Справа № 808/5584/14
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року 17:10Справа № 808/5584/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Заболотньої Н.ІО. та представників

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовоь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Пром»

до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04 вересня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Пром» (далі позивач, ТОВ «ОСОБА_3 Пром») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі відповідач, ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя) в якій просить суд визнати недійсним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.08.2014 №.

Ухвалою суду від 25 вересня 2014 року відкрито провадження у справі №808/5584/14, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14 жовтня 2014 року.

Ухвалою суду від 14 жовтня 2014 року провадження у справі зупинялось до 06 листопада 2014 за клопотанням відповідача для надання додаткових доказів.

06 листопада 2014 судом оголошувалась перерва до 10 листопада 2014 року.

На обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є необґрунтованими. ТОВ «ОСОБА_3 Пром» має всі необхідні первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій. Зазначені документи відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» стосовно їх змісту. Придбаний у контрагентів позивача - ТОВ «ДЕЛВА ЛТД» та ТОВ «ОБЕРОН ТОРГ» товар було використано в господарській діяльності ТОВ «ОСОБА_3 Пром», а відтак вважати господарські операції безтоварними, про що зазначено в акті перевірки, не має підстав. Крім того вважає, що факт існування актів нікчемності щодо контрагентів не повинен створювати негативних наслідків для позивача. На підставі вище викладеного вважає спірне податкове повідомлення рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви. Просив позов задовольнити.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав, викладених у запереченнях. Зазначив, при проведенні перевірки не підтверджено наявність товарно-матеріальних цінностей, отриманих від ТОВ «ДЕЛВА ЛТД» та ТОВ «ОБЕРОН ТОРГ», на складському приміщенні позивача. Крім того ТОВ «ДЕЛВА ЛТД» та ТОВ «ОБЕРОН ТОРГ» не знаходяться за податковими адресами, у них відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні складські приміщення, власні основні засоби, транспортне та торгівельне обладнання тощо. Отже не підтверджується реальність проведення господарських операцій позивача з зазначеними контрагентами. Таким чином висновки податкового органу про порушення позивачем п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «ОСОБА_3 Пром» занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 134 080,00 грн. є обґрунтованими, а тому спірне податкові повідомлення - рішення є законними та правомірними.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення на позов. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу «Камертон».

У судовому засіданні 10 листопада 2014 року на підставі ст.160 КАС України судом проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи і зясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя від 18 серпня 2014 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пункту пунктів 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 167 600,00 грн., у тому числі за основним платежем на 134080,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 33520,00 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийнято на підставі акта від 28 липня 2014 року №828/08-28-22-01/38461456 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ОСОБА_3 Пром» () з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «ДЕЛВА ЛТД» (код за ) за січень та лютий 2014 р., з ТОВ «ОБЕРОН ТОРГ» (код за ) за лютий 2014 р.» (далі Акт перевірки).

У висновку Акту перевірки встановлено порушення позивачем пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 134080,00 грн., в тому числі по періодах: за січень 2014 р. 11913,00 грн., за лютий 2014 р. 122167,00 грн.

Зазначене порушення в Акті перевірки обґрунтоване наступним.

Від ДПІ у Бабушкінсьому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області отримано акт від 31.03.2014 №478/04-62-22-1/38905373 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «ДЕЛВА ЛТД» () щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин, їх реальності та повноти відображення за січень 2014 року».

Даним актом встановлено, що підприємство за податковою адресою не знаходяться. ТОВ «ДЕЛВА ЛТД» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій повязаних з наданням податкової вигоди третіх осіб. Зустрічною звіркою ТОВ «ДЕЛВА ЛТД» за січень 2014 року не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з контрагентами, а саме встановлено відсутність обєктів оподаткування.

Від ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області отримано акт від 04.04.2014 №823/04-62-22-3/38905305 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ОБЕРОН ТОРГ» (код за ) з питань правомірності проведення господарських відносин з контрагентами за лютий 2014 року».

Даним актом встановлено, що підприємство за податковою адресою не знаходяться.

Зустрічною звіркою ТОВ «ОБЕРОН ТОРГ» за лютий 2014 року не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із контрагентами, а саме встановлено відсутність обєктів оподаткування.

Крім того ТОВ «ОСОБА_3 Пром» не надало можливості встановити існування залишків товарно-матеріальних цінностей, придбаних у ТОВ «ОБЕРОН ТОРГ» та ТОВ «ДЕЛВА ЛТД» у січні-лютому 2014 року та не надано до перевірки сертифікати якості товару.

Вказана інформація, на думку відповідача, свідчить про неможливість формування податкового кредиту з податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «ОСОБА_3 Пром» та ТОВ «ДЕЛВА ЛТД».

Позивач не погоджуючись з висновками Акта перевірки та прийнятим на їх підставі податковим повідомленням-рішенням, звернувся зданим позовом до суду.

Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ТОВ «ОСОБА_3 Пром», виходячи з наступних мотивів.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між ТОВ «ОСОБА_3 Пром» та його контрагентами - ТОВ «ОБЕРОН ТОРГ» та ТОВ «ДЕЛВА ЛТД», мету придбання та обставини використання придбаних товарів/послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Матеріали справи підтверджують, що між ТОВ «ОСОБА_3 Пром» (покупець) та ТОВ «ДЕЛВА ЛТД» (продавець) укладено договір поставки від 20 грудня 2013 року №2012/2014, за умовами яких продавець зобовязується передати товар у власність (повне господарське відання), а покупець зобов'язується оплатити і прийняти товар, кількість, характеристики та вартість якого викладені в накладних, які виписуватимуться продавцем.

На виконання умов зазначеного договору ТОВ «ДЕЛВА ЛТД» поставило позивачу ОСОБА_4 напруги НАМИ-35, фанеру ФБС-1=18 мм, що підтверджується видатковими накладними: від 30 січня 2014 №РН-0000193 та від 31 січня 2014 №РН-0000616; податковими накладними: від 30 січня 2014 №193 на загальну суму 46200,00 грн., в т. ч. ПДВ 7700,00 грн. та від 31 січня 2014 № 616 на загальну суму 25278,16 в т. ч. ПДВ 4213,03 грн.

Між ТОВ «ОСОБА_3 Пром» (покупець) та ТОВ «ОБЕРОН ТОРГ» (продавець) укладено договір поставки від 08 січня 2014 року №080114/2014, за умовами яких продавець зобовязується передати товар у власність (повне господарське відання), а покупець зобов'язується оплатити і прийняти товар, кількість, характеристики та вартість якого викладені в накладних, які виписуватимуться продавцем.

На виконання умов зазначеного договору ТОВ «ОБЕРОН ТОРГ» поставило позивачу підшипники 55-1032914Р1, підшипники ШМ12ЮТ ЕТУ 100/5, підшипники ШМ25ЮТ ЕТУ 100/5, підшипники ШМ30ЮТ ЕТУ 100/5, підшипники 25-126114Р ЕТУ 100/1, що підтверджується видатковими накладними: від 10 лютого 2014 №РН-0000160, від 11 лютого 2014 №РН-0000161, від 13 лютого 2014 № РН-0000177, від 14 лютого 2014 РН-0000178; податковими накладними: від 10 лютого 2014 №46 на загальну суму 318585,00 грн., в т. ч. ПДВ 53097,50 грн., від 11 лютого 2014 № 47 на загальну суму 136762,80 грн. в т. ч. ПДВ 22793,80 грн., від 13 лютого 2014 №63 на загальну суму 360720,00 грн., в т. ч. ПДВ 60120,00 грн., від 14 лютого 2014 №64 на загальну суму 180360,00 грн. в т. ч. ПДВ 30060,00 грн.

Оплата за поставлений товар та послуги здійснювалась в порядку безготівкового розрахунку, що підтверджують копії банківських виписок, які долучені до матеріалів справи.

На підтвердження факту перевезення та зберігання придбаної в межах спірних господарських операцій продукції, позивачем надано в матеріали справи копії наступних документів: товарно-транспортні накладні, договір складського зберігання, акт прийому-передачі товару на складське зберігання.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З аналізу вказаних правових норм та обставин справи суд приходить до висновку, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару/послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням.

Як вбачається з обставин справи, позивач у податкових деклараціях з податку на додану вартість за перевірений період, відобразив суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ «ОБЕРОН ТОРГ» та ТОВ «ДЕЛВА ЛТД», у зв'язку з придбанням товарів.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України дою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає тільки один випадок не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) - це не підтвердження податковими накладними або оформлення з порушенням вимог чи не підтвердження митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу) (пункт 198.6 статті 198).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як встановлено судом, на момент складання податкових накладних контрагенти позивача - ТОВ «ОБЕРОН ТОРГ» та ТОВ «ДЕЛВА ЛТД» були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мали право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні на кожну поставку послуг; в свою чергу, податкові накладні, на підставі яких позивач формував податковий кредит, та копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідають вимогам, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язану з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до установчих документів позивача основними видами діяльності ТОВ «ОСОБА_3 Пром» є діяльність торгівля та посередництво у торгівлі товарами широкого асортименту, тощо.

Позивач зазначив, що товар придбавався для використання у власній господарській діяльності з метою подальшої його реалізації.

Вищенаведене вказує, що ТОВ «ОСОБА_3 Пром» здійснювало витрати на придбання у ТОВ «ОБЕРОН ТОРГ» та ТОВ «ДЕЛВА ЛТД» товарів для провадження своєї господарської діяльності; спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.

При вирішенні даного спору суд враховує також вимоги статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», яка встановлює: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій та вирішення спору ТОВ «ОБЕРОН ТОРГ» та ТОВ «ДЕЛВА ЛТД» були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Доказів на підтвердження того, що контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань, відповідачем до суду не надано.

Судом відхиляються посилання відповідача на акт від 31.03.2014 №478/04-62-22-1/38905373 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «ДЕЛВА ЛТД» () щодо не підтвердження реальності здійснення господарських відносин, їх реальності та повноти відображення за січень 2014 року» та акт від 04.04.2014 №823/04-62-22-3/38905305 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ОБЕРОН ТОРГ» (код за ) з питань правомірності проведення господарських відносин з контрагентами за лютий 2014 року», оскільки зазначеними акти податковий орган може лише зафіксувати неможливість проведення зустрічної звірки, а не робити висновки про відсутність реальності господарської операціях. Крім того, порушення податкового законодавства з боку постачальника та по ланцюгу постачання не є підставою для обмеження права покупця на податковий кредит за умови реальності господарської операції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ТОВ «ОСОБА_3 Пром» правомірно сформовано податковий кредит з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ОБЕРОН ТОРГ» та ТОВ «ДЕЛВА ЛТД», а висновки Акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України в частині формування податкового кредиту є помилковими, відтак збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість є протиправним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «ОСОБА_3 Пром» підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Пром» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 18 серпня 2014 №.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Пром» судовий збір у розмірі 335 (триста тридцять пять) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П.Бойченко