Справа № 819/1744/15
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1744/15

10 серпня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі адміністративну справу за позовом прокурора Гусятинського району в інтересах держави в особі Гусятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Гусятинського району Тернопільської області в інтересах держави в особі Гусятинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - Гусятинська ОДПІ, позивач), з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22.07.2015 року (а. с. 46) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 8346 грн. 30 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є платником податку на доходи фізичних осіб у розумінні Податкового кодексу України та зобов'язана сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законом строки. Станом на 01.06.2015 року за відповідачем рахується податковий борг по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 8346 грн. 30 коп., що виник у зв'язку з несплатою платником податків узгодженого грошового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом за результатами перевірки. Податковим органом вживались заходи для його стягнення, проте заборгованість відповідачем не сплачена, а тому прокурор звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення податкового боргу у розмірі 8346 грн. 30 коп. з ОСОБА_1.

Прокурор позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, просив позовні вимоги задовольнити. Не заперечував проти розгляду справи у письмовому провадженні.

Представник позивача у судове засідання не прибув, проте позивач подав до суду клопотання від 27.07.2015 року про розгляд справи за відсутності його представника (а. с. 43).

Відповідач у судові засідання не з'явилася повторно тричі підряд, хоча сторона завчасно та належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду справи шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі та повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 згідно з відомостями відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Тернопільській області від 28.07.2015 року (а. с. 53), які не були вручені адресату з незалежних від суду причин (а. с. 24-28, 55-56), а тому в розумінні статей 33, 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) слід вважати, що повістка про виклик до суду вручена належним чином, сторона повідомлена про дату, час та місце судового розгляду. Крім того, виходом по місцю проживання відповідача дільничного інспектора Гусятинського РВ УМВС України в Тернопільській області з метою вручення повістки про виклик до суду встановлено, що ОСОБА_1 тимчасово відсутня за місцем проживання, перебуває на відпочинку, у зв'язку з чим неможливо вручити повістку про виклик до суду (а. с. 59-61). Відповідач причини неприбуття до суду не повідомила, заперечень проти позову не подала.

Згідно із частиною четвертою статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв'язку з тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі (при цьому від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника, а відповідач не прибув повторно в судове засідання без поважних причин), а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) відповідно до статті 162 Податкового кодексу України є платником податку на доходи фізичних осіб як фізична особа - резидент, що отримує доходи з джерела їх походження в Україні. Крім того, відповідач була зареєстрована як фізична особа - підприємець (а. с. 16-18), взята на облік як платник податків у Гусятинській ОДПІ (а. с. 19).

Відповідно до розрахунку суми заборгованості по платежах до бюджету станом на 01.06.2015 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 8346 грн. 30 коп., у тому числі 6660 грн. 90 коп. - основного платежу, 1685 грн. 40 коп. - штрафних санкцій (а. с. 8). Податковий борг по даному податку виник через несплату відповідачем узгоджених сум податкових зобов'язань, донарахованих контролюючим органом за результатами перевірки.

Так, перевіркою, проведеною Гусятинською ОДПІ встановлено, що громадянкою ОСОБА_1 у податковій декларації про майновий стан та доходи за 2012 рік не включено до загального річного оподаткованого доходу доходів, отриманих у вигляді додаткового блага, в сумі 44944 грн. 08 коп., у зв'язку з чим самостійно не нараховано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб за отримані доходи у 2012 році в сумі 6741 грн. 61 коп. Вказані висновки перевірки оформлені актом від 13.01.2015 року № 15/17- (а. с. 11-15).

На підставі даного акту перевірки від 13.01.2015 року № 15/17- Гусятинською ОДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення від 28.01.2015 року № про збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, у сумі 8427 грн. 01 коп., у тому числі 6741 грн. 61 коп. - основного платежу, 1685 грн. 40 коп. - штрафних санкцій, яке надіслане відповідачу поштовим зв'язком, що підтверджується поштовим відправленням (а. с. 10). Податкове повідомлення-рішення від 28.01.2015 року № не було оскаржене платником податків, а тому суми грошового зобов'язання, визначені у податковому повідомленні-рішенні, є узгодженими.

Узгодженні суми грошових зобов'язань відповідачем своєчасно не сплачені та набули статусу податкового боргу. З метою погашення податкового боргу Гусятинською ОДПІ направлено ОСОБА_1 податкову вимогу від 25.03.2015 року № 188-25-6 (а. с. 9). Проте вжиті заходи не забезпечили погашення податкового боргу відповідачем. При цьому, з моменту надіслання податкової вимоги податковий борг платника податків не переривався.

З урахуванням переплати в сумі 80 грн. 71 коп., яка відображалась в обліковій картці платника по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, станом 01.06.2015 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість у сумі 8346 грн. 30 коп., у тому числі 6660 грн. 90 коп. - основного платежу, 1685 грн. 40 коп. - штрафних санкцій (а. с. 8), яка не сплачена станом на день розгляду справи у суді. Заперечень щодо суми податкового боргу або доказів його сплати відповідачем суду не надано.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, чинного з 01.01.2011 року, з змінами і доповненнями (далі - ПК України) платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України, передбачено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом; податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом; виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пунктами 179.1, 179.7 статті 179 ПК України платник податку на доходи фізичних осіб зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу; фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації; сума податкових зобов'язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

В силу приписів пункту 57.3 статті 57 ПК України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Як встановлено судом податковий борг відповідача виник у зв'язку з несплатою сум грошових зобовязань, донарахованих контролюючим органом за результатами перевірки. Суми грошових зобов'язань є узгодженими та підлягали до сплати у відповідні строки, встановлені пунктом 57.3 статті 57 ПК України. При цьому, податкове повідомлення-рішення від 28.01.2015 року № , яке направлялось платнику податків за місцем проживання фізичної особи, хоча не було вручене оператором поштового зв'язку адресату, проте в силу пункту 58.3 статті 58 ПК України вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення, а тому є узгодженим.

Пункт 59.1 статті 59 ПК України визначає, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

У спірному випадку позивач вжив усі заходи, передбачені ПК України для стягнення податкового боргу з платника податків - фізичної особи, зокрема, направив податкову вимогу, контролюючим органом дотримані передумови для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.

Підпунктами 14.1.39, 14.1.156, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Статтею 11 КАС України встановлено принцип змагальності сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач не спростував доводи адміністративного позову, не надав доказів про сплату податкового боргу, вжиті податковим органом заходи не призвели до його погашення, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття постанови про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 8346 грн. 30 коп.

Керуючись статтями 11, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) податковий борг по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 8346 (вісім тисяч триста сорок шість) гривень 30 (тридцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.