Справа № 2а/0470/17265/11
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2012-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2012 р. Справа № 2а/0470/17265/11
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
за участю:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом приватного підприємства "Будтехпром" до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення від 07.11.2011р. за № НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Будтехпром» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення від 07.11.2011р. за №.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначено про таке. Під час невиїзної позапланової перевірки встановлено, що ПП «Будтехпром», в порушеня вимог п.п. 14.1.201 п. 14.1. ст.14, п. 185.1 ст. 185, п.п. 198.3 ст. 198, п. 200.2 ст. 200, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.7, ст. 201 Податкового Кодексу України - підприємством неправомірно занижено суму податку на додану вартість, що підлягає до сплати сього в розмірі 974 206,66 грн. за липень 2011 року. За результатам перевірки було складено акт від 25.10.2011 року за № 416/232/33704790. ПП «Будтехпром» не відомо, чому саме проводилась вказана перевірка, що саме стало підставою для проведення перевірки саме по взаємовідносинам з ТОВ «Транскапітал Сервіс». В акті перевірки йдеться посилання на статті Податкового кодексу України, які не мають відношення до виявлених порушень, той час як висновки акту повинні бути доведеними та спиратись на норми законодавства, чого нема у акті перевірки ПП «Будтехпром». Таким чином, необґрунтований акт став підставою для видачі протиправного податкового повідомлення-рішення від 07.11.2011р. за №.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що під час проведення перевірки та винесенні оскаржуваного рішення відповідач діяв у межах законодавства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.

Позивач - приватне підприємство «Будтехпром» () зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності юридична особа виконавчим комітетом Новомосковської міської ради 17.11.2005р. та перебуває на обліку, як платник податків, в Новомосковській об'єднаній державній податковій інспекції Дніпропетровської області з 29.11.2005 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990р. за № 509-ХІІ (далі - Закон України №509-ХІІ) завданням органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних, цільових фондів податків і зборів (обовязкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України № 509-ХІІ податкові органи мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів повязаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обовязкових платежів) незалежно від способу їх подачі, а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності достовірності повноти нарахування і сплати податків та зборів (обовязкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус субєктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обовязок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обовязкові платежі), крім Національного банку України та його установ.

Згідно п.75.1 ст. 75 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до вимог п.п.78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин - за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

У п.78.4 ст.78 ПК України встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Судом встановлено, що на виконання вищезазначених вимог законодавства уповноваженими особами Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області у період з 19.10.2011 року по 25.10.2011 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку дотримання вимог податкового законодавства України при здійсненні фінансово-господарської діяльності по взаємовідносинам з ТОВ «Транскапітал Сервіс» за період з 01.07.2011р. по 31.07.2011 року.

Копія наказу від 18.10.2011р. за № 879 та повідомлення про дату початку та місце проведення невиїзної документальної перевірки від 19.10.2011р. за № 156/233/10 вручено особисто під розписку директору ПП «Будтехпром» ОСОБА_5

За результатами перевірки складено акт №416/232/33704790 від 25.10.2011 року.

Таким чином, враховуючи у сукупності всі викладені факти, суд прийшов до висновку, що відповідачем перевірку призначено та проведено правомірно, із врахуванням достатніх підстав для її призначення та проведення.

У акті перевірки №№416/232/33704790 від 25.10.2011 року були зафіксовані порушення позивачем п. 185.1 ст.185, п.198.3 ст.198, п. 200.1, 200.2 ст.200, п.201.1, 201.4, 201.6, 201.7 ст.201 ПК України, в результаті чого підприємством неправомірно занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся на загальну суму 974206грн. 66 коп., у тому числі за липень 2011 року.

Згідно з п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

За результатами перевірки відповідачем прийнято повідомлення-рішення від 07.11.2011р. за № про донарахування податкових зобов'язань з податку на додану вартість в розмірі 1 217 758грн.32коп. в тому числі - штрафна санкція у розмірі 1217758 грн. 32 копійки.

Аналізом податкової звітності з ПДВ поданої ПП «Будтехпром» за липень 2011 року встановлено наявність (декларування) господарських взаємовідносин з ТОВ «Транскапітал Сервіс».

Для підтвердження правомірності формування податкового кредиту по взаємовідносинам зТОВ «Транскапітал Сервіс» надано до перевірки наступні податкові накладні, а саме:

- від 18.07.2011р. за №2669 на суму ПДВ 64268,86 грн. (не вказано податкову адресу постачальника);

- від 19.07.2011р. за №2732 на суму ГПДВ 64493,41 грн. (невірно вказана назва підприємства покупця);

- від 20.07.2011р. за №2860 на суму ПДВ 63870,86 грн. (відсутня печатка підприємства (постачальника);

- від 27.07.2011р. за №3969 на суму ПДВ 9698,89 грн. (відсутня печатка підприємства (постачальника);

- від 27.07.2011р. за №3971 на суму ПДВ 59278,44 грн. (невірно вказана назва підприємства покупця);

- від 28.07.2011р. за №4061 на суму ПДВ 59629,74 грн. (невірно вказана назва підприємства постачальника);

- від 29.07.2011р. за №4131 на суму ПДВ 14471,39 грн. (невірно вказана назва підприємства постачальника);

- від 29.07.2011р. за №4132 на суму ПДВ 1883,08 грн. (невірно вказана податкова адреса постачальника);

- від 29.07.2011р. за №4133 на суму ГІДВ 6957,66 грн. (невірно вказана податкова адреса покупця);

- від 29.07.2011р. за №4134 на суму ПДВ 43156,91 грн. (невірно вказана податкова адреса покупця);

- від 29.07.2011р. за №4135 на суму ПДВ 42709,90 грн. (відсутня печатка підприємства (постачальника);

- від 29.07.2011р. за №4136 на суму ПДВ 8522,34 грн. (невірно вказана податкова адреса покупця);

- від 29.07.2011р. за №4137 на суму ПДВ 21068,95 грн. (невірно вказана назва підприємства постачальника);

- від 29.07.2011р. за №4138 на суму ПДВ 79746,53 грн. (невірно вказана податкова адреса постачальника);

- від 29.07.2011р. за №4139 на суму ПДВ 57730,20 грн. (відсутня печатка підприємства (постачальника);

- від 29.07.2011р. за №4091 на суму ПДВ 66102,15 грн. (невірно вказана назва підприємства постачальника);

- від 29.07.2011р. за №4092 на суму ПДВ 43782,44 грн. (невірно вказана податкова адреса постачальника);

- від 29.07.2011р. за №4093 на суму ПДВ 78146,97 грн. (невірно вказана податкова адреса покупця);

- від 29.07.2011р. за №4094 на суму ПДВ 41768.90 грн. (відсутня печатка підприємства (постачальника);

- від 29.07.2011р. за №4095 на суму ПДВ 2175,87 грн. (відсутня печатка підприємства (постачальника);

- від 29.07.2011р. за №4096 на суму ПДВ 76113,74 грн. (відсутня печатка підприємства (постачальника);

- від 29.07.2011р. за №4097 на суму ПДВ 57700,28 грн. (відсутня печатка підприємства (постачальника);

- від 29.07.11 за №4098 на суму ПДВ 10929,14 грн. (невірно вказана назва підприємства постачальника).

Відповідно до ст. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі ст. 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Перевіркою не встановлено порядку розрахунків за надані послуги, їх фактичного виконавця, впливу на валові доходи та витрати покупця, наявність заборгованості за даними бухгалтерського обліку. До перевірки не надано платіжні доручення, виписки банківських установ, прибуткові та видаткові касові ордери, чеки РРО, акти приймання-передачі виконаних робіт, ліцензії та дозволи на виконання робіт, журнали-ордери та обігові відомості по бухгалтерським рахункам. Посадовими особами платника не надано письмових пояснень щодо причин ненадання вищезазначених документів до перевірки.

Крім того, на вимогу суду зазначених документів також надано не було, а надані до суду документи повністю не підтверджують господарські взаємовідносини з ТОВ «Транскапітал Сервіс» у період перевірки.

Також у акті перевірки зафіксовано, що щодо ТОВ «Транскапітал Сервіс» () до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням (стан «8»).

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно підпункту 14.1.191. пункту 14.1 статті 14, постачання товарів - це будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Підпунктом 14.1.201 пункту 14.1 статті 14 ПКУ визначено, що постачанням послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Згідно з пункт) 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця): г) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору.

Відповідно до вимог п. 198.6 ст.198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними,, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, у акті перевірки №416/232/33704790 від 25.10.2011 року були правомірно зафіксовані порушення позивачем п. 185.1 ст.185, п.198.3 ст.198, п. 200.1, 200.2 ст.200, п.201.1, 201.4, 201.6, 201.7 ст.201 ПК України, в результаті чого підприємством неправомірно занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся на загальну суму 974206грн. 66 коп., у тому числі за липень 2011 року.

На неодноразову вимогу суду позивач не надав жодних первинних документів на підтвердження здійснення операцій з ТОВ «Транскапітал Сервіс», зокрема, не надано платіжні доручення, виписки банківських установ, прибуткові та видаткові касові ордери, чеки РРО, акти приймання-передачі виконаних робіт, ліцензії та дозволи на виконання робіт, журнали-ордери та обігові відомості по бухгалтерським рахункам.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність викладених у акті перевірки висновків та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про не доцільність та не обґрунтованість задоволення позову.

Крім того, відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 14, 70, 71, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову приватного підприємства «Будтехпром» до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення від 07.11.2011р. за № - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням субєкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено 03 березня 2012 року

Суддя В.В ОСОБА_1