Справа № 2а/0470/17214/11
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2012-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2012 р. Справа № 2а/0470/17214/11

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Дніпродомноремонт" про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 5121,81 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Нікопольська об'єднана державна податкова інспекція Дніпропетровської області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Дніпродомноремонт» про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 5121,81 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем, в порушення вимог Податкового кодексу України, ст. 67 Конституції України, не було сплачено податкові зобовязання з податку на додану вартість у встановлені законом строки. В добровільному порядку суму податкового боргу відповідач не сплачує, що стало підставою для звернення податкового органу до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 8 ст. 35 КАС України, що підтверджується матеріалами справи, надав до суду 14.03.2012р. клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 8 ст. 35 КАС України шляхом направлення судової повістки на адресу відповідача, зазначену в ЄДРПОУ, однак, на адресу суду 25.01.2012р., 17.02.2012р. та 06.03.2012р. повернулися конверти з приміткою поштового відділення про причини невручення поштового відправлення адресату, а саме - «за закінченням терміну зберігання».

За даних обставин суд, керуючись положеннями ч. 6 ст.128 КАС України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив наступне.

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Дніпродомноремонт» () зареєстроване як юридична особа рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області від 07.11.2000р., що підтверджується витягом з ЄДР від 23.11.2011 року.

Відповідач з перебуває на обліку в Нікопольській об'єднаній державній податковій інспекції Дніпропетровської області, як платник окремих видів податків, в тому числі, податку на додану вартість, з 16.11.2000р. за № 1425, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника від 11.08.2010 року.

Відповідно до п.п. 1, 3 положень ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані спеціалізовані державні податкові інспекції виконують такі функції, зокрема, здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів та контролюють своєчасність подання платниками податків бухгалтерських звітів і балансів, податкових декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням податків, інших платежів, а також перевіряють достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків, інших платежів.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідачем були подані до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області податкові декларації з податку на додану вартість:

- за серпень 2011р. - від 20.09.2011р., в якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання на суму 600,00 грн.;

- за вересень 2011р. - від 19.10.2011р., в якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання на суму 200,00 грн.;

- за жовтень 2011р. - від 18.11.2011р., в якій самостійно визначено до сплати податкове зобовязання на суму 204,00 гривні.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У встановлені законодавством граничні строки вищезазначені податкові зобовязання відповідачем у добровільному порядку сплачені не були.

Відповідно до п. 100.1 ст. 100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу. Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Згідно з п. 100.2 ст. 100 ПК України платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 100.6 ст. 100 ПК України встановлено, що розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Відповідно до п. 100.8 ст. 100 ПК України рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань чи податкового боргу у межах одного бюджетного року приймається у такому порядку: стосовно загальнодержавних податків та зборів - керівником контролюючого органу (його заступником); стосовно місцевих податків і зборів - керівником органу державної податкової служби (його заступником) та затверджується фінансовим органом місцевого органу виконавчої влади, до бюджету якого зараховуються такі місцеві податки чи збори.

Згідно з п. 100.11 ст. 100 ПК України розстрочення або відстрочення надаються окремо за кожним податком та збором. Строки сплати розстрочених (відстрочених) сум або їх частки можуть бути перенесені шляхом прийняття окремого рішення та внесення відповідних змін до договорів розстрочення (відстрочення).

На підставі вищезазначених норм Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Дніпропетровської області були винесені щодо відповідача рішення про розстрочення грошового зобовязання від 25.05.2011р. за № 39.

На підставі вищезазначеного рішення про розстрочення грошового зобовязання між Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Дніпропетровської області та товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Дніпродомноремонт» було укладено договір про розстрочення сплати грошового зобовязання, а саме: договір від 25.05.2011р. за № 43 про розстрочення сплати суми грошових зобовязань з податку на додану вартість на загальну суму 14208,45 грн. під проценти з 25.05.2011 р. по 20.12.2011 року.

Однак, товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Дніпродомноремонт» не сплачено в установлені ПК України строки по зазначеним договорам суми розстрочення грошових зобовязань з податку на додану вартість:

- у розмірі 58,25 грн. по терміну сплати на 20.09.2011р.;

- у розмірі 2029,78 грн. по терміну сплати на 20.10.2011р.;

- у розмірі 2029,78 грн. по терміну сплати на 18.11.2011 року.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.Податкова вимога може не надсилатися, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно з п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Позивачем відповідно до ст.59 ПК України було направлено відповідачу податкову вимогу № 426 від 05.09.2011 року, яка повернулась на адресу відправника через неможливість вручення адресату «за закінченням терміну зберігання».

Проте, податковий борг відповідачем сплачений не був. Про наявність податкового боргу свідчить довідка про стан розрахунків з бюджетом від 05.12.2011 року.

Згідно пункту 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу України», державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднанні державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Доказів сплати заборгованості відповідачем до суду надано не було.

З урахуванням наведеного, податкові зобовязання по податку на прибуток, податку на додану вартість, комунальному податку, збору за забруднення навколишнього природного середовища у загальній сумі 12820,00 грн. є узгодженими, і набули статусу податкового боргу платника податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

На підставі п. 4 ч. 2 ст. КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, та необхідність їх задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, у яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються. Крім того, судом враховується, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 70, 71, 86, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Дніпродомноремонт» про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 5121,81 грн. - задовольнити.

Стягнути кошти з товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Дніпродомноремонт» (реєстраційний номер облікової картки платника податків 31167140, АДРЕСА_1), з рахунків у банках, обслуговуючих товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Дніпродомноремонт» до бюджету у рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 5121 (пять тисяч сто двадцять одна) грн. 81 копійка.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя В.В ОСОБА_1