Справа № 826/7135/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 серпня 2015 року письмове провадження № 826/7135/15

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НІЛЬСЕН ГЛОБАЛ»

до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України

Одеської митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії

Товариство з обмеженою відповідальністю «НІЛЬСЕН ГЛОБАЛ» (надалі по тексту - позивач, ТОВ «НІЛЬСЕН ГЛОБАЛ») звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України (надалі по тексту - відповідач1, Київська міська митниця ДФС), Одеської митниці Державної фіскальної служби України (надалі по тексту - відповідач2, Одеська митниця ДФС), в якому просить суд :

- визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС по здійсненню митного контролю товарів, що переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією №100000000/2015/811254 від 11.03.2015 в частині взяття проб ( зразків) товару за актом про взяття проб (зразків) товарів від 13.03.2015 №024;

- визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС по здійсненню митного контролю товарів, що переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією №100000000/2015/811254 від 11.03.2015 в частині взяття проб ( зразків) товару за актом про взяття проб (зразків) товарів від 13.03.2015 №024;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про взяття проб ( зразків) товарів, що переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією № 100000000/2015/811254 від 11.03.2015;

- визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС по здійсненню митного контролю товарів, що переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією № 100000000/2015/811254 від 11.03.2015 в частині призначення дослідження товару;

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про визначення коду товару від 31.03.2015 №КТ-112-2015;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270002/2015/00029 від 14.04.2015, оформлену Київською міською митницею ДФС.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представники відповідачів в судове засідання не прибули. Про дату час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. Подали через канцелярію суду письмові заперечення проти позову, в яких просили суд в позові відмовити в зв'язку з його необґрунтованістю.

Справа розглянута в порядку письмового провадження, у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

28 лютого 2015 року через морський торговий порт «Іллічівськ» на територію України з Китайської народної республіки ввезено морським контейнером № CCLU7066974 вантаж - тканина, на адресу TOB «НІЛЬСЕН ГЛОБАЛ».

Товар надійшов на виконання умов контракту купівля - продажу № NG-020215 від 02.02.2015, укладеного між компанією - виробником імпортованих товарів «SHAOXING ZEJING FABRIC CO» LTD, KHP та TOB «НІЛЬСЕН ГЛОБАЛ» на умовах поставки СРТ- Київ.

Умови СРТ-Інкотермс 2010 «Перевезення оплачено до» означають, що продавець оплачує фрахт за перевезення товару до вказаного місця призначення. В даному випадку - до міста Києва.

Відповідно до положень ст. 194 Митного кодексу України, ТОВ «НІЛЬСЕН ГЛОБАЛ» здійснило попереднє повідомлення про намір ввезення даного товару, шляхом подання попередньої декларації типу ІМ 40 EE № 100000000/2015/811254.

Як зазначає позивач, попередня митна декларація була подана лише з обсягом даних, необхідних для пропуску товарів через митний кордон України та доставки таких товарів до митного органу призначення - Київської міської митниці ДФС.

При цьому, передня декларація № 811254 від 11.03.2015, була оформлена без зауважень Київською міською митницею ДФС, що останньою не заперечується.

В той же час, оскільки товар зайшов на митну територію України через МТП «Іллічівськ», то пропуск товару через митний кордон України здійснила Одеська митниця ДФС, а товар, згідно умов контракту (СРТ), мав бути доставлений для проведення митного оформлення до Київської міської митниці ДФС.

Згідно пояснень позивача, викладених в позовній заяві, у попередній декларації № 811254 від 11.03.2015 у графі 31 «Опис товару», дані про товар були зазначені відповідно до даних товаросупровідних документів. Код товару за Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) в графі 33 попередньої декларації № 811254 від 11.03.2015, був зазначений позивачем на рівні товарної позиції 5515, а саме: «Інші тканини із синтетичних штапельних волокон».

13 березня 2015 року працівниками Південної митниці проведено огляд імпортованих позивачем товарів, за наслідками якого складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі № 500040407/2015/000600.

В п 8.3.4. вказаного акту зазначено наступне. Огляд проводився згідно п. 5 ст. 338 Митного кодексу України, п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2013 № 467 та Листа-звернення для отримання дозволу на відбір проб (зразків) від 13.03.2015 № 39/15-70-62-05-23. Товар оглядався візуально та вибірково. Згідно оглянутих розпакованих місць, товар - тканина. Предметів, заборонених для ввозу не виявлено. З метою проведення дослідження відібрано зразки-проби.

Як зазначив представник позивача та не спростовано відповідачами, про проведення митного огляду товарів, позивач поінформований не був.

Того ж дня, 13.03.2015, взяття проб і зразків товарів, було оформлено актом № 024, який наявний в матеріалах справи.

Зі змісту акта взяття проб № 024 від 13.03.2015, суд встановив, що проби взяті ОСОБА_2 - державним інспектором ВМО-5, м/п «Іллічівськ», Одеської митниці ДФС у присутності представника: експедитора ПП «Енерджи-Трейдінг» ОСОБА_1 Кількість відібраних зразків - 2*1 м.п. Мета взяття проб і зразків товарів: необхідність перевірки достовірності опису задекларованого товару. Лист-звернення для отримання дозволу на відбір проб (зразків) від 13.03.2015 № 39/15-70-62-05-23. Зразки відправлено за адресою: Одеське управління з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів, м. Одеса, вул. Гайдара, 21а.

Відповідно до висновку експерта Одеського управління СЛПЕД від 18.03.2015 № 106, експертом було зроблено висновок про те, що за хімічним складом, типом переплетення та видом обробки, проба не відповідає опису товару, наведеному у гр. «Опис товару» МД ЕЕ від 11.03.2015 № 100000000/2015/811254.

За попередньою декларацією № 811254 від 11.03.2015 Одеською митницею ДФС товар 13.03.2015 було направлено у Київську міську митницю ДФС для проведення митного оформлення та доставлено до митниці призначення 14.04.2015, про що свідчать відмітки митних органів на товаросупровідних документах.

Для випуску товарів, відповідно до митного режиму імпорту, позивач 14.03.2015 подав додаткову декларацію типу ІМ 40 ДЕ №100270002/2015/252444. Крім того, 14.03.2015 до Київської міської митниці ДФС позивач подав тимчасову декларацію типу ІМ 40 ТД №100270002/2015/252447 від 14.03.2015.

У тимчасовій декларації № 252447 від 14.03.2015, як і у додатковій декларації № 252444 від 14.03.2015, у графі 31 «Опис товару», позивач зазначив: «Тканини полотняного переплетення, з вмістом синтетичних поліефірних штапельних волокон 90 %, штапельних волокон віскози 10 %, пофарбовані, без покриття, не просочені, в рулонах, 133421,7 кв.м., торгівельна марка NEW SAMPLE, виробник «SHAOXING ZEJING FABRIC CO» LTD, країна виробництва - Китай.

Код товару у графах 33, як додаткової, так і тимчасової декларацій, зазначено за УКТ ЗЕД - 5515 11 90 00.

Тимчасова декларація № 252447 від 14.03.2015 оформлена Київською міською митницею ДФС без зауважень, товар випущено у вільний обіг із стягненням податків - ввізного мита у розмірі 0 %, додатковий імпортний збір у розмірі 5 % від митної вартості товарів (90 775,52 грн.), ПДВ у розмірі 20 % від суми митної вартості товарів та додаткового імпортного збору (381 257,17 грн.).

Проте, 31.03.2015 Київською міською митницею ДФС за додатковою декларацією № 252444 від 14.03.2015, було прийнято рішення про визначення коду товару № KT-112-2015.

Відповідно до вказаного рішення від 31.03.2015, Київською міською митницею ДФС на підставі наданих для оформлення документів та висновку експерта № 0306 від 18.03.2015, було змінено опис та код товару, задекларованого у додатковій декларації № 252444 від 14.03.2015.

За таких обставин, вважаючи протиправними дії митних органів по здійсненню митного контролю, взяттю проб (зразків) товарів, призначенню експертного дослідження та, як наслідок, вважаючи неправомірними рішення про взяття проб, рішення про визначення коду товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Спеціальним законодавством, що визначає правові засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України є Митний кодекс України, який спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб'єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Правові засади застосування ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України регулює Закон України «Про Митний тариф України», яким визначено митний тариф України, як систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 264 Митного кодексу України митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України № 650 від 30.05.2012 «Про затвердження Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України» встановлено, що посадова особа ПМО чи митного поста згідно з цим Порядком здійснює контроль правильності класифікації товарів під час проведення процедур митного контролю та оформлення товарів.

У п. 2 розділу 3 «Контроль правильності класифікації товарів і прийняття Рішень, порядок взаємодії з ПМО, митним постом» вказано, що посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

З письмових заперечень відповідача вбачається, що спірний код УКТ ЗЕД був визначений митним органом виключно на підставі висновку експерта Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів № 106 від 18.03.2015.

Разом з тим, пунктом 5 розділу 3 Порядку № 650 від 30.05.2012 передбачено, що у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД.

Додаткових відомостей, як свідчать матеріали справи, контролюючий орган у позивача не витребовував.

За таких обставин, оскільки єдиною підставою для зміни коду УКТ ЗЕД, є вказаний вище висновок експерта, суд вважає за доцільне дослідити питання дотримання митним органом вимог ст. 356 Митного кодексу України «Взяття проб (зразків) товарів».

Статтею 356 Митного кодексу України визначено, що взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для:

1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД;

2) перевірки задекларованої митної вартості товарів;

3) встановлення країни походження товарів;

4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин;

5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність;

6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об'єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки.

У разі проведення огляду і переогляду ручної поклажі та багажу за відсутності громадянина чи уповноваженої ним особи взяття проб (зразків) повинно здійснюватися у присутності двох понятих.

З дозволу органу доходів і зборів можуть також братися проби (зразки) товарів, що зберігаються на митному складі, складі тимчасового зберігання.

При вивезенні товарів з митної території України взяття проб (зразків) товарів може здійснюватися тільки в органі доходів і зборів відправлення. При цьому проби (зразки) можуть братися до завантаження товарів у транспортний засіб, за умови забезпечення надійної ідентифікації всіх товарів, призначених для завантаження.

Взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем, посадовими особами інших державних органів, а також декларантами або уповноваженими ними особами здійснюється спільно з посадовими особами відповідного органу доходів і зборів.

Декларанти або уповноважені ними особи мають право бути присутніми під час взяття проб (зразків) товарів посадовими особами органу доходів і зборів та інших державних органів.

Органи доходів і зборів повинні бути ознайомлені з результатами проведених досліджень (аналізів, експертиз) проб (зразків) товарів, взятих іншими державними органами, декларантами або уповноваженими ними особами, не пізніше наступного робочого дня після їх отримання зазначеними органами та особами, а також отримати примірники результатів таких досліджень (аналізів, експертиз).

Декларанти або уповноважені ними особи сприяють посадовим особам органів доходів і зборів під час взяття проб (зразків) товарів і здійснюють вантажні та інші необхідні операції.

Окрема митна декларація на проби (зразки) товарів не подається за умови, що відомості про них будуть наведені в митній декларації, яка подається щодо всіх товарів, які переміщуються через митний кордон України.

Для великогабаритних і технічно складних товарів (машини, технологічні лінії, промислові конструкції тощо) органи доходів і зборів можуть вимагати від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності надання тільки техніко-технологічної документації.

Достовірною техніко-технологічною документацією вважаються офіційно видані книги, державні та галузеві стандарти, технічні умови, специфікації, каталоги, креслення і паспортні дані на виріб виробника.

Проби (зразки) товарів, крім великогабаритних і технічно складних (машини, технологічні лінії, промислові конструкції тощо), беруться в мінімальній кількості у двох примірниках (досліджуваний та контрольний), кожен з яких є достатнім для проведення дослідження.

У разі якщо взяття контрольних проб (зразків) товарів з об'єктивних причин не видається можливим (одиничний товар, обмежена кількість, вміст поштового відправлення тощо), проби (зразки) товарів беруться в одному примірнику (досліджуваному).

Нормативи взяття проб (зразків) товарів установлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Взяття проб (зразків) здійснюється з обов'язковим додержанням правил техніки безпеки та пожежної безпеки.

Про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

На кожну взяту пробу (зразок) накладається окреме митне забезпечення.

Декларанти або уповноважені ними особи повинні бути ознайомлені з результатами проведеного дослідження (аналізу, експертизи) проб та зразків товарів і отримати від органу доходів і зборів, яким призначено таке дослідження (аналіз, експертизу), примірники цих результатів не пізніше наступного робочого дня після проведення дослідження (аналізу, експертизи) спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленим підрозділом або після отримання органом доходів і зборів примірників результатів такого дослідження (аналізу, експертизи) від інших державних органів. Ненадання примірників результатів досліджень у зазначений термін є порушенням службових обов'язків посадовими особами органу доходів і зборів.

Органи доходів і зборів не відшкодовують витрат, здійснених декларантом або уповноваженою ним особою внаслідок взяття проб (зразків) товарів, що перебувають під митним контролем. Витрати на проведення дослідження (аналізу, експертизи) проб (зразків) товарів, здійснені органами доходів і зборів, не відшкодовуються декларантом або уповноваженою ним особою, крім випадків, коли таке дослідження (аналіз, експертиза) проводиться з ініціативи зазначених осіб.

За бажанням декларанта або уповноваженої ним особи, за умови забезпечення сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму, товари, проби (зразки) яких взяті для проведення дослідження (аналізу, експертизи), випускаються органом доходів і зборів до одержання результатів відповідних досліджень (аналізів, експертиз), якщо вони не підпадають під дію встановлених законодавством України заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України.

З метою встановлення характеристик товару, необхідних для його митного оформлення, органи доходів і зборів можуть письмово, у тому числі з використанням засобів інформаційних технологій, затребувати з підприємств-виробників, суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та громадян наявну у них техніко-технологічну документацію про склад, фізико-хімічні властивості товарів, інформацію про основні технологічні стадії їх виробництва та призначення.

Суд встановив, що в даному випадку Одеською митницею не було дотримано вимог ст. 356 Митного кодексу України.

Так, визначальною умовою для відібрання зразків (проб) товарів для експертного дослідження, є наявність вмотивованого письмового рішення керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки.

В матеріалах справи наявний лише лист-звернення від 13.03.2015 № 39/15-70-62-05-23 про надання дозволу на відбір проб (зразків). Однак, в підтвердження правомірності відбору проб (зразків), Одеською митницею ДФС до матеріалів справи не надано вмотивованого письмового рішення керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов'язки, про відбір проб (зразків), що сприймається судом як відсутність такого рішення та свідчить про не дотримання митним органом вимог ч. 2 ст. 356 Митного кодексу України.

Частиною 7 ст. 356 Митного кодексу України визначено, що декларанти або уповноважені ними особи мають право бути присутніми під час взяття проб (зразків) товарів посадовими особами органу доходів і зборів та інших державних органів.

Одеською митницею ДФС не дотримано вимог ч. 7 ст. 356 Митного кодексу України, адже як зазначив позивач та не спростовано митним органом, декларанта не було поінформовано про відбір проб (зразків) імпортованих товарів.

Твердження Одеської митниці ДФС про те, що експедитор, у присутності якого здійснювався митний огляд та взяття проб, є представником декларанта - позивача, не відповідають дійсності, адже за митними деклараціями, декларування товарів здійснювалось безпосередньо позивачем без надання повноважень іншій особі, що підтверджується даними граф 14 та 54 відповідних декларацій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 467 затверджено вичерпний перелік підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України. До таких підстав віднесено: 1) відсутність або непідтвердження відомостей про здійснення в повному обсязі митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення; 2) переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України та/або межі зони митного контролю поза робочим часом, установленим для митного органу; 3) переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення в межах контрольованого прикордонного району, прикордонної смуги поза місцем розташування митного органу або поза зонами митного контролю; 4) переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення маршрутом або у спосіб, що є нехарактерним для переміщення такого виду товару, транспортного засобу; 5) переміщення товарів за маршрутом або у спосіб, що є типовим для переміщення предметів контрабанди або товарів, які є безпосередніми предметами порушення митних правил; 6) переміщення громадянами товарів в обсязі, що не є обґрунтованим у разі переміщення особистих речей; 7) наявність ознак облаштування товарів, транспортних засобів комерційного призначення спеціально виготовленими сховищами (тайниками) або використання інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення товарів; 8) наявність ознак надання одним товарам вигляду інших; 9) припущення за результатами використання технічних засобів митного контролю про те, що переміщувані через митний кордон України товари заборонені або обмежені до такого переміщення згідно із законодавством; 10) виявлення в результаті використання технічних засобів митного контролю місць у товарах, транспортних засобах комерційного призначення, які можуть використовуватися для приховування товарів від митного контролю; 11) невідповідність даних, отриманих під час використання технічних засобів митного контролю, даним, що містяться у товаросупровідних та інших документах (відомостях), які подаються для митного контролю; 12) подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або виявлення у поданих документах недостовірних даних; 13) переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок використання службового становища посадовими особами митного органу; 14) одержання в установленому порядку від правоохоронних органів інформації про переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення з порушенням вимог законодавства з питань державної митної справи.

В рамках спірних правовідносин Одеська митниця ДФС не надала суду письмових доказів існування хоча б однієї з підстав, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 467 для проведення огляду імпортованих товарів.

Посилання Одеської митниці ДФС на проведення митного огляду на підставі спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР), судом відхиляються, адже відповідачем-1 до матеріалів справи не надано: 1) інформації про вид ризику, форму митного контролю, що передбачені Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізація заходів з управління ризиками в митній службі України, затвердженим наказом Мінфіну України від 24.05.2012 № 567; 2) доказів прийняття рішення про проведення огляду за результатами спрацювання ризиків. відповідно до п. 1.3 розділу II Порядку № 1316/12.

Крім того, відповідно до Порядку застосування автоматизованої системи аналізу та управління ризиками під час митного контролю та митного оформлення із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Державної митної служби України від 12.12.2010 №1467 оцінка ризиків за допомогою АСАУР здійснюється виключно при проведенні митного оформлення.

Посилання відповідача-1 на положення Порядку виконання митних формальностей при здійснення митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Мінфіну України від 30.05.2012 № 631, є безпідставними, адже відповідні форми митного контролю Порядком передбачені виключно при здійсненні митного оформлення товарів за митною декларацією, поданою митниці, що здійснює відповідне оформлення.

Одеською митницею митне оформлення даного товару не здійснювалось.

Крім того, доводи відповідача-1 щодо спрацювання ризиків за попередньою МД № 811254 від 11.03.2015 при здійсненні митного контролю Одеською митницею, судом відхиляються, як такі, що суперечать факту оформлення вказаної МД Київською міською митницею ДФС без будь-яких зауважень з тим же обсягом відомостей про товар, що і за попередньою МД, та відсутністю додаткових форм митного контролю з боку відповідача-2 за додатковою декларацією від 14.03.15 № 252444.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем-1 не доведено існування підстав для проведення митного огляду та відбору проб та не надано документального підтвердження наявності та законності проведення митного огляду та відбору проб, відповідно до положень ст.ст.338 та 356 Митного кодексу України.

За таких обставин, позовні вимоги про визнання протиправними дій Одеської митниці ДФС по здійсненню митного контролю товарів, що переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією №100000000/2015/811254 від 11.03.2015 в частині взяття проб (зразків) товару за актом про взяття проб (зразків) товарів від 13.03.2015 №024; про визнання протиправними дій Одеської митниці ДФС по здійсненню митного контролю товарів, що переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією №100000000/2015/811254 від 11.03.2015 в частині взяття проб ( зразків) товару за актом про взяття проб (зразків) товарів від 13.03.2015 №024 та про визнання протиправними дій Одеської митниці ДФС по здійсненню митного контролю товарів, що переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією № 100000000/2015/811254 від 11.03.2015 в частині призначення дослідження товару є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Таким чином суд не бере до уваги висновок Одеського управління з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Міндоходів №106, у зв'язку з чим рішення про визначення коду товару, є таким, що прийнято на підставі неправомірно проведеної процедури відбору проб (зразків) та експертного дослідження, а отже, як наслідок, також підлягає скасуванню як протиправне.

Картка відмову в прийнятті митної декларарації підлягає скасування як така, що винесена на підставі неправомірного рішення про визначення коду товарів.

Позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення про взяття проб (зразків) товарів, задоволенню не підлягає, адже суд встановив відсутність такого рішення в рамках спірних правовідносин, про що зазначено вище.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нільсен Глобал» задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС по здійсненню митного контролю товарів, що переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією №100000000/2015/811254 від 11.03.2015 в частині взяття проб ( зразків) товару за актом про взяття проб (зразків) товарів від 13.03.2015 №024.

3. Визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС по здійсненню митного контролю товарів, що переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією №100000000/2015/811254 від 11.03.2015 в частині взяття проб ( зразків) товару за актом про взяття проб (зразків) товарів від 13.03.2015 №024.

4. Визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС по здійсненню митного контролю товарів, що переміщувались через митний кордон України за попередньою декларацією № 100000000/2015/811254 від 11.03.2015 в частині призначення дослідження товару.

5. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про визначення коду товару від 31.03.2015 №КТ-112-2015.

6. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100270002/2015/00029 від 14.04.2015, оформлену Київською міською митницею ДФС.

7. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

8. Судові витрати в сумі 60,90 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нільсен Глобал» за рахунок Державного бюджету України.

9. Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Одеської митниці ДФС.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.О. Арсірій