Справа № 826/12318/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 серпня 2015 року № 826/12318/15

Окружний адміністративний суд м. Києва, у складі: судді Добрянської Я.І., розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС України, в порядку письмового провадження адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Вадимивіни, ОСОБА_6, ОСОБА_7

до відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта банк" Кадирова В.В.

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог - ПАТ "Дельта банк"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивачі звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта банк" Кадирова В.В., третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог - ПАТ "Дельта банк", третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2015 р. відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 30.07.2015 р.

У судовому засіданні 30.07.2015 р. представник позивачів просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича, щодо невключення - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код № НОМЕР_1); ОСОБА_2 (ідентифікаційний код № НОМЕР_2); ОСОБА_3 (ідентифікаційний код № НОМЕР_3); ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_7); ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_8); ОСОБА_6 (ідентифікаційний код № НОМЕР_4); ОСОБА_7 (ідентифікаційний код НОМЕР_9), до списку, переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок цільової позики Фонду або за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича включити - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код № НОМЕР_1); ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_10); ОСОБА_3 (ідентифікаційний код № НОМЕР_3); ОСОБА_4 (ідентифікаційний код № НОМЕР_5); ОСОБА_10 (ідентифікаційний код № НОМЕР_6); ОСОБА_6 (ідентифікаційний код № НОМЕР_4); ОСОБА_7 (ідентифікаційний код НОМЕР_9), до списку, переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок цільової позики Фонду або за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова Владислава Володимировича на користь - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код № НОМЕР_1); ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_10); ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_11); ОСОБА_4 (ідентифікаційний код № НОМЕР_5); ОСОБА_5 (ідентифікаційний код № НОМЕР_6); ОСОБА_6 (ідентифікаційний код № НОМЕР_4); ОСОБА_7 (ідентифікаційний код НОМЕР_9), судові витрати, а саме судовий збір,

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що між ними та ПАТ "Дельта банк" було укладено договори банківського вкладу (депозиту) та були зараховані грошові кошти на рахунки Банку, що підтверджується відповідними квитанціями, разом з тим по закінченню строків вкладу кошти повернутими не були.

У судовому засіданні представник позивачів вказані позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи - 1 позовні вимоги не визнав, з підстав, викладених у запереченнях, що були наданими до суду.

Представник третьої особи - 2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з"явився, про причини неявки суд не повідомив.

Так, у запереченнях Фондом гарантування вкладів фізичних осіб зазначено, що оскільки щодо ПАТ «Дельта Банк» не приймалося рішення про ліквідацію, то підстави для отримання позивачами коштів за рахунок Фонду відсутні. На думку Фонду, поки банк не перебуває в ліквідації Перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами з рахунок Фонду не складається, при цьому також зауважено, що позовна вимога щодо зобов»язання Уповноваженої особи включити позивачів до Списку вкладників, які мають право на отримання коштів за рахунок позики Фонду є безпідставною, оскільки у Фонду відсутній обов»язок надавати ПАТ «Дельта Банк» позики взагалі, а тому, на переконання представника Фонду, обраний позивачами спосіб захисту в даному випадку є помилковим.

В свою чергу Уповноважена особа у запереченнях вказує про те, що позивачі не набули права на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, адже рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» не приймалось, а банк на момент звернення позивачів до суду віднесено до категорії неплатоспроможних.

У зв'язку із вказаними обставинами, а також згідно ч. 6 ст. 128 КАС України суд ухвалив розгляд даної адміністративної справи продовжити в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Під час письмового провадження від відповідача до суду надійшло клопотання про залучення документів до матеріалів справи вх. від 07.08.2015 р. №01-5/68340/15.

Отже, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також вивчивши норми чинного законодавства та позицію судів вищих інстанцій з приводу такого спору Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачами та ПАТ «Дельта Банк» укладено ряд договорів банківського вкладу, а саме:

1. ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_12) - Договір банківського вкладу №003-28810-111214 («Delta Premier з пролонгацією») від 11.12.2014 року. Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_13. Також наявна Додаткова угода №1 до Договору банківського вкладу «Delta Premier з пролонгацією» №003-28810-11214 від 11.12.2014 р. Наявність грошових коштів підтверджується Довідкою №05-27022015 про наявність рахунків, відкритих в AT «Дельта Банк» від 27 лютого 2015 року;

2. ОСОБА_2 (ідентифікаційний код № НОМЕР_2) - Договір банківського вкладу №002-28810-301214 («Депозит Delta Premier (без поповнення)») від 30.12.2014 року. Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_14. Також наявна Додаткова угода №1 до Договору банківського вкладу «Депозит Delta Premier (без поповнення)» №002-28810-301214 від 30.12,2014 р. Наявність грошових коштів підтверджується Довідкою №07-27022015 про наявність рахунків, відкритих в AT «Дельта Банк» від 27 лютого 2015 року;

3. ОСОБА_3 (ідентифікаційний код № НОМЕР_3) - Договір банківського вкладу №010-28810-051214 («Delta Premier з пролонгацією») від 05.12.2014 року. Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_15. Також наявна Додаткова угода №1 до Договору банківського вкладу «Delta Premier з пролонгацією» №010-28810-051214 від 05.12.2014 р. Наявність грошових коштів підтверджується Довідкою №01-27022015 про наявність рахунків, відкритих в AT «Дельта Банк» від 27 лютого 2015 року.

4. ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_7) - Договір банківського вкладу №008-28810-051214 («Delta Premier з пролонгацією») від 05.12.2014 року. Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_16. Також наявна Додаткова угода №1 до Договору банківського вкладу «Delta Premier з пролонгацією» №008-28810-051214 від 05.12.2014 р. Наявність грошових коштів підтверджується Довідкою №02-27022015 про наявність рахунків, відкритих в AT «Дельта Банк» від 27 лютого 2015 року;

5. ОСОБА_11 (ідентифікаційний код № НОМЕР_6) - Договір банківського вкладу №004-28810-051214 («Delta Premier з пролонгацією») від 05.12.2014 року. Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_17. Також наявна Додаткова угода №1 до Договору банківського вкладу «Delta Premier з пролонгацією» №004-28810-051214 від 05.12.2014 р. Наявність грошових коштів підтверджується Довідкою №03-27022015 про наявність рахунків, відкритих в AT «Дельта Банк» від 27 лютого 2015 року.

6. ОСОБА_6 (ідентифікаційний код НОМЕР_18) - Договір банківського вкладу №025-28810-101214 («Delta Premier з пролонгацією») від 10.12.2014 року. Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_19. Також наявна Додаткова угода №1 до Договору банківського вкладу «Delta Premier з пролонгацією» №025-28810-101214 від 10.12.2014 р. Наявність грошових коштів підтверджується Довідкою №06-27022015 про наявність рахунків, відкритих в AT «Дельта Банк» від 27 лютого 2015 року;

7. ОСОБА_7 (ідентифікаційний код НОМЕР_9) - Договір банківського вкладу №004-28810-08122014 («Delta Premier з пролонгацією») від 08.12.2014 року. Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_20. Також наявна Додаткова угода №1 до Договору банківського вкладу «Delta Premier з пролонгацією» №004-28810-081214 від 08.12.2014 р. Наявність грошових коштів підтверджується Довідкою №04-27022015 про наявність рахунків, відкритих в АТ «Дельта Банк» від 27 лютого 2015 року.

Постановою Національного банку України від 30.10.2014 р. №692/БТ віднесено Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» до категорії проблемних.

02.03.2015 р. постановою Правління Національного банку України прийнято рішення №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №51 від 08.04.2015 р. «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно якого з 03.03.2015 р. розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації, яку запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 р. по 02.06.2015 р. включно.

Водночас вказаним рішенням Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» призначено Кадрова Владислава Володимировича.

Рішенням від 08.04.2015 р. №71 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внесено зміни до рішення від 02.03.2015 р. №51 та тимчасову адміністрацію банку запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 р. по 02.09.2015 р. включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.09.2015 р. №147 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» по 02.10.2015 р. включно, а також на вказаний строк продовжено повноваження Кадирова В.В.

Під час звернення засобами телефонного зв»язку до банку, що здійснює виплати коштів за вкладами, позивачі дізнались про їх відсутність у списках вкладників, які мають право на відшкодування гарантованої суми в розмірі 200 000 грн.

Відтак, вважаючи такі дії відповідача протиправними, за захистом порушених прав та інтересів позивачі звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства з приводу даного спору, а також заслухавши пояснення представників сторін та оглянувши позицію судів вищих інстанцій з приводу аналогічних спорів, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, зважаючи на наступне.

Статтею 1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч. 1). Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу) (ч. 2).

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (ч. 3).

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012р. №4452-VI з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №4452).

Відповідно до частини 1 статті 1 цього Закону ним встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

При цьому згідно пункту 3 частини 1 статті 2 Закону №445 вкладом в розумінні цього Закону є кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Положеннями статті 3 Закону №4452 закріплено, що Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Згідно частини 1 статті 4 цього Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема, заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно статті 11 Закону №4452 управління поточною діяльністю Фонду здійснює Виконавча дирекція Фонду.

Виконавча дирекція Фонду складається з п'яти членів. Рішення виконавчої дирекції Фонду приймаються на засіданнях простою більшістю голосів за умови участі в засіданні не менше ніж чотирьох членів виконавчої дирекції.

Повноваження Виконавчої дирекції Фонду закріплені у статті 12 названого Закону.

Так, частиною 3 цієї статті закріплено, що до повноважень Виконавчої дирекції Фонду у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами відноситься прийняття рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку - здійснює призначення та відсторонення від виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 14 Закону №4452 встановлено, що у відносинах з державними органами, Національним банком України, банками, міжнародними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами від імені Фонду діє Директор - розпорядник Фонду.

Відповідно до положень статті 20 Закону №4452 Закону Фонд є єдиним розпорядником коштів, акумульованих у процесі його діяльності.

Кошти Фонду не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню і можуть використовуватися Фондом виключно для: 1) виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам коштів за вкладами відповідно до цього Закону; 2) покриття витрат, пов'язаних з виконанням покладених на Фонд функцій та повноважень, зокрема, пов'язаних з процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду, у тому числі витрат Фонду, передбачених пунктом 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; 3) забезпечення поточної діяльності Фонду, утримання його апарату, розвитку його матеріально-технічної бази в межах кошторису витрат, затвердженого адміністративною радою Фонду; 4) надання фінансової підтримки приймаючому банку; 5) надання позик працівникам Фонду в межах кошторису витрат, затвердженого адміністративною радою Фонду, та у порядку, передбаченому нормативно-правовими актами Фонду; 6) надання цільової позики для авансування виплат вкладникам банку відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону протягом дії тимчасової адміністрації.

Згідно вимог статті 26 Закону №4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

У відповідності до вимог частини 5 статті 26 Закону №4452 відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Частиною 2 та 6 наведеної статті закріплено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а завершує Фонд виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 зазначеної статті Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад власником істотної участі банку; розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; за вкладами у філіях іноземних банків; за вкладами у банківських металах.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами врегульований положеннями ст. 27 Закону України від 23.02.2012р. № 4452.

Згідно положень даної статті Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (частина 1).

Частиною 2 статті 27 Закону №4452 визначено, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до частини 3 цієї статті Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства (частина 4 статті 27 Закону №4452).

Водночас положеннями частини 5 статті 27 Закону №4452 встановлено, що протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

В свою чергу, як передбачено частиною 6 статті 27 Закону №4452, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що Фонд здійснює відшкодування грошових коштів за вкладами тільки за результатами прийняття виконавчою дирекцією рішення про затвердження реєстру вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, яке підписує Директор - розпорядник Фонду. За відсутності вкладника у зазначеному реєстрі, підстави для проведення виплат вкладнику банка у Фонду відсутні.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 36 Закону №4452 встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Згідно з п. 1 ч. 6 зазначеної статті обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Абзацами 9 та 10 ч. 6 ст. 36 Закону №4452 зобов'язання банку, передбачені п.п. 1 - 4 ч. 6 цієї статті, виконуються банком у межах його фінансових можливостей у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Фонду. З метою забезпечення виконання зобов'язань банку, передбачених п. 1 частини шостої цієї статті, Фонд має право надати банку цільову позику. Виплати за такими зобов'язаннями за рахунок цільової позики Фонду мають розпочатися не пізніше першого місяця з дати запровадження у неплатоспроможному банку тимчасової адміністрації, а для системно важливих банків - не пізніше двох місяців.

Водночас положеннями статті 38 Закону №4452 визначено ряд заходів, які повинна вживати Уповноважена особа Фонду, щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Так, як передбачено частиною 2 цієї статті, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону №4452 Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В свою чергу частиною 3 статті 38 Закону №4452 визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, а саме:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Частиною 4 статті 38 Закону №4452 встановлено, що Уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину (частина 5 статті 38 Закону №4452).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. №14 затверджено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення №14), що розроблено відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" і визначає порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду (п.1 Розділу 1 Положення №14).

Так, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п. 4 - 6 ч. 4 ст. 26 Закону № 4452, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку (пункт 3 розділу 3 Положення №14).

Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (п.2. розділу 4 Положення №14).

Для отримання коштів вкладник або інша особа (представник, спадкоємець тощо) звертається до Фонду із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування. Рекомендована форма заяви наведена в додатку 13 до цього Положення.

При цьому до заяви додаються:

- копія паспорта (або іншого документа, що посвідчує особу) - сторінки, що містять прізвище, ім'я, по батькові, інформацію про серію, номер, найменування або код органу, що видав документ, дату видачі, місце проживання або місце перебування;

- копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або копія сторінки паспорта, у якому органами державної податкової служби зроблено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Заяви про виплату гарантованої суми відшкодування розглядаються у строк, що не перевищує трьох календарних місяців (п.9 розділу 4 Положення №14).

Згідно пункту 1,2 розділу 5 Положення №14 після одержання Загального Реєстру (Реєстру переказів) та коштів від Фонду банк-агент відповідно до умов договору, укладеного з Фондом, починає виплати гарантованих сум відшкодувань. Банк-агент забезпечує доступність отримання вкладниками гарантованих сум відшкодувань у будь-якій установі банку.

При проведенні виплат відшкодувань уповноважений працівник банку-агента повинен здійснити: ідентифікацію особи, яка звернулась за отриманням відшкодування; звірку реквізитів документів особи, яка звернулася за отриманням відшкодування, із реквізитами у Загальному Реєстрі (Реєстрі переказів) відповідно до вимог розділу VI цього Положення; за умови позитивного результату звірки здійснити виплату коштів, вказавши у касовому документі реквізити отримувача та підставу для виплати відшкодування іншій особі (за потреби).

Пунктом 2 розділу 6 Положення №14 встановлено, що вкладник або його представник, який звертається за отриманням гарантованої суми відшкодування, пред'являє відповідальному працівнику банку-агента свій паспорт або інший документ, що посвідчує особу (далі - паспортний документ). Фізичні особи - резиденти додатково пред'являють реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспорт, у якому контролюючими органами зроблено відмітку про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Якщо виплата здійснюється шляхом переказу за результатами розгляду індивідуальних звернень до Фонду, заявник надсилає/подає Фонду копії документів, зазначених у пункті 2 цього розділу.

Як встановлено судом, 07.07.2015 р. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулась із заявою до Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві про вчинення кримінального правопорушення. Так, за результатами перевірки обставин зарахування грошових коштів на поточні (депозитні) рахунки фізичних осіб з рахунків клієнтів Банку - фізичних осіб, з метою формування у загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, уповноваженою особою встановлено, що в період з 30.10.14 р. по 03.03.15 р. мав місце значний приріст за вкладами фізичних осіб, розміщеними в AT «Дельта Банк» та за залишками на поточних (вкладних) рахунках фізичних осіб, що підлягають відшкодуванню Фондом.

Так, перевіркою виявлено операції, здійснені клієнтом ОСОБА_6 по перерахуванню фізичними особами з власних поточних (депозитних) рахунків коштів на вкладні (депозитні) рахунки та/або поточні (в тому числі карткові) рахунки інших фізичних осіб, відкриті в AT «Дельта Банк». Перелік операцій, здійснених клієнтом ОСОБА_6, наведено у Додатку №1 до вказаної заяви.

А тому, враховуючи, що такі операції по перерахуванню грошових коштів з поточних та вкладних рахунків зазначених вище фізичних осіб на вкладні (депозитні) та поточні рахунки інших фізичних осіб, відкриті в Банку, були здійсненні в період дії Постанови Національного банку України від 30.10.2014 р. №692/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних», на переконання Уповноваженої особи, операції з перерахування ОСОБА_6. коштів на вклади та/або на поточні рахунки інших осіб, а зокрема, решти позивачів у даній справі, без фактичного надходження до Банку коштів здійснені в період дії Постанови, а відтак, є банківськими операціями, що здійснені з порушенням обмежень щодо певних категорій операцій, встановлених Національним банком України по відношенню до АТ «Дельта Банк», виключно з метою отримання грошових коштів за рахунок виплат Фонду.

Таким чином, проаналізувавши наведені вище законодавчі норми, а також дослідивши наявні у справі докази, зважаючи на відсутність на час вирішення даної адміністративної справи інформації щодо спростування правоохоронними органами порушень вимог чинного законодавства при укладанні вищезазначених договорів вкладу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та невмотивованими, а тому задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд звертає увагу позивачів про існування можливості захисту порушених, за їх переконанням, прав та/або інтересів після з'ясування усіх обставин щодо укладення договорів банківських вкладів та додаткових угод до них правоохоронними органами.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також, згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищенаведене в сукупності, та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Строк і порядок набрання судовим рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання в повному обсязі постанови - 13.08.2015 р.