Справа № 2а - 5489/09/1470
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2010-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

12:15

17.02.2010 р. Справа № 2а - 5489/09/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мельника О.М.

при секретарі судового засідання Меленчук М.Ю., розглянувши адміністративну справу

за позовомСуб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1., вул. Суворова, 96 (ОСОБА_2, 12-Б, оф. 312), м.Очаків, Миколаївська область,57500

доДержавної податкової адміністрації у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м.Миколаїв,54036 Очаківської об`єднаної державної податкової інспекції, вул. Шкрептієнка,27, м.Очаків, 57500

про визнання дій протиправними та скасування рішення №, НОМЕР_1 від 01.09.09 р.,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з адміністративним позовом про визнання протиправними дій ДПА у Миколаївській області щодо проведення планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1, та скасування в повному обсязі рішення Очаківської ОДПІ від 01.09.2009 року № і №. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем ДПА у Миколаївській області перевірку проведено протиправно, без попередження субєкта перевірки за 10 днів, з зміною сутності перевірки, податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки встановлені факти порушень не відповідають фактичним обставинам справи, тому підлягають скасуванню.

Відповідач 1, ДПА у Миколаївській області, заперечив проти задоволення позову, вважає, що в діях ревізорів не вбачається протиправних дій, перевірку проведено відповідно до норм діючого законодавства на підставі наказу на проведення перевірки та відповідних направлень, крім того позивач допустив до проведення перевірку ревізорів, що підтверджує його згоду на її проведення.

Відповідач 2 заперечував проти задоволення позову, вважає, що перевірку проведено законно, а винесені на підставі висновків перевірки податкові повідомлення-рішення відображають факт порушення позивачем норм діючого законодавства в сфері РРО.

Суд заслухав думку представників сторін, дослідив всебічно, повно та обєктивно надані сторонами докази та дійшов наступного.

Позовні вимоги про визнання протиправними дій ДПА у Миколаївській області суд вважає такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 11 Закону України Про державну податкову службу в Україні серед повноважень податкової служби окремо розрізняє повноваження щодо перевірок, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (п.1 ст.11), та контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку; наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону (п.2 ст.11).

Відповідно до ст.ст.8, 9, 10 Закону України Про державну податкову службу в Україні перевірка правильності нарахування і сплати податків і зборів та контроль за порядком проведення готівкових розрахунків, також віднесені до різних функцій податкових органів.

Стаття 11-1 Закону України Про державну податкову службу в Україні стосується перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), а тому обмеження, встановлені в цій статті стосуються лише саме цих перевірок.

Відповідно до п.2 ст. 11 Закону України №509-ХП „Про державну податкову службу в Україні", органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції га у порядку, встановленому Законами України, мають право, здійснення контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Згідно ст.11-2 Закону України „Про державну податкову податкову службу в Україні" від 04.12.1990р. №510-ХП посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України.

Згідно зі ст.15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" контроль за дотриманням порядку проведення розрахунків суб'єктами підприємницької діяльності здійснюється податковими органами шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до законодавства України. 15.07.09 р. проведена планова перевірка ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог Законів України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Обовязку податкового органу попередньо попереджати субєкта підприємницької діяльності про проведення перевірки щодо порядку проведення готівкових розрахунків, обігу готівки, та наявності торгових патентів та ліцензій, не передбачено ні Законом України Про державну податкову службу в Україні, ні Законом України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Таким чином ч.2 ст. 16 Закону України „ Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" стосується планових перевірок фінансово-господарської діяльності платника податків

На підставі п. 3.1 п. З Наказу ДПА України від 27.05.2008 р. №355 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків", планові перевірки проводяться за окремими планами органами державної податкової служби, при цьому план формується та затверджується щомісячно.

Відповідно до ст. 15, 16 Закону про РРО контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Планова перевірка здійснюється органами, уповноваженими законом нараховувати або стягувати податки і збори (обов'язкові платежі) з осіб, що використовують спрощену систему оподаткування (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку) при продажу товарів (наданні послуг).

Така перевірка здійснюється не частіше одного разу за наслідками звітного календарного року, але не раніше строків, визначених законодавством для подання річного податкового звіту (декларації) такими особами з такого податку. Будь-яке податкове або адміністративне нарахування, здійснене з порушенням цього правила, вважається незаконним та не підлягає виконанню (ст. 16 Закону про РРО).

Згідно п. 9. Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29 жовтня 1999 р. №599, протягом року для платника єдиного податку встановлюються звітні періоди, що дорівнюють кварталу. Протягом 5 днів після закінчення звітного періоду платник єдиного податку подає звіт згідно з додатком 3 до цього Порядку, який залишається у справі платника єдиного податку.

Таким чином, річний податковий звіт для з осіб, що використовують спрощену систему оподаткування шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку подається не пізніше 05 січня відповідного року, що слідує за звітним роком.

ДПА у Миколаївській області видано направлення № 1747/23-517, № 1748/23-517 зокрема на проведення перевірки Позивача у період з 15.07.2009 року по 16.07.2009 року з питань дотримання вимог Закону про РРО.

Вказані направлення видані на підставі п. 2 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» та відповідно до плану проведення перевірок на червень 2010р. відділу контролю за суб'єктами господарювання, що здійснюють розрахунки у готівкові формі ДПА у Миколаївській області. Копії вказаних направлень вручені працівнику Позивача - продавцю ОСОБА_3, про що нею вчинено відповідну відмітку.

За таких обставин, планову перевірку позивача з питань дотримання вимог Закону про РРО, що оформлена актом №0744/14/00/23/НОМЕР_2 здійснено з дотриманням необхідних вимог законодавства, тому дії ревізорів щодо проведення перевірки позивача були правомірними.

Позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.09.2009 року не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту рішення №№, ним застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій до ОСОБА_1 за порушення пп.2.6 п. 2 «Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні» ( Положення № 637) на підставі висновків акту перевірки, а саме пункту 2.2.14. (підпункт 6). А саме, відповідачем, що підприємцем допущено «неоприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО №/8 від 22.01.09р. на підставі фіскального звітного чеку № 1911 від 05.06.09 на загальну суму 90,0 грн. На час перевірки запис у КОРО відсутня».

Як встановлено судом 05.06.09 р. готівкова виручка не була оприбуткована позивачем згідно фіскального звітного чеку № 1912 на суму 63 грн. .

Таким чином, висновок за результатами перевірки ДПА у Миколаївській області про не оприбуткування готівки 05.06.09р. відповідає дійсності, та застосування рішенням № штрафних санкцій у розмірі 450 грн. є правомірним.

Щодо застосування штрафних фінансових санкцій на підставі податкового повідомлення-рішення № за порушення пунктів 1,2,9,10,12,13 статті 3 розділу ІІ Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Так, Підпунктом 7 пункту 2.2.14. Акту перевірки вказано, що підприємцем «не забезпечено щоденне друкування 3 фіскальних звітних чеків» за 01.04.09р., за 04.06.09р., за 14.06.09р.

На підставі дослідження фактичних обставин справи, судом встановлено відсутність 3 фіскальних звітних чеків» за 01.04.09р., за 04.06.09р., за 14.06.09р.

Згідно норм статті 2 Закону № 265/95-ВР: «фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам'яті… Фіскальна функція - здатність РРО забезпечувати одноразове занесення, довготермінове зберігання у фіскальній пам'яті, багаторазове зчитування і неможливість зміні підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, виконаних в готівковій та/або безготівковій формі...»

Таким чином, друкування фіскальних звітних чеків забезпечує виконання фіскальної функції реєстраторів розрахункових операцій, тобто фіксування здійснених розрахункових операцій.

Таким чином, судом підтверджено факт порушення позивачем норм п.9 статті 3 Закону № 265/95-ВР в частині не забезпечення друку одного фіскального звітного чеку, тобто застосування штрафних фінансових санкцій на суму 1020 грн. є обґрунтованим, тому в цій частині рішення не підлягає скасуванню.

Щодо притягнення до відповідальності позивача в частині незабезпечення зберігання фіскального звітного чеку.

Факт не визнання позивачем відсутності одного фіскального звітного чеку, був підтверджений в ході дослідження доказів в судовому засіданні, так до матеріалів справи залучено копію відповідної сторінки з КОРО, та оглянуто оригінал КОРО в судовому засіданні, внаслідок чого встановлено наявність фіскального звітного чеку від 02.04.2009 року.

Факт порушення пунктів 1,2 статті 3 Закону № 265/95-ВР, був підтверджений в ході судового розгляду справи.

Так, актом перевірки правомірно зафіксовано факт не проведення розрахункової операції через РРО, не роздрукування та невидачу особі розрахункового документа на повну суму покупки, що склала 84,00 грн.

Жодних доказів, на підтвердження своєї позиції щодо даного порушення позивачем не наведено.

Судом було допитано в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили факт не роздрукування та невидачу особі розрахункового документа.

Таким чином відповідач правомірно податковим повідомленням-рішенням № застосував штрафні фінансові санкції до ФОП ОСОБА_1 на підставі п.1 статті 17 Закону України № 265/95-ВР, тому рішення не підлягає скасуванню.

Щодо порушення позивачем п. 10 статті 3 Закону України № 265/95-ВР судом встановлено наступне.

Актом перевірки зафіксовано факт незабезпечення зберігання контрольних стрічок протягом встановленого періоду зберігання тобто 3-х років.

Свідок ОСОБА_5, пояснив суду що під час проведення перевірки контрольні стрічки з 22.01.09 р. по 31.03.09 р. були відсутні.

Пояснення свідка узгоджуються з даними акту перевірки.

Під час судового розгляду справи позивачем не наведено жодних доказів, які б спростовували факт встановлений актом перевірки.

Таким чином, застосування штрафної санкції в сумі 170 грн. за порушення п. 10 статті 3 Закону України № 265/95-ВР податковим повідомленням-рішенням № є правомірним.

Щодо порушення позивачем п.13 Закону України № 265/95-ВР, актом перевірки встановлено, що позивачем не забезпечено відповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі , що зазначена в звіті РРО за 15.07.2009 рок.

Судом досліджено дані обставини та встановлено на підставі вивчення опису готівкових коштів, яким встановлено суму готівкових коштів 313, 61 грн. та копії х-звіту від 15.07.2009 року, роздрукованого о 15:52 год., де зафіксовано суму 90 грн., тобто невідповідність склала 313, 61 -84,00-90,00=139,61 грн.

Позивачем даний факт в ході судового розгляду справи спростований не був.

Таким чином застосування штрафної санкції в сумі 139,61*5=698,05 грн. є правомірним, тому Позивач податкове повідомлення-рішення № в цій частині не підлягає скасуванню.

Також, актом перевірки №0744/14/00/23/НОМЕР_2 зафіксовано порушення з боку позивача п.12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995р. №265/95-ВР.

Відповідно до п. 12 ст. З ЗУ №265, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів. За порушення вищевказаної норми ЗУ № 265 встановлено відповідальність: у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ст. 20 ЗУ № 265).

Обовязок щодо внесення записів на підставі первинних документів визначений в Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат громадян - суб'єктів підприємницької діяльності (з особливостями її ведення для сфери торгівлі) ф.№10.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що вимоги п.12 ч.1 ст.3 Закону №265/95-ВР були порушені, відповідно нарахування штрафних (фінансових) санкцій за порушення п.12 ч.1 ст.3 Закону №265/95-ВР у розмірі передбаченому ст.21 Закону №265/95-ВР є правомірним.

Частина 2 статті 71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність прийнятих на підставі акту перевірки №0744/14/00/23/НОМЕР_2 рішень про застосування штрафних (фінансових санкцій) від 01.09.2009 року №, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Одеському апеляційному адміністративному суду через Миколаївський окружний адміністративний суд.

Суддя О.М. Мельник