Справа № 806/1229/15
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"02" липня 2015 р. Справа № 806/1229/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі Волянській О.В. ,

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: Домарацької В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" травня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Житомирської обласної дирекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 03.12.2014 року № 001022620 про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування: за основним платежем на суму 6 179,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1 714,75 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду відповідачем подано апеляційну скаргу в якій зазначається, що висновки постанови суду першої інстанції помилкові та такі, що не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що Андрушівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_5 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, про що було складено акт № 598/620/НОМЕР_1 від 01.12.2014 року (а.с. 9-19).

За наслідками проведеної перевірки встановлено порушення пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), за неподання податкової декларації про доходи та майновий стан за 2013 рік; абз."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за період в сумі 6 179,00 грн., в тому числі по періодах: 2013 рік - 6 179,00 грн.

Підставою для даного висновку стало те що, відповідно до податкового розрахунку за формою 1-ДФ фізичною особою ОСОБА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, отримано дохід у вигляді додаткового блага від АТ "Райффайзен Банк Аваль" в розмірі 41 193,32 грн., у вигляді анулювання (прощення) заборгованості.

На підставі акту перевірки № 598/620/НОМЕР_1 від 01.12.2014 року Андрушівською ОДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" № 001022620 від 03.12.2014 року, про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування: за основним платежем на суму 6 179,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1 714,75 грн. (а.с. 20).

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в порядку адміністративного узгодження, за результатами якого 30.12.2014 року ГУ ДФС у Житомирській області винесло рішення № 1108/Н-С/06-30-10-06 про результати розгляду первинної скарги. Вказаним рішенням ГУ ДФС у Житомирській області залишило без змін податкове повідомлення-рішення № 001022620 від 03.12.2014 року Андрушівської ОДПІ (а.с.25-28).

Не погоджуючись з рішенням ГУ ДФС у Житомирській області позивачем було подано повторну скаргу від 16.01.2015 року до Державної Фіскальної Служби України на податкове повідомлення-рішення № 001022620 від 03.12.2014 року (а.с.29-32).

Рішенням Державної Фіскальної Служби України від 03.03.2015 року № Н/99-99-10-01-03-14 повторну скаргу позивача залишено без задоволення а податкове повідомлення-рішення № 001022620 від 03.12.2014 року Андрушівської ОДПІ без змін (а.с.33-36).

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 07.12.2007 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (далі по тексту - банк) та ОСОБА_5 було укладено Договір № 014/4452/82/126220 про надання кредиту, згідно якого банк зобов'язується надати позивачу, а позивач зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в сумі 15 000,00 грн., та сплатити проценти, комісії в порядку та на умовах, визначених даним Договором.

У зв'язку з важким матеріальним становищем позивач не зміг своєчасно сплатити кредит, що стало підставою для нарахування банком пені в розмірі 39 589,02 грн. та 1 604,30 грн. відсотків за користування кредитом, всього на загальну суму 41 193,32 грн.

Зважаючи на погашення ОСОБА_5 заборгованості за основною сумою кредиту ("тіло кредиту"), 04.09.2013 року кредитор та позичальник уклали Договір про припинення зобов'язань за кредитним договором № 014/4452/82/126220 від 07.12.2007 року, відповідно до умов якого підтверджується відсутність у ОСОБА_5 будь-якої заборгованості за основним кредитним договором та припинення чинності основного кредитного договору. (а.с.52).

Тобто, відповідно до даного Договору, клієнту ОСОБА_5 було анулювано (прощенно) заборгованості в розмірі 39 589,02 грн. пені та 1 604,30 грн. відсотків нарахованих за користування кредитом.

Відповідно до пп.14.1.54 ПК України доходом з джерелом його походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентом або нерезидентом, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з п.162.1 ст.162 ПК України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 п.164.1 ст.164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.

Відповідно до пп.«д» пп.164.2.17 ПК України до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу включається сума боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощення) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, в якому такий борг було анульовано (прощено), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що обов'язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності таких умов: а) отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого кредитором за його самостійним рішенням; б) надіслання платнику податку повідомлення про анулювання боргу; в) включення кредитором суми анульованого боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь платника податку, за підсумками звітного періоду; г) відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

Лише у разі невиконання банком вимог пп.«д» пп.164.2.17 ПК України стосовно повідомлення боржника про суму анульованого (прощеного) боргу та включення її до податкового розрахунку №1ДФ, такий кредитор зобов'язаний у повному обсязі виконати обов'язки податкового агента, встановлені п.176.2 ПК України.

За визначенням пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

У відповідності до п.3.3. Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року № 1020, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2011 року за № 46/18784, у графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом.

Враховуючи наведені нормативні положення, колегія суддів зазначає, що основною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній форм.

З цього слідує висновок, що прощена (анульована) сума заборгованості може вважатися доходом боржника лише у випадку фактичного отримання боржником такої суми.

Отже, з суми прощеної (анульованої) заборгованості за кредитним договором доходом позивача може вважатися лише та сума, яка фактично була надана банком позивачу у вигляді кредиту, тобто тіло кредиту, а штрафні санкції за неналежне виконання умов договору у вигляді пені, які нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, не можуть вважатися доходом платника податків, що підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" травня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "02" липня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_5 АДРЕСА_2

представник позивача: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Андрушівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул. Воб'яна,26,м.Андрушівка,Андрушівський район, Житомирська область,13400

4-третій особі: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Бан Аваль" в особі Житомирської обласної дирекції - вул.Перемоги,10,м.Житомир,10014,