Справа № 353/532/15-а, 2а-353/27/15
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року Справа № 876/7161/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Затолочного В.С.,
суддів Кузьмича С.М., Костіва М.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області на постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання призначити пенсію, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області (далі Відповідач, Управління ПФУ) про визнання дій неправомірними, зобов`язання призначити пенсію, стягнення моральної шкоди.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсія йому має бути надана із зменшенням пенсійного віку. Відповідач відмовив Позивачу в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку, мотивуючи відмову відсутністю документів про населений пункт, в якому працював Позивач в зоні ліквідації аварії на ЧАЕС, а також про дні виїзду в зону відчуження. Позивач, вважаючи такі дії неправомірними, просить зобов`язати Відповідача призначити йому пенсію.
Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16.06.2015 року позов задоволено частково, визнано неправомірною відмову Управління ПФУ щодо призначення і виплати Позивачу пільгової пенсії по віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов`язано Відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по віку, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, на підставі запису у військовому квитку, посвідчення ліквідатора другої категорії та первинної довідки про оплату праці в зоні відчуження з 28.01.2015 року. В решті позову суд першої інстанції відмовив.
Не погодившись із даним судовим рішенням, Управління ПФУ оскаржило його в апеляційному порядку.
Як вбачається із апеляційної скарги, суд першої інстанції не взяв до уваги, що Позивач не надав Управлінню ПФУ всіх необхідних для призначення пенсії документів. Зокрема, не надано первинних документів, якими підтверджується період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Тому Управління ПФУ просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
29.07.2015 року апелянт подав до апеляційного суду доповнення до апеляційної скарги, в яких посилається на додаткові підстави для скасування оскарженого судового рішення. Проте, з врахуванням подання таких доповнень з порушенням передбаченого частиною 1 статті 193 КАС України строку, вони не розглядаються колегією суддів Львівського апеляційного адміністративного суду.
Сторони правом на участь у судовому засіданні не скористалася, тому справа розглядалася в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. При цьому суд виходить з наступних міркувань.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що 03.02.2015 року Позивач звернувся до Управління ПФУ із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років як учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії, однак листом від 12.02.2015 року № 12/Г-15 йому відмовлено у задоволенні такої заяви. Як зазначено в даному рішенні причиною відмови стала відсутність первинних документів на підтвердження факту участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року у зоні відчуження не менше 5 календарних днів.
Вірно встановивши обставини справи, районний суд правильно послався на ст.. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої особам, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на 10 років.
Заперечення Відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки його посилання на відсутність належного підтвердження перебування Позивача у зоні відчуження спростовуються наявними у справі доказами.
Зокрема, Відповідач, відмовляючи у задоволенні заяви Позивача, послався на наявні в його розпорядженні копію посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС у 1986 році категорії 2, виданого 31.12.2012 року; довідку, видану ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 29.04.2002 року № 123, в якій зазначено, що ОСОБА_1 з 18.07.1986 року по 03.09.1986 року виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, та зазначено, що довідка видана на підставі військового квитка НОМЕР_1 ; витяг з протоколу від 27.12.2011 року № 39 засідання Комісії (м. Київ) зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, якою Позивача визнано учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2, що виконував роботу у зоні відчуження у визначений законодавством термін.
Судом першої інстанції безпосередньо досліджувався військовий квиток із записом, посвідченим військовою частиною НОМЕР_2 про виконання Позивачем обов`язків з ліквідації наслідків аварії в 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС з 18.07.1986 року по 03.09.1986 року, рішення Комісії Мінсоцполітки від 27.12.2011 року про визнання за Григоришиним статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 у зв`язку з виконанням роботи у зоні відчуження у визначений законодавством термін. Проаналізувавши ці документи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідні державні органи не могли визнати Позивача учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС якби не мали в своєму розпорядженні підтвердження його перебування у зоні відчуження в період з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року не менше 5 календарних днів.
На думку колегії суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в сукупності зазначені вище документи є достатніми для визнання факту роботи Позивача в зоні відчуження, який дає йому право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років.
Посилання Відповідача на Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений правлінням Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, безпідставні, оскільки абзацом 7 підпункту 5 пункту 2.1 даного Порядку (в редакції, чинній на час винесення спірного рішення Відповідачем) для підтвердження пільгового статусу особи, яка звернулася за призначенням пенсії, в даному випадку необхідно надати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідку про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідку військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідку архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Позивачем, крім посвідчення, надано додатково документи, які підтверджують період і місце його роботи в зоні відчуження.
Відтак, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, постанова суду першої інстанції ґрунтується на правильно встановлених обставинах справи та з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд першої інстанції а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 195, ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тлумацькому районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2015 року по адміністративній справі № 353/532/15-а без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів з моменту направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді С.М. Кузьмич

М.В. Костів