Справа № 820/6159/15
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

06 серпня 2015 р. Справа № 820/6159/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Нуруллаєва І.С.,

при секретарі судового засідання - Богомол Т.С.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Губської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування вимоги та рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №ф-32 від 07 листопада 2014 року єдиного соціального внеску на суму 27473,13 грн; скасувати рішення № від 21 листопада 2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску на суму 1393,33 грн.

В обгрунтування позову позивачем зазначено, що фахівцями Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено перевірку дотримання податкового законодавства Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, за результатами якої складено акт №1601/1702/НОМЕР_1 від 07.11.2014 року. Податковою інспекцією за висновками викладеними в акті перевірки винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №ф-32 від 07 листопада 2014 року єдиного соціального внеску на суму 27473,13 грн та рішення № від 21 листопада 2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску на суму 1393,33 грн. На думку позивача оскаржувані рішення контролюючого органу є незаконними, а отже підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав викладених у запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3, код НОМЕР_1, зареєстрований 03.07.2007 року за номером запису 2 081695, місце проживання: 61202, АДРЕСА_1, що підтверджено наявною в матеріалах справи випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 30-31).

Під час судового розгляду справи встановлено, що фахівцями Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт №4601/1702/НОМЕР_1 від 07.11.2014 року про результати документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 щодо достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахуванння, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р. (а.с. 11-22).

Відповідно до висновків зазначеного акту під час проведення перевірки встановлено порушення вимог податкового законодавства, зокрема:

- п. 167.1, п. 167, п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, що на думку податкового органу, призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб у розмірі 32460,17 грн;

- ст.9 Закону України від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», встановлено заниження сплати єдиного соціального внеску внаслідок чого було донараховано єдиного соціального внеску на суму 27473,13 грн.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2014 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб в сумі 40575,21 грн, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №ф-32 від 07 листопада 2014 року єдиного соціального внеску на суму 27473,13 грн та рішення № від 21 листопада 2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску на суму 1393,33 грн.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2015 року, залишеної без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2015 року скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 21.11.2014 року та встановлено, що зафіксоване в акті перевірки №4601/1702/НОМЕР_1 від 07.11.2014 року порушення вимог податкового законодавства, а саме: п.167.1 п.167, п.177.2, п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, що на думку податкового органу призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб у розмірі 32460,17 грн є порушенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Так судом визначено, що позивачем правомірно віднесено до переліку витрат пов'язаних із господарською діяльністю вартість послуг отриманих від ТОВ «Аудиторська фірма «Модум-аудит» за договором від 03.01.2014 року про надання послуг з бухгалтерського обслуговування.

З огляду на викладене суд, приходить до висновку про те, що ФОП ОСОБА_3 правомірно визначено податок на доходи фізичних осіб, що не потребує доказування відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, а саме обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином у судовому порядку визнано правильне визначення позивачем податку з доходів фізичних осіб.

При цьому, контролюючим органом зазначено, що в порушення ст.4 та ст.7 Закону України від 08.07.10 року №2464 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого позивачем занижено чистий дохід на загальну суму 79700,84 грн. та згідно зі ст.9 Закону України від 08.07.10 року №2464 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування" платником податків занижено суми страхових внесків від суми чистого доходу, внаслідок чого нараховано єдиний соціальний внесок у розмірі 27473,13 грн.

Згідно зі ст.4 Закону України від 08.07.10р. №2464 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування", платниками єдиного внеску є в т.ч. фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Єдиний внесок нараховується.

Відповідно до ст.7 Закону України від 08.07.10р. №2464 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування" єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пункті 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу, отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід. До членів сімей фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, належать дружина, батьки, діти та інші утриманці, які досягли 15-річного віку, не перебувають у трудових або цивільно-правових відносинах з такою фізичною особою - підприємцем, але спільно з ним провадять підприємницьку діяльність і отримують від цього частину доходу; для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе та членів сім'ї, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу.

Нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов'язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача.

Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Згідно зі ст. 9 єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь). Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

З огляду на те, що висновки щодо заниження чистого доходу ФОП ОСОБА_3 спростовано під час розгляду справи Харківським окружним адміністративним судом справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, рішення № від 21 листопада 2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 1393,33 грн та вимога про сплату боргу (недоїмки) №ф-32 від 07 листопада 2014 року єдиного соціального внеску на суму 27473,13 грн є незаконними та необґрунтованими, а отже підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Як встановлено приписами ст. 19 Конституції України відповідач - суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення. За таких умов, оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення № від 19.12.2014 р. не відповідає вимогам закону, що є підставою для їх скасування.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування вимоги та рішення - задовольнити.

Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №ф-32 від 07 листопада 2014 року єдиного соціального внеску на суму 27473,13 грн.

Скасувати рішення № від 21 листопада 2014 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасне перерахування) єдиного соціального внеску на суму 1393,33 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, інші відомості суду не відомі) сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 182 (сто вісімдесят два) грн 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 11.08.2015 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.