Справа № 825/2188/15-а
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2015 року Чернігів Справа № 825/2188/15-а
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Соломко І.І.,
суддів Бородавкіної С.В.,
Клопота С.Л.,
за участю секретаря Мхитаряна В.Г.,
представника позивача Богданової І.Д.,
представників відповідачів Полтєва Є.О.,
Лотоцького А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення в частині та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
09.07.2015 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі-ЧОВК), в якому остаточно просить суд:
- визнати протиправним пункт 143 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 30.05.2015 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні, нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги як особі звільненої з військової служби, інвалідність якої настала 04.09.2013 по закінченню тримісячного строку після звільнення з військової служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії;
- зобов`язати Чернігівській обласний військовий комісаріат направити до Міністерства оборони України документи щодо оформлення ОСОБА_1 грошової допомоги в зв`язку з настанням 04.09.2013 року інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в зв`язку з настанням 04.09.2013 року інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії та надіслати вищевказане рішення до Чернігівського обласного військового комісаріату для видання наказу про виплату одноразової грошової допомоги.
На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до частини другої статті 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» він має право на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням 04.09.2013 року інвалідності внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник Міністерства оборони України в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_1 ніколи не був військовослужбовцем Збройних Сил України, а тому на нього не розповсюджуються положення статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499. Крім того, зазначив, що на час отримання інвалідності позивачем при першому огляді (22.10.1998) діяла стаття 16 Закону України № 2011-ХІІ, яка передбачала державне обов`язкове страхування та не передбачала виплату одноразової грошової допомоги.
Представник ЧОВК в судовому засіданні пояснив, що в спірних правовідносинах ОВК лише приймає документи та направляє головному розпоряднику коштів для прийняття відповідного рішення, а після позитивного рішення про виплату одноразової грошової допомоги проводить її виплату.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідачів, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 проходив військову службу в Демократичній Республіці Афганістан з 15.04.1983 по 13.11.1984 на посаді гранатометник, військове звання - рядовий, що підтверджується копіями: військового квитка позивача серії НОМЕР_1 від 21.11.1990 (а.с.44-45); обліково-послужної картки серії НОМЕР_2 (а.с.47-48).
30.09.1983 року ОСОБА_1 , виконуючи бойове завдання, отримав вогнепальне наскрізне кульове поранення м`яких тканин лівої гомілки, що підтверджується довідкою Архіву військово-медичних документів військово-медичного музею Міністерства оборони СРСР від 30.11.1994 № 7/44549 та актом судово-медичного дослідження Головного бюро судово-медичних експертиз МЗ України від 16.10.1998 № 164 (а.с.8,9).
Згідно витягу із Протоколу Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 15.04.2011 № 688 у ОСОБА_1 встановлено кульове наскрізне поранення лівої гомілки та тім`яної області голови, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні і країнах, де велись бойові дії (а.с.10).
ОСОБА_1 вперше пройшов медико-соціальну експертизу, якою йому визначено ІІІ групу інвалідності, що настала внаслідок поранення під час бойових дій в Афганістані, про що свідчить довідка Сер. МСЕ-ЧНВ № 302679 від 22.10.1998 (а.с.11).
В подальшому, позивачу була встановлена ІІІ група інвалідності безстроково, що настала в результаті контузії головного мозку і захворюванням, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0111554 від 04.09.2013 (а.с.12).
19.09.2014, з метою вирішення питання по виплату одноразової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, ОСОБА_1 звернувся до Прилуцько-Варвинського ОМВ з відповідною заявою та надав копії необхідних документів (а.с.35).
25.09.2014 Прилуцько-Варвинський ОМВ надіслав до Чернігівського обласного військового комісаріату документи ОСОБА_1 , для можливості призначення виплати одноразової грошової допомоги (а.с.36).
02.10.2014 ЧОВК надіслав висновок щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Директору Департаменту фінансів Міністерства оборони України (а.с.37).
29.05.2015 комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, складено протокол № 15 (затверджений 30.05.2015 року) пунктом 143 якого позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку із тим, що 22.10.1998 року первинно встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення, одержаного під час бойових дій в Афганістані, а під час повторного огляду згідно з довідкою МСЕК АВ № 0111554 від 04.09.2013 змінено її причинний зв`язок (поранення, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії без зміни груп інвалідності) (а.с.13).
Вважаючи таке рішення комісії протиправним позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
У відповідності до частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІІ).
Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 № 2011- XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»(далі Закон № 2011- XII).
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом № 2011-ХІІ.
Розділом ІІ цього Закону, зокрема, встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.
Частиною другою статті 16 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
З аналізу наведених норм Закону вбачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.
Відповідно до пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 (далі Порядок № 499) (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.
Виходячи з буквального тлумачення статті 16 Закону № 2011-ХІІ суд дійшов висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Аналогічний правовий висновок у спорі цієї ж категорії вже був висловлений Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 справа № 21-446а14 та від 21.04.2015 справа № 21-135а15.
Вказане, у свою чергу, спростовує твердження представника Міністерства оборони України, що лише при первинному встановленні інвалідності особа має право на отримання одноразової грошової допомоги.
Враховуючи, що інвалідність позивача настала в результаті контузії головного мозку і захворювання, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, то на момент його звернення з відповідною заявою до військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 мав право на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до частини 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ.
Разом з тим, 29.05.2015 комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, складено протокол № 15 (затверджений 30.05.2015), пунктом 143 якого позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку із тим, що 22.10.1998 первинно встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення, одержаного під час бойових дій в Афганістані, а під час повторного огляду згідно з довідкою МСЕК АВ № 0111554 від 04.09.2013 змінено її причинний зв`язок (поранення, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії без зміни груп інвалідності) (а.с.13).
Однак, суд не може погодитись з такою позицією комісії, виходячи з наступного.
Як вже встановлено судом, позивачу встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок поранення та захворювання, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0111554 від 04.09.2013 (а.с.12).
Відповідачами на спростування вищевказаного факту жодних доказів суду не надано.
При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 не був військовослужбовцем Збройних Сил України (а був військовослужбовцем Радянської Армії), а тому на нього не розповсюджуються положення статті 16 Закону № 2011-ХІ, виходячи з наступного.
Так, абзацом 9 пункту 1 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються, зокрема, дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
З аналізу вищевказаної норми вбачається, що для призначення військовослужбовцям пенсії до вислуги років останніх зараховуються, зокрема, дійсна військова служба у Радянській Армії.
Вказана обставина, у свою чергу, свідчить про те, що у питаннях соціального захисту військовослужбовці Радянської Армії прирівняні до військовослужбовців Збройних Сил України.
Посилання представника Міністерства оборони України на те, що на час отримання інвалідності позивачем при першому огляді (22.10.1998) діяла стаття 16 Закону України № 2011-ХІІ, яка передбачала державне обов`язкове страхування та не передбачала виплату одноразової грошової допомоги, Верховний суд у постанові від 10.03.2015 року № 21-563а14 звернув увагу, що «обов`язкове особисте страхування» та «одноразова грошова допомога» є двома рівнозначними компенсаційними механізмами соціального захисту військовослужбовців, які спрямовані на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у зв`язку із встановленням позивачу при повторному огляді ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок виконання обов`язків військової служби в країнах де велись бойові дії, він має право на одноразову грошову допомогу згідно з положеннями частини другої статті 16 Закону України № 2011-ХІІ, а відтак позовні вимоги про визнання протиправним пункту 143 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 30.05.2015 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та нарахуванні одноразової грошової допомоги як особі звільненої з військової служби, інвалідність якої настала 04.09.2013 по закінченню тримісячного строку після звільнення з військової служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, підлягають задоволенню.
При цьому суд зазначає, що в спірних правовідносинах саме на Міністерство оборони України як на головного розпорядника коштів покладено обов`язок щодо прийняття рішення про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням останньому інвалідності III групи, тому вимога в частині зобов`язання Міністерство оборони України призначити та нарахувати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в зв`язку з настанням 04.09.2013 інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії та надіслати вищевказане рішення до ІНФОРМАЦІЯ_1 для видання наказу про виплату одноразової грошової допомоги також підлягає задоволенню.
Стосовно вимог про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 направити до Міністерства оборони України документи щодо оформлення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням 04.09.2013 інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, суд зазначає таке.
Порядком № 499 визначена процедура щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до якої особа, яка має право на таку допомогу подає певні документи, а керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку, та за результатами розгляду таких документів, головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Отже, в даному випадку обов`язок щодо подання Міністерству оборони України висновку про можливість виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та документи, зазначені в пунктах 3 і 4 Порядку № 499, покладено на Чернігівській ОВК, а тому вказані позовні вимоги підлягають задоволенню.
В частини позовних вимог про зобов`язання Міністерство оборони України виплатити позивачу одноразову грошову допомогу слід відмовити, оскільки це суперечить приписам Порядку № 499.
При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним пункт 143 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі, каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 30.05.2015 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні та нарахуванні одноразової грошової допомоги як особі звільненої з військової служби, інвалідність якої настала 04.09.2013 по закінченню тримісячного строку після звільнення з військової служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 направити до Міністерства оборони України документи щодо оформлення ОСОБА_1 грошової допомоги в зв`язку з настанням 04.09.2013 інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.
Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу в зв`язку з настанням 04.09.2013 інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, та надіслати вищевказане рішення до Чернігівського обласного військового комісаріату для видання наказу про виплату одноразової грошової допомоги.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя І.І. Соломко

Судді С.В. Бородавкіна

С.Л. Клопот