх отримання обов'язково необхідно використовувати ТТН.

Згідно з наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі Правила), такі правила розроблені на виконання ряду державних документів, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів, захисту їх від розкрадання, безпеки пасажирів на транспорті, боротьби зі злочинністю.

Дотримання Правил, зокрема вимоги про наявність товарно-транспортних накладних під час перевезення вантажів, є обов'язковим для перевізників. За їх порушення останні можуть бути притягнуті до відповідальності органами, що здійснюють контроль за дотриманням вимог законодавства про автомобільний транспорт у процесі виконання перевезень вантажів.

Таким чином, розроблені Міністерством транспорту України Правила стосуються винятково порядку здійснення перевезень і не мають відношення до бухгалтерського та податкового обліку підприємств, які є відправниками вантажу й вантажоодержувачами, не можуть встановлювати правила ведення зазначених видів обліку.

Крім того, товарно-транспортні накладні не відносяться до обов'язкових документів податкової звітності, передбаченої Податковим кодексом України.

Отже, відсутність у позивача товарно-транспортних накладних на перевезення товару сама по собі не може свідчити про безтоварність спірних операцій при наявності інших первинних документів, які підтверджують факт надання транспортно-експедиційних послуг ТОВ «Гермес-ТрейдінгЧеркаси» та ПП «Оатарі».

У листі Вищого адміністративного суду України від 2 червня 2011 року N 742/11/13-11 проаналізовано відповідні законодавчі норми та наголошено на тому, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи. Також у листі визначено приблизний перелік обставин, які можуть указувати на відсутність відповідної господарської операції.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (лист Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 №1936/11/13-11).

Відповідно до акту ДПІ у м. Черкасах від 14.02.2014 №66/23-01-22-06/37478750 «Про результати проведення зустрічної звірки ПП «Оатарі» (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин з платником податків контрагентом покупцем ТОВ «Компанія «Юнітранс-Агро» та постачальником ТОВ «Агенство охорони ОСОБА_2» та їх реальності та повноти відображення в обліку у жовтні 2013 року», ПП «Оатарі» зареєстроване як юридична особа 28.01.2011, , взято на податковий облік в ДПІ у м. Черкасах 01.02.2011 №30749, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №200144688 від 17.10.2013.

Згідно довідки ДПІ у м. Черкасах від 24.04.2014 №203/23-01-22-06/33585373 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Гермес-ТрейдінгЧеркаси» (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин з покупцями та постачальниками товарів (робіт, послуг) за період з 01.03.2013 по 31.12.2013», ТОВ «Гермес-ТрейдінгЧеркаси» зареєстроване як юридична особа 01.11.2005, , взято на податковий облік 01.11.2005 №1218, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №100242131 від 27.08.2009.

Враховуючи те, що судом встановлено та підтверджено матеріалами справи рух активів у процесі здійснення господарських операцій, наявність у позивача та його контрагентів податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, встановлено зв'язок між укладеними договорами та господарською діяльністю платника податку, витрати підтверджені первинними документами, суд вважає встановленим факт здійснення господарської операції, а відтак доходить висновку про відсутність підстав у контролюючого органу для винесення податкового повідомлення-рішення 16.07.2014 №.

Щодо посилань відповідача на висновки акту та довідки про результати проведення зустрічних звірок контрагента позивача, суд зазначає наступне.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку відповідно до п. 36.5 статті 36 Податкового кодексу України несе платник податків. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Надання ж податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про оподаткування, з метою одержання податкової вигоди (бюджетного відшкодування) є підставою для її одержання, якщо контролюючий орган не доведе і не встановить, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких встановлена судом.

Державною податковою інспекцією у м. Черкасах жодних доказів в підтвердження необґрунтованості заявлених платником податків вимог про надання податкової вигоди, в тому числі щодо безтоварності операцій чи одержання доходу за рахунок податкової вигоди, зокрема, відшкодування податку на додану вартість з бюджету, за відсутності наміру здійснювати реальну підприємницьку діяльність, ні під час складання акту перевірки, покладеного в основу оскаржуваних в судовому порядку податкових повідомлень-рішень, ні під час розгляду справи по суті не надано.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03), у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою податку на додану вартість, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної податком на додану вартість поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Відповідачем не надані докази, які б підтверджували узгодженість дій позивача та його контрагента щодо незаконного отримання позивачем податкових вигод або обізнаності позивача з такими діями, тому вказана обставина є недоведеною. Натомість позивачем доведено факт отримання транспорно-експедиційних послуг.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Встановленими у судовому засіданні обставинами підтверджується, що податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області 16.07.2014 № є незаконним та необґрунтованим, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 16.07.2014 №.

Стягнути з Державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Юнітранс-Агро 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 03.08.2015.