Справа № 805/2578/15-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 р. Справа № 805/2578/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді Голошивця І.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-29731-17 від 22 травня 2015 року про сплату боргу (недоїмки).

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі за текстом відповідач, Красноармійська ОДПІ) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Красноармійської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Донецькій області № Ф-29731-17 від 22 травня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рекомендованим листом 18 червня 2015 року отримав від Красноармійської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-29731-17 від 22 травня 2015 року, якою податковий орган вимагає від позивача сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 2 560,54 грн. Позивач посилається на те, що відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Оскільки позивач є пенсіонером з 04 квітня 2006 року та отримує пенсію за віком за Списком №1 (при повному пільговому стажі), вважає вимогу про сплату боргу протиправною та такою, що підлягає скасуванню. З вказаних підстав просить задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач до суду не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом із позовною заявою позивач надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача до суду не зявився, проте надав письмові заперечення, в обґрунтуванні яких зазначив, що відповідно до картки особового рахунку позивача, станом на 25 травня 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 2 560,54 грн., у звязку з чим, Красноармійською ОДПІ сформовано та направлено позивачу вимогу № Ф-29731-17 від 22 травня 2015 року про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Відповідач вважає вимогу Ф-29731-17 обґрунтованою та такою, що підлягає виконанню, оскільки ОСОБА_1 не досяг пенсійного (шестидесятирічного віку), а тому не може бути звільненим від обовязкової сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI. Просить суд, у задоволенні позову відмовити та розглянути справу за його відсутністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 122, ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження та фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований у встановленому порядку Виконавчим комітетом Красноармійської міської ради Донецької області 23 березня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 В02 № 139289 (а.с. 12), перебуває на обліку в Красноармійській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області як платник єдиного податку та знаходиться на спрощеній системі оподаткування з 01 січня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку ОСОБА_1 Б №264102 від 30 травня 2012 року (а.с.14).

Відповідно до повідомлення б/н від 11 грудня 2015 року Державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, 11 грудня 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис №4002883 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, НОМЕР_1 (а.с.22).

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером та отримує пенсію довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням ОСОБА_1 ААБ № 234196, виданого 07.03.2007 терміном дії - довічно (а.с.15).

Згідно довідки № 27888/10/23 від 17 грудня 2013 року виданої Управлінням Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області, де знаходиться на обліку позивач та отримує пенсію за віком за Списком №1 (при повному пільговому стажі) з 04 квітня 2006 року довічно. (а.с. 16)

Відповідно повідомлення про взяття на облік фізичної особи-підприємця №150 від 23 березня 2006 року, ОСОБА_1 знаходиться на обліку Управління Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області як платник страхових внесків. (а.с. 13)

22 травня 2015 року Красноармійською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-29731-17, за якою, відповідно до ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та на підставі картки особового рахунку платника, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 повинен сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 2 560,54 грн. (а.с. 21).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Обов'язок суду вирішувати спори на підставі Конституції України закріплений положеннями принципу законності викладеного у пункті 1 частини першої статті 9 КАС України.

Нормою ч. 3 ст. 2 КАС України також визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування згідно статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є, зокрема: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до ч.2 ст. 6 зазначеного Закону, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством.

За приписами частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі за тестом Закону № 2464-VI), платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України № 2464-VI, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі за текстом Закон №1058-IV), який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Як встановлено статтею 1 Закону України № 1058-IV, пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 3 статті 4 Закону № 1058-IV передбачено, що види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

За приписами статті 9 Закону № 1058-IV, відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі, призначається пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частина 4 статті 4 Закону № 2464-VI вказує, що для користування пільгами зі сплати єдиного внеску особа повинна бути пенсіонером за віком або інвалідом та отримувати відповідно до закону пенсію, тобто законом визначена категорія пенсіонерів, але не вказано конкретний вид пенсії, з отриманням якої повязується пільга.

Статтею 26 Закону № 1058-IV визначені умови призначення пенсії за віком.

Відповідно до зазначеної статті особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно пункту 2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Крім того, статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ визначено, що право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Відповідно до пункту «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1, оскільки він працював на роботі, яка дає право на призначення такої пенсій.

Таким чином, позивач є пенсіонером за віком у розумінні наведених норм законодавства.

Позивач у позовній заяві зазначив, що між ним та відповідачем не було укладено договору про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, тому позивач не є платником єдиного внеску.

Отже, положення частини 4 ст. 4 Закону № 2464-VI передбачають звільнення від сплати єдиного внеску пенсіонерів за віком.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що участь застрахованих осіб у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування припиняється, зокрема, у разі якщо застрахованій особі відповідно до цього Закону призначено пенсію і вона не продовжує працювати або якщо застрахована особа відповідно до цього Закону набула права на довічну пенсію чи одноразову виплату.

Як встановлено судом, позивач є пенсіонером, а той факт, що йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах не доводить наявність в нього обовязку здійснювати сплату єдиного внеску до органів доходів і зборів. Суд зазначає, що на підставі статті 19 Конституції України відповідач як субєкт владних повноважень повинен діяти лише на підставі законодавства України. Положеннями Закону № 2464-VI не передбачено обовязку особи у разі, якщо їй була призначена пенсія за віком на пільгових умовах, здійснювати сплату єдиного внеску. Також, такого застереження не містять й інші приписи вказаного Закону.

За таких обставин, податковою інспекцією протиправно винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22 травня 2015 року № Ф-29731-17, якою фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 зобовязано сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 2 560,54 грн., з огляду на що зазначена вимога підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

З урахуванням частини 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а також того, що відповідач звільнений від сплати судового збору, суд присуджує до стягнення з Державного бюджету України на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору, що підтверджені документально, тобто у розмірі 182,70 грн.

Керуючись статтями 2, 4-15, 51, 69-72, 86, 94, 122, 158-164, 167, 185-186, 254, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-29731-17 від 22 травня 2015 року про сплату боргу (недоїмки) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області від 22 травня 2015 року № Ф-29731-17 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в розмірі 2 560 (дві тисячі пятсот шістдесят) грн. 54 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: 85300, Донецька область, м. Красноармійськ, мікрорайон ШахтарськийАДРЕСА_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.