Справа № 810/1937/15
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1937/15 Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

11 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Чаку Є.В.

Мєзєнцева Є.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги - задоволено.

Своїм рішенням суд, зокрема, визнав протиправною та скасував вимогу про сплату боргу (недоїмки) Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 27 квітня 2015 року № Ф-9383-17/26.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні таких позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є фізичною особою-підприємцем, зареєстрована виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області 01 грудня 2008 року, перебуває на обліку в УПФУ у м. Білій Церкві Київської області та отримує пенсію за віком. Також вона є особою, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, має відповідне посвідчення 4 категорії Серії ІНФОРМАЦІЯ_1.

Пенсію за віком позивачу призначено відповідно до положень статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням віку.

У квітні 2015 року Білоцерківською ОДПІ позивачеві визначено зобов'язання зі сплати єдиного внеску та надіслано вимогу від 27 квітня 2015 року № Ф-9383-17/26 на загальну суму 4 476,67 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування згідно статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є, зокрема: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності; особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії посвідчення позивач є особою, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, має відповідне посвідчення 4 категорії.

Відповідно до ч. 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

При цьому колегія суддів погоджується з безпідставністю посилання відповідача на те, що до позивача не може бути застосовано положення ч. 4 статті 4 Закону про збір, оскільки позивач не досяг 60-річного віку, тому що вказана норма не пов'язує звільнення від сплати єдиного внеску із досягненням особою певного віку, а передбачає звільнення від сплати внеску всіх пенсіонерів за віком, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 1 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсіонер це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію. В зв'язку з тим, що позивач отримує довічну пенсію за віком, а ч. 4 статті 4 Закону про збір не містить застережень щодо її незастосування до осіб, яким пенсію за віком призначено на пільгових умовах на підставі статей 14, 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач не повинен сплачувати за себе єдиний внесок.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач є пенсіонером, отримує пенсію за віком (довічно), не укладав договору про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, а тому відноситься до категорії осіб, звільнених від сплати за себе єдиного внеску, що визначені ч. 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про протиправність оскаржуваної вимоги відповідача від 27 квітня 2015 року № Ф-9383-17/26 на загальну суму 4 476,67 грн., а тому відсутні підстави для відмови в задоволенні даного адміністративного позову щодо скасування даного рішення до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

Отже при винесенні постанови судом було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.