Справа № 2а-2744/10/1670
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2010-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2010 року 11:29м. ПолтаваСправа № 2а-2744/10/1670

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Супруна Є.Б.,

при секретарі Дубовик О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції в Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про продовження терміну застосування умовного арешту активів платника податків, -

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2010 року об 11:30 Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція (далі - ОДПІ) в Полтавській області звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ффізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про продовження терміну застосування умовного арешту активів платника податків.

В обґрунтування позовних вимог Кременчуцькою ОДПІ зазначено, що згідно наказу в.о. начальника Кременчуцької ОДПІ від 07.12.2009 р. №3780 "Про проведення планової перевірки" та направлення №4022/004022 від 07.12.2009 р. старшому державному податковому ревізору-інспектору відділу контрольно-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб, інспектору податкової служби ОСОБА_2 доручено провести в період з 07.12.2009 р. по 18.12.2009 р. планову документальну перевірку суб'єкта господарської діяльності ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарської діяльності. Проте, така перевірка розпочата не була з тих причин, що суб'єкт господарської діяльності ОСОБА_1 не поставив підпису у графі про згоду на проведення перевірки у приміщенні податкового органу в розписці про отримання повідомлення про проведення планової виїзної перевірки №3929/17-024/НОМЕР_2. Виходячи з наведеного податковим органом зроблено висновок про відмову субєкта господарювання у наданні документів для проведення документальної перевірки, що відповідно до підпункту "г" підпункту 9.1.2. пункту 9.1 статті 9 Закону України від 21.12.2000 р. № 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі Закон №2181-III) є підставою для застосування адміністративного арешту активів платника податків. У звязку з цим та на підставі підпункту 9.1.1. Закону №2181-III начальником Кременчуцької ОДПІ 09.06.2010 р. прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту активів приватного підприємця ОСОБА_1 строком на 96 годин.

Посилаючись на закінчення строку умовного арешту активів платника податків позивач на підставі підпункту 9.3.9. пункту 9.3. статті 9 Закону №2181II просить суд продовжити термін дії умовного адміністративного арешту активів платника податків ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_2) на 8 760 годин з мотивів доцільності проведення повного комплексу заходів спрямованих на забезпечення своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів до бюджету та державних цільових фондів.

В судове засідання сторони не зявилися, причини неявки суду не повідомили. У справі наявні розписки про інформування сторін щодо дати та часу розгляду справи. Положеннями статті 9.3.3. Закону №2181встановлений скорочений строк розгляду подання про продовження строку арешту активів платника податків протягом 48 годин. У звязку з цим судом ухвалено рішення про розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності сторін.

Судом встановлені наступні обставини, що підтверджуються матеріалами справи.

Рішенням в.о. начальника Кременчуцької ОДПІ від 09.06.2010 р. застосовано умовний адміністративний арешт активів приватного підприємця ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_2), що перебувають (розміщені, зберігаються) за юридичною адресою приватного підприємця ОСОБА_1: АДРЕСА_1, станом на момент накладення адміністративного арешту строком на 96 годин.

Підставою для прийняття зазначеного рішення стало подання в.о. заступника начальника відділу податкової міліції Кременчуцької ОДПІ ОСОБА_3 про застосування адміністративного арешту активів платника податків 09.06.2010 р. обґрунтоване вчиненням приватним підприємцем ОСОБА_1 дій по недопуску співробітників Кременчуцької ОДПІ до проведення планової перевірки фінансово-господарської діяльності даного субєкта господарювання, що має ознаки дій передбачених підпунктом "г" підпункту 9.1.2. пункту 9.1. статті 9 Закону №2181.

До матеріалів справи позивачем залучено копію розписки №3929/17-024/НОМЕР_2 ОСОБА_1 про отримання повідомлення про проведення планової виїзної перевірки, підписаної отримувачем 29 листопада без вказівки на рік. Самого повідомлення про проведення планової виїзної перевірки до матеріалів позову не додано. У цій же розписці міститься графа про надання згоди на проведення перевірки в приміщенні податкового органу, яка залишена ОСОБА_1 без підпису.

Відсутність підпису у вказаній графі позивачем розцінено як відмову субєкта господарювання у наданні документів для проведення перевірки, що й стало підставою для застосування умовного адміністративного арешту активів відповідача строком на 96 годин.

В обґрунтування правомірності такого рішення позивач посилається на положення підпункту "г" підпункту 9.1.2 пункту 9.1 статті 9 Закону №2181-ІІІ, яким передбачено, що арешт активів може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб податкового органу до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів або пов'язані з отриманням інших об'єктів оподаткування, електронних контрольно-касових апаратів, комп'ютерних систем, що застосовуються для розрахунків за готівку або з використанням карток платіжних систем, вагокасових комплексів, систем та засобів штрихового кодування.

Надаючи аналіз наявним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Поняття адміністративного арешту активів та порядок його застосування визначено Законом №2181-ІІІ, який є спеціальним законом з питань оподаткування, установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Адміністративний арешт активів платника податків є виключним способом забезпечення можливості погашення його податкового боргу (підпункт 9.1.1 пункту 9.1 статті 9 Закону №2181-ІІІ).

Відповідно до підпункту "г" підпункту 9.1.2 пункту 9.1 статті 9 Закону №2181-ІІІ арешт активів може бути застосовано у випадку коли платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб податкового органу до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів або пов'язані з отриманням інших об'єктів оподаткування, електронних контрольно-касових апаратів, комп'ютерних систем, що застосовуються для розрахунків за готівку або з використанням карток платіжних систем, вагокасових комплексів, систем та засобів штрихового кодування.

При цьому, приписами пункту 5.4. Порядку застосування адміністративного арешту активів платників податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 25.09.2001 р. №386 встановлено, що у разі коли платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб податкового органу до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів або пов'язані з отриманням інших об'єктів оподаткування, електронних контрольно-касових апаратів, комп'ютерних систем, що застосовуються для розрахунків за готівку або з використанням карток платіжних систем, вагокасових комплексів, систем та засобів штрихового кодування перевіряючому слід установити факт відмови платника податку від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, зафіксувати його Актом відмови, який складається оперативним працівником податкової міліції за місцезнаходженням такого платника податку, підписується працівником податкової інспекції, який повинен проводити перевірку, та понятими особами, а в разі незнайдення платника податку обов'язково скласти акт про факт його незнайдення.

Акту відмови до матеріалів позову позивачем не надано, про оформлення такого відсутні відомості і в самому позові.

Таким чином, сукупність дій представників податкового органу свідчить про невідповідність їх вимогам чинного законодавства, у звязку з чим у суду відсутні підстави для задоволення адміністративного позову, який крім іншого має заявлятися у формі подання (підпункт 9.3.3. пункту 9.3. статті 9 Закону №2181-ІІІ).

Крім цього, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень статті 111 Закону України від 04.12.1990 р. № 509-XII "Про державну податкову службу в Україні" плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка. Право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Разом з цим, положенням пункту 1.3. Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків, затверджених наказом Державної податкової адміністрації від 27.05.2008 р. № 355 визначено, що підрозділи органів ДПС, які очолюють перевірки згідно з планом-графіком, направляють (із залишенням копії в органі ДПС) платнику податків письмове повідомлення про її проведення рекомендованим листом з відміткою про вручення (або надають під розписку платнику податків (посадовим особам платника податків)) не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку виїзної планової перевірки (зразок форми повідомлення наведено у додатку 1 до Методичних рекомендацій). При чому, згідно вказаного додатку 1 до Методичних рекомендацій форма повідомлення про проведення планової виїзної перевірки не містить графи щодо надання згоди субєктом господарювання на проведення перевірки.

Відтак, не може бути прийнята у якості доказу долучена до матеріалів справи розписка ОСОБА_1 №3929/17-024/НОМЕР_2 (а.с. 10), яка на думку позивача свідчить про відмову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надати документи для проведення перевірки.

Інших доказів на обґрунтованість своїх позовних вимог позивач не надав.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних Кременчуцької ОДПІ щодо продовження терміну застосування умовного адміністративного арешту активів на 8 760 годин.

З урахуванням наведеного та керуючись статтею 9 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", статтями 9, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції в Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про продовження терміну застосування умовного арешту активів платника податків.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга може бути подана у 20-денний строк після подачі заяви про апеляційне оскарження в порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 16.06.2010 р.

Суддя Є.Б. Супрун