Справа № 826/20612/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

10 серпня 2015 року № 826/20612/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаДепартаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Управління праці та соціального захисту населення Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації
проскасування рішення та зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради, третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації (далі Управління), про скасування рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.01.2014 року, оформлене протоколом № 2, в частині видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, зазначивши, що оскаржуване рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визнано безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 є необґрунтованим та безпідставним, у зв`язку з чим просив задовольнити позов.

В письмових запереченнях, які залучені судом до матеріалів справи, відповідач посилався на те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» селище Оране Іванківського району Київської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Тобто, не відноситься до зони відчуження, що не дає підстав вважати позивача учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Третьою особою подано пояснення по справі, в яких зазначено, що Управлінням на виконання листа Міністерства соціальної політики України від 23.04.2012 №312/20/112-12 постійно здійснюється перевірка первинних документів учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відносно позивача Управлінням було зроблено запит до Галузевого державного архіву Міністерства оброни України, на який було отримано архівну довідку від 11.09.2013 про те, що позивача було відряджено для проведення робіт по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у період з 18.08.1986 по 01.10.1986 до селища Оране Іванківського району Київської області, яке не є зоною відчуження. У зв`язку з цим Комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 28.01.2014 вирішено за нововиявленими обставинами визнати безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2. Зазначене рішення Управління вважає правомірним, а тому позовні вимоги вважають безпідставними.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами та третьою особою документи і матеріали, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

28 січня 2014 року на засіданні Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи прийнято рішення за нововиявленими обставинами визнати безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.

В рішенні Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 січня 2014 року (протокол № 2) зазначено, що згідно архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 11 вересня 2013 року № 27018 заявник відряджався до с. Оране Чорнобильського району Київської області. Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106, с. Оране Іванківського району Київської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12 квітня 2011 року № 550 утворено Комісію для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як дорадчий орган виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно положення про Комісію для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого наказом Головного управління праці та соціального захисту населення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20 травня 2011 року № 202, основними завданнями Комісії є:

- розгляд питань щодо встановлення (підтвердження) статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та осіб, віднесених до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- розгляд питань встановлення факту участі громадян у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

- прийняття рішень щодо видачі (відмови у видачі, вилучення) відповідних посвідчень згідно з Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).

Комісія має право, зокрема:

- розглядати матеріали особових справ за поданнями управлінь праці та соціального захисту населення районних в місті Києві державних адміністрацій щодо встановлення (підтвердження) статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та осіб, віднесених до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- приймати рішення щодо видачі (відмови у видачі, вилучення) відповідних посвідчень згідно з Порядком.

Комісія розглядає питання визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та громадян, віднесених до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за поданням управлінь праці та соціального захисту районних в місті Києві державних адміністрацій, які завірені печаткою та підписом начальника управління праці та соціального захисту населення районної в місті Києві державної адміністрації.

Рішення Комісії приймаються колегіально і є обов`язковими для виконання при видачі відповідного посвідчення, відмові у видачі або його вилученні як такого, що видане безпідставно.

Рішення Комісії приймається не менш як 2/3 голосів членів Комісії, присутніх на засіданні.

Рішення Комісії оформляється протоколом, що підписується головою Комісії, в разі його відсутності - заступником голови Комісії та візується секретарем Комісії.

ОСОБА_1 вперше отримав посвідчення учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС 12.04.1991 серія НОМЕР_1 , яке було видане 70 Управлінням начальника робіт м. Києва та переоформлене у 1993 КМДА, на підставі довідки від 27.12.1992 № 255, де зазначено, що ОСОБА_1 був відряджений на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС до населених пунктів: с. Оране, с. Копачі та м. Чорнобиль, на посвідчення категорії 2 серії НОМЕР_2 від 10.01.1993.

Згідно із абз. 6 листа Міністерства соціальної політики України від 23.04.2012 № 312/20/112-12 Управлінням праці та соціального захисту населення Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації було зроблено запит до Галузевого Державного архіву Міністерства оброни України щодо надання архівної довідки про участь ОСОБА_1 в роботах по ліквідації насідків аварії на ЧАЕС у період з 18.08.1986 по 05.09.1986 в складі 70 Управління начальника робіт міста Києва.

Згідно з архівною довідкою Галузевого державного архіву МОУ від 11.09.2013 № 27018 ОСОБА_1 було відряджено наказом від 01.09.1986 № 46 70 Управління начальника робіт м. Києва у період з 18.08.1986 по 05.09.1986 до селища Оране Іванківського району Київської області с. Оране не є зоною відчуження.

У зв`язку з тим, що с. Оране не є зоною відчуження та враховуючи, що у особовій справі ОСОБА_1 відсутній витяг з протоколу тимчасової Комісії з питань проведення перевірки правильності видачі посвідчень КМДА, особову справу ОСОБА_1 було передано на розгляд Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Як встановлено під час розгляду справи, підставою для визнання Комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи безпідставної видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, стало те, що ОСОБА_1 виконував роботи по будівництву об`єктів, передбачених планом ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в с. Оране Чорнобильського району Київської області, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, а не до зони відчуження.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до статті 9 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 796-ХІІ) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 10 Закону № 796-ХІІ встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до статті 14 Закону № 796-ХІІ, до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відносяться інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Згідно статті 15 Закону № 796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Згідно пункту 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51, видача посвідчень іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою провадиться Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту);

інвалідам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Як встановлено під час розгляду справи та не заперечується сторонами, підставою для визнання ОСОБА_1 учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі йому відповідного посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи стали: довідка 70 Управління начальника робіт про підвищену оплату від 27.12.1992 № 255, довідка 70 Управління начальника робіт від 08.10.1992 № 207 про те, що позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження з 18.08. по 05.09.1986 (с. Копачі, м. Чорнобиль), військовий квиток № НОМЕР_3 серія НУ.

Згідно довідки 70 Управління начальника робіт від 27.12.1992 № 255, ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження (с. Копачі, м. Чорнобиль) в період з 18 серпня 1986 року по 5 вересня 1986 року, згідно наказу 70 Управління начальника робіт № 201 від 15 серпня 1986 року виплачена заробітна плата в сумі 1 379,95 руб. з урахуванням коефіцієнта 3 відповідно до Постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7.

При цьому, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 10 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до зони відчуження відносяться, зокрема, с. Копачі та м. Чорнобиль Чорнобильського району Київської області.

Щодо доводів відповідача відносно того, що ОСОБА_1 було відряджено до військової частини НОМЕР_4 для проведення робіт по будівництву об`єктів, передбачених планом ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у селище Оране Іванківського району Київської області, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, що не дає підстав вважати позивача потерпілим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 11 вересня 2013 року № 27018, в наказі начальника 70 Управління начальника робіт по особовому складу від 01.09.1986 № 46 значиться наступне: у відповідності з наказом командира військової частини НОМЕР_4 з метою виконання робіт по будівництву об`єктів, передбачених планом ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС наказано створити будівельну ділянку в с. Оране Чорнобильського району Київської області. До складу ділянки включено ОСОБА_1 тесляр, місце дислокації - 70 УНР м. Київ, також зазначено, що інші відомості щодо ініціалів Дяченка в наказі не розшифровані.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» с. Оране Іванківського району Київської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

З урахуванням наведеного суд приймає до уваги доводи відповідача відносно того, що с. Оране Іванківського району Київської області не віднесено до зони відчуження.

При цьому, в архівній довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 11 вересня 2013 року № 27018 не розкрито обставини щодо виду, місця та періоду виконуваних ОСОБА_1 робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а лише висвітлено зміст наказу начальника 70 Управління начальника робіт по особовому складу від 1 вересня 1986 року № № 46, 52.

В довідках 70 Управління начальника робіт також зазначається про вказаний наказ, як про підставу відрядження ОСОБА_1 для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Таким чином, архівна довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 11.09.2013 № 27018 не спростовує фактів, які містяться в довідках 70 Управління начальника робіт щодо виконання позивачем робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в с. Копачі та м. Чорнобиль.

При цьому, згідно положення про Комісію для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого наказом Головного управління праці та соціального захисту населення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20 травня 2011 року № 202, Комісія має право, зокрема:

- звертатись із запитами до підприємств, установ, організацій щодо отримання документів і матеріалів, необхідних для визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та осіб, віднесених до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- направляти матеріали особової справи (особових справ) до правоохоронних органів стосовно перевірки достовірності видачі документів підприємствами, установами, організаціями, які дають право на встановлення статусу особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Проте, під час розгляду даної адміністративної справи суду не надано доказів вчинення Комісією для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи заходів з метою встановлення недостовірності даних, зазначених в довідках 70 Управління начальника робіт.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною четвертою статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У контексті наведеного суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не спростовано обставин щодо виконання ОСОБА_1 робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження (с. Копачі та м. Чорнобиль) в 1986 році.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про протиправність рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановлення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 січня 2014 року (протокол № 2) в частині визнання безпідставної видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, а тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову (ч.2 ст.71 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, та керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.01.2014 року, оформлене протоколом №2, в частині визнання безпідставної видачі ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур