Справа № 804/7711/15
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2015 р. Справа № 804/7711/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Дніпропетровської митниці Державної митної служби України про скасування рішення
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Дніпропетровської митниці Державної митної служби України в якому позивач просить:
зобовязати Дніпропетровську митницю ДФС здійснити митне оформлення товарів за митною декларацією № 110050001/2015/002299 від 21.04.2015р.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем безпідставно винесено рішення про відмову в митному оформленні (випуску) товарів, оскільки визначений відповідачем код товару не має право застосовуватись до наданої до розмитнення партії товару, що підтверджується і рішенням по справі, а саме постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2013 у справі №804/1925/13-а, яка набрала чинності згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.11.2014.
Представник відповідача надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що дії Дніпропетровської митниці ДФС при винесенні оскаржуваного рішення відповідають чинному законодавству, вимоги митного органу ґрунтуються на вимогах Митного кодексу України.
Крім того, представник відповідача вказав на той факт, що визначення коду товару згідно з УКТЗЕД НОМЕР_1, по якому митним органом проводилась процедура підтвердження заявленого коду товару, позивачем здійснена з власної ініціативи.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд в задоволені адміністративного позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі за текстом - Позивач), відповідно до контракту №1400 від 01.04.2014р. з компанією «Daimond Trade House Ltd.» Кіпр, 06.01.2015р. отримало на свою адресу вироби вогнетривкі периклазові для футерування льоток конвертеру, зокрема «Льоточний блок з отвором Dalmaq 94С №10».
Декларантом Позивача 06.01.2015 згідно з ч.1 ст.260 Митного кодексу України за тимчасовою електронною митною декларацією № 110050001/2015/000059 (далі - ТМД) заявлено до випуску товар: «вироби периклазові для футерування льоток конвертеру DALMAG 94С №10...» (далі - Товар) із зазначенням у гр. 33 декларації коду товару згідно з УКТЗЕД 6903 90 90 00.
На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару Позивачем надано:
З метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товару згідно з УКТЗЕД, ВМО «Криворіжсталь» м/п «Кривий Ріг» були відібрані проби Товару та направлені до Дніпропетровського управління з питань експертизи та досліджень СЛПЕД Міндоходів (далі - ДУПЕД) для проведення експертизи.
В ході розгляду запиту, з метою однозначної класифікації Товару, на підставі п. 5 розділу III Порядку №650, та ч. 3 ст. 69 Митного кодексу України, декларанту повідомлялося про необхідність надання додаткових документів чи відомостей для підтвердження задекларованого коду Товару згідно з УКТЗЕД по ЕМД № 110050001/2015/000059 від 06.01.2015.
На вимоги щодо надання технічних документів щодо призначення товару, способу його використання, тощо, Відповідачем отримано від декларанта Позивача такі документи:
креслення конвертеру CAN-160-UА-А668-01;
технологічна інструкція ТИ 228-КК-19:2001;
технічні вимоги ТТ 15-2010;
лист виробника щодо матеріалу, способу виготовлення та вогнетривкості товару;
експортна декларація країни відправлення № 10504060/191214/0001179 від 19.12.2014.
Відповідачем була внесена електронна інформація до автоматизованої системи митного оформлення та направлено відповідне електронне повідомлення про факт визнання заявленого коду товару декларанту ОСОБА_5 04.03.2015 о 12:24. Факт відправлення такого електронного повідомлення підтверджується роздруківкою бази даних МД №110050001/2015/000059 від 06.01.2015 «Інспектор-2006» ЄАІС.
Крім цього, Відповідачем направлені листи від 31.03.15 №779/10/04-50-25-04 та від 14.04.15 №904/10/04-50-25-04 на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" з відповідними розясненнями щодо підтвердження заявленого коду НОМЕР_1 згідно з УКТЗЕД за результатами відпрацювання спеціалізованим підрозділом запиту по класифікації товару «вироби вогнетривкі периклазові для футерування льоток конвертеру DALMAG 94С №10...», заявленого до митного оформлення за ЕМД типу ІМ 40 ТН №110050001/2015/000059 від 06.01.15.
Декларантом Позивача 21.04.2015 подано додаткову декларацію №110050001/2015/002299 до ТМД №110050001/2015/000059 від 06.01.15 для завершення митного оформлення Товару, із зазначенням в гр.33 іншого коду товару УКТЗЕД НОМЕР_3.
Відповідно до ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно із статтею 248 Митного України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 Митного кодексу України).
Відповідно до ч.1 ст.260 Митного кодексу України якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов'язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.
Згідно з п.29 Положення про митні декларації, затвердженого постановою КМУ від 21.05.2012 № 450 декларування партії товарів, ввезених на митну територію України, або партії товарів, що вивозяться за межі митної території України, може бути здійснено з використанням тимчасової митної декларації, за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи у разі, коли декларант не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, зокрема коли:
точні відомості про код товару згідно з УКТЗЕД можуть бути встановлені після проведення їх дослідження;
у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару згідно з УКТЗЕД виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, розв'язання яких вимагає додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 69 Митного кодексу України митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.
Частиною 3 ст.69 Митного кодексу України передбачено, що на вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобовязані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
За нормою, встановленою статтями 69, 260 та 261 Митного кодексу України процедура тимчасового декларування застосовується у складних випадках здійснення митних формальностей, зокрема тих, що потребують дослідження (аналізу, експертизи).
Відповідно до ч.22 ст.356 Митного кодексу України з метою встановлення характеристик товару, необхідних для його митного оформлення, органи доходів і зборів можуть письмово, у тому числі з використанням засобів інформаційних технологій, затребувати з підприємств-виробників, суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та громадян наявну у них техніко-технологічну документацію про склад, фізико-хімічні властивості товарів, інформацію про основні технологічні стадії їх виробництва та призначення.
Згідно з ч.12 ст.356 Митного кодексу України достовірною техніко-технологічною документацією вважаються офіційно видані книги, державні та галузеві стандарти, технічні умови, специфікації, каталоги, креслення і паспортні дані на виріб виробника.
Відповідно до абз.7 п.4.7 Порядку №631 у разі якщо результати виконання відповідної митної формальності є позитивними, тобто відомості, внесені декларантом до МД та ДМВ (ЕМД та ЕДМВ), підтверджені (визнані) спеціалізованим підрозділом, після внесення посадовою особою спеціалізованого підрозділу відповідної відмітки до автоматизованої системи митного оформлення посадовою особою підрозділу митного оформлення здійснюється виконання подальших митних формальностей за цією декларацією згідно з цим Порядком.
Відповідно до ч. 1 ст. 261 Митного кодексу України у разі подання відповідно до ст. 260 Митного кодексу України тимчасової митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за тимчасовою митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.
Отже, позивач був обізнаний про результати проведення митних формальностей щодо контролю класифікації товару та повинен був подати додаткову декларацію до тимчасової (№110050001/2015/000059 від 06.01.15) згідно з вимогами 9 статей 260, 261 Митного кодексу України та п. 29 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21.05.2012 № 450, у якій зобовязаний був на підставі ч. 1 ст. 266, ч. 1 ст. 257, ч. 1 ст. 69 Митного кодексу України та п. 1 розділу III Порядку №650, зазначити точні відомості про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомості, необхіднs для здійснення їх митного контролю та митного оформлення з урахуванням проведених за тимчасовою декларацією митних формальностей.
Посилання позивача на рішення адміністративних судів у справі №804/1925/13-а, як на підставу правомірності застосування коду УКТЗЕД НОМЕР_3, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Рішення про визначення коду ідентичного товару №КТ-180-2012 від 27.12.2012, яким визначено код товару за УКТЗЕД НОМЕР_1, скасоване постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2013 у справі №804/1925/13-а, яка набрала чинності згідно з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.11.2014. Тобто, на час декларування Товару за тимчасовою митною декларацією № 110050001/2015/000059 від 06.01.2015 рішення про визначення коду ідентичного товару №КТ-180-2012 від 27.12.2012 є скасованим згідно з судовими рішеннями у справі № 804/1925/13-а, а тому правових підстав застосовувати саме вказаний код товару у позивача не було.

Крім того, Верховний Суд України в своєму рішенні від 25.11.2014 року у справі №21-338а14 зазначив, що колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла правового висновку, який полягає в тому, що декларант має право оскаржити до митного органу вищого рівня та/або до суду рішення митного органу щодо визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. Якщо ж митний орган самостійно не приймав рішення про визначення митної вартості товарів і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, та методом її визначення, який застосував декларант, немає підстав вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч вимогам МК, а відтак і підстав визнавати сплачені суми митних платежів чи їх частину помилково та/або надміру сплаченими немає.

Щодо посилань позивача, що будь-якого рішення про визначення (зміну) коду даного товару митним органом не приймалось, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 п. 3 р. III Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 30.05.2012 № 650, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за № 1085/21397, рішення про визначення коду товару приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТЗЕД.

Згідно з ч. 3 п. 14 р. III вказаного Порядку, у разі відсутності зміни коду товару згідно з УКТЗЕД рішення про визначення коду товару не приймається.

На підставі вищезазначених норм, у звязку з тим, що Відповідач визнав код УКТЗЕД заявлений декларантом у тимчасовій МД №110050001/2015/000059 від 06.01.2015, то й правові підстави для прийняття рішення про визначення коду товару у даному випадку відсутні.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 04 серпня 2015 року

Суддя ОСОБА_1