Справа № 2-а-702/1115/2010
Суддя: Орендовський В. А.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-702/1115/2010
Провадження № без № провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року м. Новомиргород

Суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Орендовський В.А. у відсутності сторін та їх представників, розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії щодо місячного нарахування та виплати підвищення до пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшов зазначений вище позов.

Позивач стверджує, що є пенсіонером за віком, має статус дитина війни і відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, що набрав чинності з 01.01.2006 р., його щомісячна пенсія повинна збільшитись на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідач не виконав вимог вказаного закону, а його письмове звернення про збільшення пенсії відповідно до вимог Закону залишив без задоволення.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просить: визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо нарахування та виплати несплаченої йому державної соціальної допомоги як дитині війни з 01.05.2010 року по 01.11.2010 року незаконною; зобовязати відповідача нарахувати до виплати та виплатити у повному обсязі недоплачену йому як дитині війни щомісячну державну соціальну 30 % надбавку, передбачену ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 01.05.2010 року по 01.11.2010 року та просить суд покласти судові витрати в розмірі 3,40 грн. на відповідача.

Представник відповідача направив до суду заперечення на позовну заяву в якому просить суд відмовити у задоволенні позову.

У відповідності до ст. 183-2 КАС України суд вважає можливим розглянути справу у порядку скороченого провадження за відсутності сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, зваживши доводи, викладені в позовній заяві, враховуючи письмові заперечення проти позовних вимог, суд приходить до таких висновків.

Як вбачається з положень статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі Закону):

ст. 1 дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

ст. 6 дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

ст. 7 фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

У судовому засіданні безспірно зясовано, що позивач відповідно до вимог ст.1 Закону, який набрав чинності з 01.01.2006 р., набув статусу дитини війни, а тому згідно зі ст. 6 Закону має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Проте, за даними відповідача позивачеві за розглядаємий період надбавка до пенсії, як особі зі статусом дитини війни не нараховувалась та не виплачувалась у повному обсязі.

Статтею 70 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік від 27 квітня 2010 року № 2154-VI - Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, а тому розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм вище згаданого Закону.

Нормами Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік не передбачено обмежень щодо застосування положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги позивача за період з 01.05.2010 року по 31.10.2010 року ґрунтуються на законі і тому підлягають задоволенню.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав 22.11.2010 року, то зобовязати відповідача зробити перерахунок суд може лише у період з 01.05.2010 року по 31.10.2010 року, тобто за кожний повний місяць у яких остаточно проведені всі нарахування та виплати, при цьому суд враховує за який період відповідачем офіційно відмовлено позивачу зробити перерахунок та виплату надбавки до пенсії у повному обсязі.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для "дитини війни" є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону є "дітьми війни", тобто фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян зі згаданим статусом на соціальний захист.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги.

Так, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права та свідчить про те, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (справа "Кечко проти України", рішення від 08.11.2005 року).

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії засновані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії.

Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям війни чинним законодавством, не приймається судом до уваги, оскільки ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. З огляду на викладене, дане питання цілком врегульоване чинним законодавством України.

Крім того, незважаючи на компетенцію деяких органів влади по наданню обов'язкових роз'яснень щодо виконання вимог законодавства, наявність чи відсутність будь-яких відомчих чи міжвідомчих роз'яснень, інструкцій та розпоряджень щодо механізму виконання норм Закону України не може бути підставою для невиконання цих норм, якщо це тягне за собою порушення прав та законних інтересів громадян України.

Відповідно до п. 1, п. 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 р. № 1261 - Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.

Зважаючи на те, що суд не вправі виконувати функції субєкта владних повноважень, покладені на нього законом, а також те, що питання стосовно здійснення перерахунку та виплати пенсії відносяться до компетенції органів Пенсійного фонду України, суд визнає необхідним зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату щомісячної надбавки до пенсії ОСОБА_1 за період з 01 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року, як особі, що має статус дитини війни відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року з урахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та здійснити її виплату, прийнявши до уваги розмір фактично щомісячно виплаченої пенсії у вказаний період та права на щомісячну виплату підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.94 КАС України суд стягує на користь позивача з Державного бюджету України понесені ним судові витрати, зокрема судовий збір у розмірі 3,40 грн.

Керуючись ст. ст.2, 86, 94, 159-163, 167, 183-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду та визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії щодо місячного нарахування та виплати підвищення до пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області щодо нарахування і виплати несплаченої щомісячної грошової надбавки до пенсії ОСОБА_1, як особі, що має статус дитини війни, відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Новомиргородському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок і виплату щомісячної грошової надбавки до пенсії ОСОБА_1, як особі, що має статус дитини війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням норм ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та розміру фактично щомісячно виплаченої пенсії, за період з 01 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 (три) гривні 40 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В. А. Орендовський