Справа № 826/7626/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7626/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

06 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Таран А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2015 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Акерс Інвест» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Компанія з управління активами «Акерс Інвест» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання недійсною індивідуальну податкову консультацію, надану у формі листа № 24615/10/26-55-11-01 від 17.04.2015; визнання неправомірними дії щодо надання на запит вих. № 42/15 від 17.03.2015 ТОВ «Компанія з управління активами «Акерс Інвест» нової податкової консультації без урахування висновків суду у справі № 826/18850/14; зобов'язання надати нову індивідуальну податкову консультацію у відповідь на запит № 42/15 від 17.03.2015 з урахуванням висновків суду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2015 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що надаючи податкову консультацію, відповідач необґрунтовано надав роз'яснення, яке змінює зміст норми, адже, як випливає із змісту тексту норми п. п. 136.1.9. п. 136.1. ст. 136 Податкового кодексу України, законодавець, вносячи зміни, не мав на увазі, що до складу доходів інститутів спільного інвестування, які підлягають оподаткуванню, повинні включатися проценти, нараховані за активами таких інститутів. Законодавець мав на увазі, що лише до складу доходів фондів операцій із нерухомістю, які підлягають оподаткуванню, включаються проценти, нараховані за активами таких фондів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Компанія з управління активами «Акерс Інвест» листом за вих. № 226/4 від 07.11.2014 (а.с. 14), керуючись ст. 52 Податкового кодексу України, звернулось до відповідача з проханням надати в письмовій формі податкову консультацію стосовно практичного використання норми підпункту 136.1.9 пункту 136.1 статті 136 Податкового кодексу України під час оподаткування доходів інституту спільного інвестування, в контексті наступного запитання: чи включає об'єкт оподаткування податком на прибуток підприємств доходи у вигляді процентів, нараховані за активами інститутів спільного інвестування, зокрема пайових фондів, згідно з підпунктом 136.1.9 пункту 136.1 статті 136 Податкового кодексу України?

Запит отримано відповідачем 10.11.2014. Листом № 58010/10/26-55-11-01-10 від 21.11.2014 (а.с. 15-16) ДПІ в Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві надано відповідь, якою позивача повідомлено, що Законом України № 1621-VII від 31.07.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» внесено зміни, зокрема, до підпункту 136.1.9 пункту 136.1 статті 136 Податкового кодексу України, який доповнено словами «крім доходів, отриманих у вигляді процентів, нарахованих за такими активами», та з урахуванням Закону України «Про інститути спільного інвестування» № 5080-VI від 05.07.2012 починаючи з 03.08.2014, при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств враховуються доходи у вигляді процентів, нараховані за активами інститутів спільного інвестування.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2015 апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів і зборів України у м. Києві задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.01.2015 змінено, викладено її резолютивну частину в такій редакції: «Позов задовольнити частково. Визнати недійсною індивідуальну податкову консультацію наданою державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві у формі листа № 58010/10/-26-55-11-01-10 від 21.11.2014. В іншій частині позову відмовлено».

Оскільки вказаною постановою скасовано індивідуальну податкову консультацію, позивач листом від 17.03.2015 за вих. № 42/5 (а.с. 85-86) повторно звернувся до відповідача з проханням надати у письмовій формі нову індивідуальну податкову консультацію у відповідь на запит з урахуванням висновків суду.

Листом № 24615/10/26-55-11-01 від 17.04.2015 (а.с. 87-88) надано консультацію, якою позивачу роз'яснено, що починаючи з 03.08.2014, підлягають оподаткуванню податком на прибуток підприємств нараховані за активами інститутів спільного інвестування та за активами фондів операцій з нерухомістю доходи у вигляді процентів, у тому числі дисконту за борговими цінними паперами. Крім того, зазначено, що згідно Закону України № 71-VIIІ від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» розділ ІІІ «Податку на прибуток» викладено в принципово новій редакції в тому числі ст. 136 «Доходи, що не враховуються для визначення об`єкта оподаткування» з 01.01.2015 виключено.

Згідно п. 53.3 ст. 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Розділ III Податкового кодексу України регулює порядок сплати податку на прибуток підприємств. Нормами визначаються платники податку, об'єкт оподаткування, порядок визначення доходів та витрат, сплати податку.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 статті 135, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 статті 135; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 статті 135, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 статті 135 та у статті 136 Кодексу.

Згідно із пп. 135.5.1 п. 135.1 ст. 135 ПК України інші доходи включають, зокрема доходи у вигляді процентів.

Стаття 136 ПК України визначає доходи, що не враховуються для визначення об'єкта оподаткування з податку на прибуток, тобто встановлює перелік видів доходів, отримання яких не збільшує об'єкт оподаткування.

До 03.08.2014 норма п.п. 136.1.9. п. 136.1. ст.136 Податкового кодексу України мала такий зміст: « 136.1. Для визначення об'єкта оподаткування не враховуються доходи: 136.1.9. суми коштів спільного інвестування, а саме коштів, залучених від інвесторів інститутів спільного інвестування, доходи від проведення операцій з активами таких інститутів та доходи, нараховані за активами зазначених інститутів, а також кошти, залучені від власників сертифікатів фондів операцій з нерухомістю, доходи від проведення операцій з активами фондів операцій з нерухомістю та доходи, нараховані за активами фондів операцій з нерухомістю, створених відповідно до закону».

З урахуванням змін, внесених підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України № 1621-VII від 31.07.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України», які набрали чинності з 03.08.2014, норма п. п. 136.1.9. п. 136.1. ст.136 Податкового кодексу України має такий зміст: « 136.1. Для визначення об'єкта оподаткування не враховуються доходи: 136.1.9. суми коштів спільного інвестування, а саме коштів, залучених від інвесторів інститутів спільного інвестування, доходи від проведення операцій з активами таких інститутів та доходи, нараховані за активами зазначених інститутів, а також кошти, залучені від власників сертифікатів фондів операцій з нерухомістю, доходи від проведення операцій з активами фондів операцій з нерухомістю та доходи, нараховані за активами фондів операцій з нерухомістю, створених відповідно до закону, крім доходів, отриманих у вигляді процентів, нарахованих за такими активами».

Тобто, з 03.08.2014 була скасована пільга з оподаткування доходів у вигляді процентів, нарахованих за активами. Буквальне значення тексту норми пп. 136.1.9. п. 136.1. ст.136 Податкового кодексу України свідчить про те, що словосполучення «крім доходів, отриманих у вигляді процентів, нарахованих за такими активами», стосується лише активів фондів операцій з нерухомістю і не стосується інститутів спільного інвестування.

Такий висновок встановлено Державним підприємством «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» лінгвістичною експертизою, (висновок експертного дослідження № 056/429 від 19.08.2014), Радою науково-правових експертиз при інституті держави і права ім. В.М. Корецьеого НАН України (висновок науково-правової експертизи на замовлення Української асоціації інвестиційного бізнесу щодо тлумачення норм податкового законодавства відносно коштів спільного інвестування № 126/101-е від 08.09.2014), Комітетом з питань податкової та митної політики Верховної Ради України (лист № 04-30/10-704 від 12.11.2014).

Надаючи податкову консультацію, відповідач необґрунтовано надав роз'яснення, яке змінює зміст норми. Адже, як випливає із змісту тексту норми п. п. 136.1.9. п. 136.1. ст. 136 Податкового кодексу України, законодавець, вносячи зміни, не мав на увазі, що до складу доходів інститутів спільного інвестування, які підлягають оподаткуванню, повинні включатися проценти, нараховані за активами таких інститутів. Законодавець мав на увазі, що лише до складу доходів фондів операцій із нерухомістю, які підлягають оподаткуванню, включаються проценти, нараховані за активами таких фондів.

В оскаржуваній консультації вказано, що підставою для такого висновку стало те, що підпунктом 136.1.9 пункту 136.1 статті 136 Кодексу встановлений порядок оподаткування активів інститутів спільного інвестування та активів фондів операцій з нерухомістю, а тому з цього випливає висновок щодо доходів, які підлягають оподаткуванню, включаються отримані інститутами спільного інвестування та фондами операцій з нерухомістю проценти, нараховані за активами інститутів спільного інвестування та активами фондів операцій з нерухомістю.

Такий висновок не можна вважати обґрунтованим, оскільки він суперечить тексту прийнятої норми. Те, що змістовно в підпункті 136.1.9. пункту 136.1. статті 136 Податкового кодексу України об'єднані перелік видів доходів фондів операцій з нерухомістю та інститутів спільного інвестування (пайових та корпоративних інвестиційних фондів), які не включаються до оподатковуваного доходу, пов'язано лише із тим, що ці організації діють в одній сфері економіки - сфері інвестиційного бізнесу, і не пов'язано з тим, що ці організації є однорідними чи законодавством передбачено їх однорідне правове регулювання.

Таким чином, відповідач не може змінювати порядок оподаткування доходів в податковій консультації, оскільки будь-які елементи податку та зміни до них можуть передбачатися тільки законом.

Також, в наданій консультації від 20.04.2015, відповідач посилався на лист ДФС України № 5679/6/99-99-19-02-02-15 від 27.10.2014, яким надано роз`яснення, щодо практичного застосування норм податкового законодавства в частині спільного інвестування, однак, ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції даний лист відповідачем надано не було, в загальнодоступних джерелах марежі Інтернет не знайдено.

Крім того, відповідач в порушення вимог ст. 53 Податкового кодексу України не надав податкову консультацію з урахуванням висновків постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 11.03.2015 у справі № 826/18850/14, якою визнано недійсною індивідуальну податкову консультацію, надану ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів і зборів у м. Києві у формі листа № 5810/1026-55-11-01-10 від 21.11.2014.

Зважаючи на надання спірної податкової консультації без урахування висновків суду, є підстави вважати, що контролюючий орган повторно не виконає вимог закону і порушить права та інтереси позивача, тому з метою повного захисту прав та інтересів позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог вимог в повному обсязі, в тому числі зобов`язання податкового органу надати позивачу нову індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду.

Викладені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 11.08.2015.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

.

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Безименна Н.В.

Аліменко В.О.