Справа № 2-а-10/2010
Суддя: Кузіна Н. П.
Дата ухвалення: 2010-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Богодухівський районний суд Харківської області
справа 2-а-10-10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2010 року

Богодухівський районний суд Харківської області у складі головуючої судді Кузіної Н.П., за участю секретаря Герасимюк Л.А., розглянув у письмовому провадженні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про порушення порядку нарахування та виплати пенсійного забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з адміністративним позовом про порушення порядку нарахування та виплати пенсійного забезпечення, зобовязання здійснити перерахунок розміру набавки до пенсії, як інваліду війни ІІ групи, передбаченої ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за період з травня 2000 року по грудень 2005 року та виплатити йому заборгованість в розмірі 24264 гривні 06 копійок.

Мотивуючи тим, що з 21 квітня 2000 року є інвалідом ІІ групи та має право на пільги, які встановлені для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується витягом з акту УМСЕК до довідки Сер. МСЕ № 021126, посвідченням інваліда серія Б № 090677, яке видане ФЕУ УМВС України в Харківській області 20 травня 2005 року. Крім того є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та має першу категорію, що підтверджується копією посвідчення серія А № 138449С, видане 18 лютого 2009 року, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується вкладкою № 640860 с. Відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, було введено в дію щомісячне підвищення пенсії різним категоріям ветеранів, у тому числі інвалідам війни І-ІІІ груп, яке виглядає як щомісячна грошова надбавка до пенсії. Але під час, нарахування вказаних надбавок у період з травня 2000 року Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснювало невірно, не враховуючи повного обсягу вимог чинного законодавства, таким чином на думку позивача у період з травня 2000 року по грудень 2005 року з причини неправильного застосування норм діючого законодавства було не нараховано та не виплачено грошові кошти в розмірі 24264 гривні 06 копійок.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у письмовому провадженні за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також письмові заперечення, з яких вбачається,

що відповідач вимоги позивача не визнає з наступних підстав: - позивачу з 01.05.2000 року на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ призначена пенсія по інвалідності, як інваліду війни 2 групи на якого поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Відповідно до п. б ст. 25 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб (в редакції Закону від 25.03.1996 року №103/96-ВР) пенсії по інвалідності підвищуються на 350 % мінімальної пенсії за віком інвалідам війни 2 групи.

Згідно зі ст. 8 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ виплати вказаного підвищення забезпечуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється 58 грн. 17 коп. Ця сума виплачувалася позивачеві з 01.09.1996 року по 01.10.2003 року

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначеним згідно з цим Законом. Розмір мінімальної пенсії, яка є базовою для обчислення надбавок та підвищень пенсій, передбачених Законом України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту проводиться виходячи з розміру 19 грн. 91 коп. з 1 травня 2003 року.

З 1 травня 2003 року і до 1 січня 2006 року підвищення пенсій пенсіонерам Міністерства оборони України, які є інвалідами війни здійснювалося, з розміру 19,91 грн. і склало:

19 грн. 91коп. х 350 % = 69 грн. 69 коп.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до слідуючих висновків:

Судом встановлено, що згідно витягу з акту огляду МСЕК до довідки Сер. МСЕ № 021126, та посвідчення серія 5 Б № 090677 від 20 травня 2005 року ФЕУ УМВС України в Харківській області, ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІ групи, та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни і інвалідів війни.

Частиною 3 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту в редакції від 02.01.1996 року із змінами та доповненнями, передбачено, що інвалідам війни пенсії або щомісячне грошове утримання, що виплачується замість пенсій підвищуються і інвалідам І групи у розмірі 400 % мінімальної пенсії за віком; ІІ групи 350 % мінімальної пенсії; ІІІ групи 200% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком на період до 01.10.2003 року був визначений Постановами Кабінетом Міністрів України № 342 від 19.03.1996 року, № 831 від 26.07.1996 року і склав з 01.01.1996 року 16 грн. 62 коп.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2003 року мінімальна пенсія за віком була встановлена в розмірі 19 грн. 91 коп. з 01.10.2003 року.

Згідно даної Постанови, розрахунок надбавок і підвищення пенсій здійснюється виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком в сумі 19 грн. 91 коп.

Позивачу в період з травня 2000 року до 1 жовтня 2003 року виплачувались надбавки за інвалідність ІІ групи в розмірі 58 грн. 17 коп., що відповідає 350 % мінімальної пенсії за віком (16,62 х 350 % : 100 = 58,17 грн.). З 1 жовтня 2003 року виплачувались надбавки за інвалідністю ІІ групи в розмірі 69 грн. 69 коп., що також відповідає мінімальній пенсії за віком (19,91 х 350 % : 100 = 69,69 грн.).

Постановою Кабінету Міністрів України визначено підвищення мінімальної пенсії за віком від 10.11.2000 року №1686 - 2000 п з 01.12.2000 року до 30 грн., з 01.02.2001 року 34 грн.; від 27.06.2001 року № 741-2001 п з 01.01.2001 року 39 грн.; від 19.12.2001 року № 1706 2001 п з 01.01.2002 року 43 грн.; від 13.03.2002 року № 279 2002 п з 01.04.2002 року 47,3 грн.; від 15.04.2003 року № 544 2003 п з 01.07.2003 року до 50 грн.

Згідно вказаних постанов встановлено, що збільшення мінімального розміру пенсій не застосовується для визначення розмірів надбавок, підвищень та інших доплат до пенсій.

Отже пенсія позивачу з травня 2000 року до 1 січня 2004 року виплачувалась у встановленому розмірі.

01.01.2004 року набрав чинності Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування п. 6 прикінцевих положень якого визначено, що до прийняття відповідного Закону до пенсій передбачених передбачених цим Законом установлюються надбавки та здійснюються їх підвищення згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірі, що фактично виплачувались на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом.

При цьому ч. 3 ст. 28 цього Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Суд вважає, що положення ч. 3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат так як чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті.

Таким чином, призначена позивачу пенсія з 01.01.2004 року підлягала підвищенню на 350 % розміру мінімальної пенсії за віком, встановленою Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2003 року № 544.

З 2005 року розмір прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність встановлюється Законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком визначається у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином розмір мінімальної пенсії, які є базовою для обчислення надбавок та підвищень до пенсій, передбачених Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, визначається входячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Посилання відповідача на те, що пенсія позивачу повинна розраховуватись з 19,91 грн. встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів не є обґрунтуванням, так як виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, передбачених ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у Законі про державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Таки чином, призначена позивачу пенсія з 01.01.2005 року підлягла підвищенню на 350 % розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, затвердженою Законом України Про державний бюджет України на 2005 рік.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, щодо неправомірності дій Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області повязаних з нарахуванням ОСОБА_1 надбавки до пенсії як інваліду війни ІІ групи, виходячи із розмірів, встановлених ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за період з 01.01.2004 року по 01.01.2006 року.

Щодо посилань відповідача, на пропуск ОСОБА_1 строку звернення до суду, передбаченого ст. 99 КАС України, то як вбачається з матеріалів справи, Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовлено позивачу у перерахунку пенсії 04.08.2009 року.

Позивач звернувся до суду, за захистом свого порушеного права 13.10.2009 року, тобто у встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України річний строк.

Керуючись ст. ст. 11, 94, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про порушення порядку нарахування та виплати пенсійного забезпечення - задовольнити частково.

Визнати дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо не нарахування ОСОБА_1 надбавки до пенсії як інваліду війни ІІ групи, виходячи із розмірів, встановлених ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за період з 01.01.2004 року по 01.01.2006 року, неправомірними.

Зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 перерахунок раніше виплаченої надбавки до пенсії як інваліду війни ІІ групи, передбаченої ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в розмірах, визначених цією нормою Закону, яка діяла у відповідній редакції з 01.01.2004року по01.01.2006 року, та виплатити заборгованість по цій надбавці.

В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Богодухівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя