Справа № 0503/6821/2012
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2012-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0503/6821/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2012

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Шевченко Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження у відсутності сторін у приміщенні суду в м. Артемівську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, м. Часів Яр Донецької області до Управління праці і соціального захисту населення Артемівської міської ради, м. Артемівськ Донецької області про стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги до 5 травня,

В С Т А Н О В И В:

25.07.2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління праці і соціального захисту населення Артемівської міської ради, м. Артемівськ Донецької області, у якому просить визнати дії управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради про відмову в виплаті на його користь недоплаченої щорічної разової допомоги до 5 травня як інваліду 3 групи, за 2012 рік згідно Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистуст.ст.2, 3, 13, 22, 23 неправомірними та стягнути недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня в сумі 4146 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до положень Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофийого визнано інвалідом 3 групи ЧАЕС та інвалідом війни 3 групи та відповідно до частини 5 статті 13 названого Закону йому гарантовано виплату щорічної разової державної допомоги до 5 травня у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком. Позивач у позовній заяві звернувся до суду з проханням розглянути позов без його участі, позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечує, на підставах викладених в листі-запереченнях від 03.08.2012 року № 04 вх. 01-2066. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але суду надано заяву про розгляд справи без його участі.

Враховуючи те, що сторони по справі не прибули в судове засідання та подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, судовий розгляд справи на підставі ч. 4 ст. 122 КАС України здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус ліквідатора катастрофи на Чорнобильській АЕС. Відповідно до положень Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофийого визнано інвалідом 3 групи ЧАЕС та інвалідом війни 3 групи, що підтверджується посвідченнями А № 149612 та Б № 513472 та довідкою МСЕК.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення позивачу 24.04.2012 року було виплачено 1720 грн. Листом від 21.06.2012 року № 08/1795 відповідач повідомив, що щорічна грошова допомога до 5 травня, як інваліду війни 3 групи, ОСОБА_1 виплачено в повному обсязі у розмірі, встановленому згідно вищезазначеної постанови.

Проте, позивач не погодився з розміром даної виплати та вважає, що відповідно до частини 5 статті 13 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофийому повинно бути виплачено гарантовану Законом щорічну разову державну допомогу до 5 травня у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Частина 2 ст. 113, п.п. 2,3,10 статті 116, ч. 1 ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, здійснює визначені Конституцією та законами України повноваження, видає постанови і розпорядження в межах своєї компетенції, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, та проводити політику у сфері соціального захисту.

У Рішенні від 02 березня 1999 року № 2-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до п. 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України Про Кабінет Міністрів УкраїниКабінет Міністрів України забезпечує розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населеннята змін до Постанови від 05.04.2012 року № 3840/0/14-12/014, відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистута Про жертви нацистських переслідуваньпозивачеві як інваліду війни 3 групи виплачена щорічна грошова допомога за 2012 рік в сумі 1720 грн. та зарахована на особистий рахунок № 182863 через поштове відділення 84553 24.04.2012 року.

Згідно з частиною 2 статті 95 Конституції України будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно Законом про Державний бюджет України.

У Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Відповідно до статті 22 Загальної декларації прав людини 1948 року кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення і на здійснення необхідних для підтримання її гідності та для вільного розвитку її особистості прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави. Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 року встановлює загальний обов'язок держав забезпечити здійснення прав, що передбачені цим пактом, у максимальних межах наявних ресурсів.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі „Ейрі проти Ірландії" також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі „Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

У Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який у сфері соціального захисту означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Частиною другою статті 46 Конституції України передбачено, що право на соціальний захист гарантується, у тому числі, загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Конституційний Суд України виходив з того, що за рахунок бюджетних джерел забезпечується соціальний захист широких верств населення країни, серед яких особи, що отримують пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги. Це зобов'язує державу дотримуватися частин першої, третьої статті 95 Основного Закону України, згідно з якими бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами; держава прагне до збалансованості бюджету України.

У Рішенні від 27 листопада 2008 року № 26-рп/2008 у справі про збалансованість бюджету Конституційний Суд України зазначив, що положення частини третьої статті 95 Конституції України стосовно прагнення держави до збалансованості бюджету України у системному зв'язку з положеннями частини другої цієї статті, статті 46 Конституції України треба розуміти як намагання держави при визначенні законом про Державний бюджет України доходів і видатків та прийнятті законів, інших нормативно-правових актів, які можуть вплинути на доходну і видаткову частини бюджету, дотримуватися рівномірного співвідношення між ними та її обов'язок на засадах справедливого, неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами враховувати загальносуспільні потреби, необхідність забезпечення прав i свобод людини та гідних умов її життя.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Отже, зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2012 рік, норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофизастосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. Відповідно до положень законів України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, „Про соціальний захист дітей війни та „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначення порядку та розмірів соціальних виплат віднесено до відання Кабінету Міністрів України.

25.01.2012 року Конституційним Судом України ухвалено рішення, в резолютивній частині якого зазначено: Однією з ознак України, як соціальної держави, є забезпечення суспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, яка повинна справедливо та неупереджено розподіляти суспільні багатства між громадянами і прагнути до збалансованості бюджету України. В цьому ж рішенні Конституційний Суд роз'яснює повноваження Кабміну у розподілі соціальних виплат і соціальної допомоги, відзначаючи, що Уряд сам може готувати нормативно-правові акти з цих питань, зокрема, це стосується розробки Держбюджету.

Конституційний Суд України вказує, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян мають керуватися, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає використання судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади… в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України. Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні зазначив, що органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, є Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст.69 Закону України Про Конституційний Суд України, рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання. Невиконання рішень та недодержання висновків Конституційного Суду України тягнуть за собою відповідальність згідно з законом (стаття 70).

Вищенаведене доводить правомірність застосування відповідачем постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населеннята змін до Постанови від 05.04.2012 року № 3840/0/14-12/014 у спірному питанні. За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Артемівської міської ради про стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги до 5 травня є безпідставними та необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 46, 95, 113, 116, 117 Конституції України, ст. 22 Загальної декларації прав людини, 1948 року, Рішення Європейського суду з прав людини від 09.10.1979 року у справі Ейрі проти Ірландії, Рішення Європейського суду з прав людини від 12.10.2004 року у справі Кйартан Асмундсон проти Ісландії, ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 КАС України, ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ст. 20 Закону України Про Кабінет Міністрів України, п. 3 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2012 рік, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, м. Часів Яр Донецької області до Управління праці і соціального захисту населення Артемівської міської ради, м. Артемівськ Донецької області про визнання дій Управління праці та соціального захисту населення Артемівської міської ради про відмову в виплаті на його користь недоплаченої щорічної разової допомоги до 5 травня як інваліду 3 групи, за 2012 рік згідно Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистуст.ст.2, 3, 13, 22, 23 неправомірними та стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги до 5 травня в сумі 4146 грн. - відмовити.

Постанова прийнята, складена і підписана у нарадчій кімнаті одноособово суддею 03.08.2012 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Л. В.Шевченко