Справа № 821/1086/15-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/1086/15-а

Категорія: 5.6.2 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №19" на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №19" до Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання недійсною та скасування податкової консультації, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачем подано до суду позов, у якому заявлено вимоги до податкового органу про скасування податкової консультації №304/10/14-08-11-09 від 17.03.2015 року.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається, що рішення у справі прийнято в порушення норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції щодо необхідності відмови в задоволені позовних вимог не відповідає фактичним обставинам справи, так як оскаржувана податкова консультація є необґрунтованою, оскільки зміни до податку на нерухоме майно внесені менш ніж за 6 місяців до початку нового бюджетного періоду, а тому відповідно до загальних принципів податкового законодавства - вони повинні діяти з 01.01.2016 року, а не з 01.01.2015 року, як це зазначено відповідачем.

Відповідачем не надано заперечень на апеляційну скаргу, проте у суді першої інстанції ним вказано про те, що оскаржувана консультація повністю відповідає вимогам закону та правомірно здійснена відповідно до положень ст.265-266 Податкового кодексу України.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв'язку із неявкою відповідача у судове засідання та поданням відповідного клопотання від позивача.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що у лютому 2015 року позивач звернувся до податкового органу із заявою, у якій поставлено питання про надання роз'яснення щодо виконання Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII, яким внесено зміни до Податкового кодексу України та запроваджено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме - чи дійсно податок на нерухоме майно нараховується та сплачується починаючи з 2016 року.

У відповідь на вказану заяву позивачем отримано податкову консультацію від 17.03.2015 року № 304/10/14-08-11-09, у якій податковим органом роз'яснено, що позивач, як юридична особа, у 2015 році зобов'язаний самостійно обчислювати суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, станом на 1 січня звітного року за ставками, встановленими рішенням сільської селищної або міської ради і до 20 лютого цього ж року подати декларацію за встановленою формою.

Не погоджуючись з наданою податковою консультацією позивачем оскаржено її до суду.

За результатом встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо необґрунтованості позовних вимог, оскільки законодавцем прямо передбачено початок дії вказаної норми з 2015 року, а тому позивач повинен сплачувати відповідний податок, що вказує на правомірність наданої консультації.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Приписами ст.52 ПК України визначено, що за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Пунктом 53.3 ст.53 ПК України вказано, що платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII внесено зміни до Податкового кодексу України щодо оподаткування нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, зокрема, розширено базу оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки шляхом оподаткування нежитлової нерухомості, які набрали чинності з 01.01.2015 року.

Пунктом 4 розділу ІІ "Прикінцеві положення" вищевказаного Закону вказано, що органам місцевого самоврядування рекомендовано: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Також установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Підпунктом 266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України (в новій редакції) визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України - об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Приписами пп.266.3.1, пп.266.3.3 п.266.3 ст.266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об'єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об'єкт.

Ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування (пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України).

При цьому, пунктом 33 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що на 2015 рік ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, визначені пп.266.5.1 цього Кодексу, не можуть перевищувати 1 відсоток мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. метр для об'єктів нежитлової нерухомості.

Відповідно до пп.266.6.1 п.266.6 ст.266 Податкового кодексу України - базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно пп.266.7.5 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально. Щодо новоствореного (нововведеного) об'єкта житлової та/або нежитлової нерухомості декларація юридичною особою - платником подається протягом 30 календарних днів з дня виникнення права власності на такий об'єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт.

Згідно п.4.4 ст.4 ПК України - установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Судовою колегією встановлено, що підставою для оскарження вищевказаної податкової консультації є незгода підприємства із визначеним відповідачем початком дії нововведеного податку, оскільки відповідно до загальних принципів податкового законодавства, які визначені у пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Крім того, ч.3 ст.27 Бюджетного кодексу України визначено, що Закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету, і приймаються після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Позивачем зроблено висновок, що оскільки новий податок введено в дію законом, що набрав чинності 01.01.2015 року, то зазначений податок має справлятися не раніше 2016 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком позивача та вважає надану податковим органом консультацію правомірною, оскільки вищевказаними нормами закону прямо передбачено, що на 2015 рік ставки податку для об'єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, визначені пунктом 266.5.1 пункту 265.5 статті 265 цього Кодексу, не можуть перевищувати 1 відсоток мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. метр для об'єктів нежитлової нерухомості, тобто Податковим кодексом України прямо встановлено обов'язок сплати юридичними особами податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки саме з 2015 року.

Судова колегія також зазначає, що вищевказані обмеження щодо строків введення змін до елементів податків та зборів, визначені саме для законодавчого органу який і вводить новий податок, в той час як відповідач, як податковий орган, лише надає роз'яснення згідно встановлених законодавцем норм і не може змінювати вимоги закону.

При цьому на момент розгляду справи у суді - вищевказаний закон, яким встановлено у 2015 році новий податок, не визнано нечинним чи неконституційним та не зупинено його дію.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи не допущено порушень норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що є підставою для залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №19" - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді: О.В. Яковлєв А.В. Бойко Т.М. Танасогло