Справа № 803/1779/15
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. ЛуцькСправа № 803/1779/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого, cудді Смокович В.І.,

при секретарі судового засідання Веремчука В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Лукашука М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправним наказу, визнання протиправним та скасування рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі усного наказу, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо розгляду рапорту позивача від 06 листопада 2014 року про застосування щодо нього насилля заступником командира військової частини пп НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 ; про визнання протиправним наказу про притягнення позивача та ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності від 20 листопада 2014 року №107тмд; про зобов`язання відповідача провести службове розслідування по факту спричинення військовослужбовцю ОСОБА_3 тілесних ушкоджень 06 листопада 2014 року у відповідності до вимог чинного законодавства; про визнання протиправним та скасування рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у формі усного наказу від 05 серпня 2014 року; про визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду звернення від 06 лютого 2015 року та зобов`язати відповідача розглянути на нього повну та обґрунтовану відповідь.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 у званні рядового на посаді діловода. Під час перебування у зоні проведення Антитерористичної операції, у листопаді 2014 року між ним та майором ОСОБА_2 стався конфлікт, за результатом якого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. За результатом проведеного службового розслідування, наказом командира військової частини від 20 листопада 2014 року №107тмд притягнуто до дисциплінарної відповідальності у формі суворої догани.

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, а службове розслідування вважає неповним, недостовірним та необ`єктивним.

Крім того, позивач стверджує, що з картки військовослужбовця дізнався, що усним наказом командира 05 серпня 2014 року, який оголошений перед строєм, він притягнутий до дисциплінарної відповідальності за неналежне поводження зі зброєю. Факт вчинення цього вчинку ОСОБА_1 заперечує.

Про всі вказані дисциплінарні стягнення він дізнався лише у липні 2015 року, коли отримав відповідь на свої звернення від військової частини. Також вважає надану відповідь неповною.

З наведених мотивів просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо розгляду рапорту позивача від 06 листопада 2014 року про застосування щодо нього насилля заступником командира військової частини пп НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 ; визнати протиправним наказ про притягнення позивача та ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності від 20 листопада 2014 року №107тмд; зобов`язати відповідача провести службове розслідування по факту спричинення військовослужбовцю ОСОБА_3 тілесних ушкоджень 06 листопада 2014 року у відповідності до вимог чинного законодавства; визнати протиправним та скасувати рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у формі усного наказу від 05 серпня 2014 року; про визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду звернення від 06 лютого 2015 року та зобов`язати відповідача надати на нього повну та обґрунтовану відповідь.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Додатково пояснив, що зазнавав постійного переслідування з боку командування військової частини та ОСОБА_2 зокрема. Саме із-за цього виникла конфліктна ситуація 06 листопада 2014 року. Стосовно факту неналежного поводження зі зброєю пояснив, що зброю міг викрасти інший військовослужбовець, який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідач, суб`єкт владних повноважень, у письмових запереченнях та його представник у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову з тих підстав, що дисциплінарні стягнення за фактом конфліктної ситуації між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 накладені на обох учасників конфлікту, розслідування проведено повно, об`єктивно та всебічно. Стосовно втрати позивачем стрілецької зброї зазначив, що вказані обставини підтверджуються показаннями свідків командира військової частини та командира стрілецької роти. Щодо позовних вимог про зобов`язання надати повну відповідь на звернення зазначив, що звернення ОСОБА_1 від 06 лютого 2015 року було розглянуто, на нього надана відповідь, до якої долучені витребувані документи. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 з 29 травня 2014 року по 22 січня 2015 року в званы рядового на посаді діловода (а.с.19, 29).

Як слідує зі службової картки позивача, що 05 серпня 2014 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за недбало ставлення до особистої зброї. Це стягнення було накладено у формі усного наказу перед строєм, про що зроблений відповідний запис у картці (а.с.19 зворот).

Крім того, як підтверджується матеріалами справи, 07 листопада 2014 року рядовий ОСОБА_1 подав на ім`я командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 письмовий рапорт, в якому повідомив, що 06 листопада 2014 року близько 16:40 під час несення служби його побив заступник командира військової частини майор ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ), чим спричинив йому тілесні ушкодження (а.с.22).

На підставі цього рапорту, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 07 листопада 2014 року №94тмд призначено проведення розслідування, для чого створено комісію у складі: голови заступника командира батальйоні по роботі з особовим складом майора ОСОБА_4 , членів комісії помічника командира батальйону з правової роботи капітана юстиції ОСОБА_5 , офіцера-психолога старшого лейтенанта ОСОБА_6 (а.с.23).

За результатом розслідування комісією був складений акт від 19 листопада 2014 року, в якому встановлено наступне (а.с.24-26).

В рапорті від 06 листопада 2014 року рядовий ОСОБА_1 зазначив, що в період з 16:40 по 16:46 06 листопада 2014 року він отримав від заступникам командира військової частини майора ОСОБА_2 тілесні ушкодження. В поясненнях від 08 листопада 2014 року рядовий ОСОБА_1 зазначив, що 06 листопада 2014 року о 16:40 він перебував на подвір`ї шахти смт. Ольховатська та був побитий майором ОСОБА_2 внаслідок чого він відчував голово кружіння та звернувся 07 листопада 2014 року за медичною допомогою в лікувальний заклад м. Дебальцево.

Відповідно до довідки від 07 листопада 2014 року, виданої лікарем медичного закладу м. Дебальцево, рядовий ОСОБА_1 поступив у травматологічне відділення зі скаргами на головокружіння.

У рапорті від 06 листопада 2014 року заступник командира військової частини майор ОСОБА_2 зазначив, що конфлікт був спровокований рядовим ОСОБА_1 по відношенню до головного старшини батальйону прапорщика ОСОБА_7 , в адресу якого позивач зробив нецензурний вислів з приводу його інтелектуальних здібностей. Почувши це, ОСОБА_2 зробив зауваження рядовому, на що той висловився нецензурно і в його адресу. Після цього ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_2 та схопив його за плечі. Вказані обставини спричинили конфлікт. Аналогічні за змістом пояснення надали прапорщик ОСОБА_8 та прапорщик ОСОБА_7 .

Крім того, згідно пояснень начальника штабу першого заступника командира майора ОСОБА_9 , ОСОБА_1 07 листопада 2014 року шляхом введення його в оману залишив розташування базового табору військової частини, що в смт. Ольховатка, та відбув до м. Дебальцево, де проводив час на власний розсуд.

Начальник медичної служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_10 пояснив, що 07 листопада 2014 року перебуваючи у м. Дебальцево близько обіду зустрів рядового ОСОБА_1 , який повідомив, що потребує консультації травматолога. ОСОБА_10 відвіз позивача у міську лікарню, де той скаржився на головний біль та знепритомнів.

На підставі вищевикладеного комісія рекомендувала командиру військової частини вжити заходів дисциплінарного впливу до майора ОСОБА_2 та рядового ОСОБА_1 відповідного до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (а.с.26).

На підставі акту розслідування від 19 листопада 2014 року, наказом відповідача від 20 листопада 2014 року №107тмд за грубе порушення статутних правил взаємовідносин між начальником та підлеглим оголошено сувору догану заступнику командира військової частини майору ОСОБА_2 . Крім того, за грубе порушення статутних правил взаємовідносин між підлеглим та начальником оголошено сувору догану діловоду штабу рядовому ОСОБА_3 (а.с.27). Відомості про вказані дисциплінарні стягнення були внесені в службові картки обох військовослужбовців (а.с.19-28).

Також, як слідує з постанов Волинського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року у справі №803/444/15-а, від 25 березня 2015 року у справі №803/462/15-а, 02 лютого 2015 року позивач направив відповідачу звернення у якому просив повідомити чи не притягувався він до юридичної відповідальності під час проходження військової служби, якщо притягувався просив надати належним чином завірені копії всіх матеріалів, які послужили підставою для притягнення його до юридичної відповідальності. Крім того, 06 лютого 2015 року направив керівництву військової частини польової пошти НОМЕР_1 звернення про надання йому інформації щодо прийнятого рішення за результатами розгляду рапорту про застосування відносно нього фізичного насильства 6 листопада 2014 року. Вказаними судовими рішеннями відповідача зобов`язано надати відповіді на звернення (а.с.11-12, 14-15).

Фактично відповіді на звернення були надані військовою частиною у листах від 17 червня 2015 року №744 (а.с.17), від 17 червня 2015 року №746 (а.с.21), які отримані ОСОБА_1 20 червня 2015 року (а.с.35-36).

До суду позивач звернувся 20 липня 2015 року (а.с.30), тобто місячний строк звернення до суду у відносинах публічної служби, який встановлений частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини виникли з приводу притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, а тому врегульовані Дисциплінарним статутом Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут) та Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут внутрішньої служби).

У пункті 126 Статуту внутрішньої служби зазначено, що рядовий (матрос) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, а також за утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, за збереження виданого йому майна.

Як з`ясовано під час судового розгляду та підтверджено свідками, командиром військової частини ОСОБА_11 та командиром стрілецької роти ОСОБА_12 , ОСОБА_1 за невідомих обставин залишив свій автомат. Зброя була віднайдена командиром у штабній палатці, за її серійним номером виявлено, що вона записана на ОСОБА_1 , а тому йому усно була оголошена сувора догана перед строєм.

Суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , оскільки вони не є безпосередніми учасниками спірної ситуації, а свої припущення роблять виключно на плітках та особистій повазі до ОСОБА_1 , який, на їх думку, не міг втратити зброю.

Більше того, сам позивач у судовому засіданні визнав факт втрати зброї, яку, за його твердженням, викрав інший військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння. На думку суду, якщо ОСОБА_1 допустив таке викрадення, саме це свідчить про його недбале ставлення до особистої зброї.

Відповідно до пункту 97 Дисциплінарного статуту, про накладені дисциплінарні стягнення оголошується: рядовим (матросам) - особисто чи перед строєм; сержантам (старшинам) - особисто, на нараді чи перед строєм сержантів (старшин); офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом - особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення. Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі.

Оскільки судом підтверджений факт неналежного ставлення ОСОБА_1 до зберігання особистої зброї, а законодавством допускається накладення дисциплінарного стягнення шляхом оголошення усного наказу командира перед строєм, тому суд дійшов висновку, що рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у формі усного наказу командира Військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 05 серпня 2014 року є законним та обґрунтованим, а у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Доводи позивача про факт його не ознайомлення з особою карткою суд не бере до уваги, оскільки вказане не спростовує факт дисциплінарного проступку та законність рішення про його накладення.

Щодо факту позастатутних взаємовідносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Відповідно пункту 128 Статуту внутрішньої служби, рядовий зобов`язаний виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержувати правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання.

Під час судового розгляду з`ясовано, що ОСОБА_1 06 листопада 2014 року під час спілкування з головним старшиною батальйону прапорщиком ОСОБА_7 виявив неповагу до нього, а саме принизив його честь військовослужбовця, гідність як людини, оскільки висловився з приводу розумових здібностей останнього.

Вказана поведінка, в свою чергу, спричинила конфлікт з заступником командира ОСОБА_2 , який втрутився в розмову між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 та зробив останньому зауваження щодо його неналежної поведінки до колег та старших по військовому званню. Натомість, ОСОБА_1 нецензурно вилаявся в сторону ОСОБА_2 .

Вказані обставини підтверджується показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , а також матеріалами службового розслідування.

Крім того, свідок ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_1 в момент конфлікту мав бути на посту, однак безпідставно, без дозволу старшого, покинув його.

Обставини подальшого перебування позивача у м. Дебальцеве, його конфліктів та взаємовідносини з іншими військовослужбовцями не стосуються даної адміністративної справи, а тому не беруться судом до уваги.

На переконання суду, в даному випадку ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, який виявився у неповазі до старших за військовим званням, слів, які принижують честь військовослужбовця та гідність людини, а тому його цілком обґрунтовано притягнули до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани. Тому, у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним наказу про притягнення позивача та ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності від 20 листопада 2014 року №107тмд суд відмовляє.

Окремо суд зазначає, що деякі процесуальні порушення з боку військового командування частини, зокрема непроведення співбесіди з потерпілими сторонами, а також не ознайомлення позивача з особою карткою, не спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 , а також не спростовує законність рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Суд також звертає увагу, що описані вище події відбувалися під час активної фази проведення антитерористичної операції безпосередньо біля лінії зіткнення, тому командир військової частини мав пріоритетніші завдання, ніж проводити співбесіду з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Також суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій щодо розгляду рапорту позивача від 06 листопада 2014 року про застосування щодо нього насилля заступником командира військової частини п/п НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 ; про зобов`язання відповідача провести службове розслідування по факту спричинення військовослужбовцю ОСОБА_3 тілесних ушкоджень 06 листопада 2014 року у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки з матеріалів адміністративної справи слідує, що службове розслідування проведено повно, об`єктивно, встановлені всі учасники конфлікту, причини його виникнення, а до обох винних осіб застосовані дисциплінарні стягнення, а також вжиті заходи щодо подальшого недопущення конфліктів у військовій частині.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду звернення від 06 лютого 2015 року та зобов`язання відповідача надати на нього повну та обґрунтовану відповідь, суд зауважує, що на виконання постанови Волинського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року у справі №803/462/15-а, листом від 17 червня 2015 року №746 (а.с.21) військова частина надала повну та обґрунтовані відповідь з приводу питань, які наведені у звернені позивача. Тому підстави для задоволення позовних вимог в цій частині також відсутні.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Закону України «Про звернення громадян», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо розгляду рапорту позивача від 06 листопада 2014 року про застосування щодо нього насилля заступником командира військової частини пп НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 ; про визнання протиправним наказу про притягнення позивача та ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності від 20 листопада 2014 року №107тмд; про зобов`язання відповідача провести службове розслідування по факту спричинення військовослужбовцю ОСОБА_3 тілесних ушкоджень 06 листопада 2014 року у відповідності до вимог чинного законодавства; про визнання протиправним та скасування рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у формі усного наказу від 05 серпня 2014 року; про визнання протиправними дій відповідача щодо розгляду звернення від 06 лютого 2015 року та зобов`язати відповідача надати на нього повну та обґрунтовану відповідь, - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст постанови виготовлений 14 серпня 2015 року.