Справа № 2-а-2877/11
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №2-а-2877/11 Головуючий у 1- й інстанції Кісілевич П.І. Суддя - доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

12 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

розглянувши у письмовому провадженні клопотання ОСОБА_2 про виправлення описки в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Київський апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 21 грудня 2011 року залишив апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області без задоволення, а постанову Ірпінського міського суду Київської області від 11 травня 2011 року без змін.

Як вбачається з ухвали суду апеляційної інстанції від 21 грудня 2011 року у вступній, описовій та мотивувальній частинах наявні описки.

Відповідно до ст. 169 КАС України суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Згідно ч. 2 ст. 169 КАС України питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія прийшла до висновку про необхідність виправлення зазначеної описки в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2011 року.

Керуючись ст.ст. 160, 169, 197, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Виправити описки в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2011 року, виклавши вступну частину в наступній редакції:

«розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 11 травня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області про зобов'язання вчинити дії».

Описову та мотивувальну частини викласти в наступній редакції :

«Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 11 травня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області про зобов'язання вчинити певні дії - задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в позові. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 4 категорії, що підтверджується посвідченням, яке міститься в матеріалах справи та проживає на території радіоактивного забруднення.

У відповідності до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно до ч. 3 ст. 51 Закону - особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене, позивач має право на одержання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Між тим, позивачу вказані доплати виплачувалися частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року.

Враховуючи, що Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу в порівняні з вищезазначеною Постановою Кабінету Міністрів України, а тому відповідач неправомірно виплачував додаткову пенсію в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 51 зазначеного Закону.

Крім того, відповідно до ч. 2 статті 46 Конституції України - право громадян на соціальний захист гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Виходячи з тлумачення зазначеної норми, колегія суддів приходить до висновку, що непередбаченість в Бюджеті України коштів на здійснення вказаних виплат не може позбавити позивача права на їх отримання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про правомірність доводів суду першої інстанції про наявність у позивача права на додаткову пенсію та доплату до пенсії в розмірі передбаченому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з наведеного вище, підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205 та 206 КАС України, колегія суддів».

Дана ухвала є невід'ємною частиною ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2011 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.