Справа № 642/5769/15-а
Суддя: Шрамко Л. Л.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №642/5769/15
Провадження № 2а/642/94/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді - Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Бондаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова про відмову зарахувати в трудовий стаж для обчислення пенсії роки праці у колгоспі ім. Фрунзе за період з 03.05.1983 року по 01.11.1983 року, з 01.04.1984 року по 01.07.1985 року; у колгоспі ім. Жданова за період з 01.04.1986 року по 25.12.1986 року; у Шебекінському РАЙПО за період з 15.09.1987 року по 24.04.1989 року, у колгоспі ім. Фрунзе за період з 15.04.1991 року по 31.08.1991 року, у МПП «Зоря» за період з 18.09.1991 року по 30.06.1998 року, та зобовязати відповідача зарахувати йому в трудовий стаж для обчислення пенсії працю вказані періоди праці.

В обґрунтування позову послався на те, що у січні 2015 року звернувся до відповідача для призначення пенсії зі всіма необхідними документами, однак у лютому 2015 року отримав відповідь, що за вказав періоди роботи необхідно надати уточнюючі довідки, однак вказані записи наявні у трудовій книжці. Він звернувся до архівів з відповідними запитами, та отримав відповідь, що до архіву на зберігання документи з вказаних підприємств не надходили.

Вважає, що надав безспірні докази своєї праці вказаний період, тому дії відповідача щодо відмови зарахування йому вказаних періодів роботи до трудового стажу для призначення пенсії вважає неправомірними.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням справу слухати у відсутності представника. Письмових заперечень суду н надав.

Відповідно до ст. 128 КАС України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі наступного.

У січні 2015 року позивач звернувся до Управляння Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Харкова для нарахування пенсії за віком, надав трудову книжку та інші необхідні документи.

18 лютого 2015 року відповідач направив йому лист № 1686/02/29 , в якому зазначив, що для призначення пенсії за віком йому необхідно дооформити та надати до управління уточнюючи довідки за періоди роботи: з 03.05.1983 р. по 01.11.1983 р., з 01.04.1984 р, по 01.07.1986 р. з 01.04.1986 р. по 25.12.1986 р., з 09.01.1987 р. по 24.04.1989 р. з 15.04.1991 р. по 31.08.1991 р.

Позивач звернувся до архівів щодо отримання вказаних довідок, та отримав відповіді НПСЦ «Харківський народний архів» № 79від 09.06.2015 року, КП «Міський архів» Харківської міської ради № Д-46 від 09.06.2015 року, Міжрегіонального комерційного архіву в формі приватного підприємства № 741 від11.06.2015 року про те, що з вказаних підприємств документи на зберігання до архіву не передавались.

Відповідач не зарахував позивачу до трудового стажу для обчислення пенсії вказані періоди роботи, незважаючи на те, що в трудовій книжці наявні всі відповідні записи, засвідчені печатками підприємств, з посиланням на рішення правління та накази про прийняття позивача на конкретну посаду та звільнення з цих підприємств.

Так, у трудовій книжці зроблені наступні записи:

- №7 від 03.05.1983 року про прийняття позивача на роботу в колгосп ім. Фрунзе відповідно до договору від 03.05.1983 року;

- №8 від 01.11.1983 року про звільнення позивача у звязку з закінченням строку дії трудового договору;

- №9 від 01.04.1984 року про прийняття на роботу у колгоспі ім. Фрунзе за договором підряду,

- №10 від 01.07.1985 року про звільнення за закінченням строку договору 01.07.1985 року - №13 від 01.04.1986 року про прийняття на роботу до колгоспу ім. Жданова;

- №14 від 25.12.1986 року про звільнення з роботи;

-№15 від 09.01.1987 року про прийняття на роботу до Шебекінського РАЙПО;

- №16 від 24.04.1989 року про звільнення з цього підприємства;

- №17 від 15.04.1991 року про прийняття на роботу за договором підряду до колгоспу ім. Фрунзе;

- №18 від 31.08.1991 року звільнений з роботи у колгоспі ім. Фрунзе;

- №19 від 18.09.1991 року про прийняття на роботу до МПП «Зоря»;

- №20 від 30.06.1998 року про звільнення з МПГІ «Зоря».

Право громадян України на державне пенсійне забезпечення передбачено Конституцією України та Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон №1788/12).

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Відповідно до Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав та свобод людини та громадянина в Україні, в тому числі і право на пенсійне забезпечення, передбачені ст. 3 ст.8, ч.2 ст.19, ст.22, ст.24 Конституції України, у сфері пенсійного забезпечення не можуть бути скасовані або звужені.

Правовою гарантією забезпечення державою такого права є виконання взятих на себе зобов'язань, виходячи із положень принципу, що закріплений у ст.8 Конституції України, ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не надав доказів правомірності відмови у зарахуванні позивачеві до трудового стажу для нарахування пенсії роботи на вказаних підприємствах, дані про яку внесені до трудової книжки, що порушує право позивача на отримання пенсії у встановленому законом розмірі.

За таких обставин суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Враховуючи що відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору, витрати по оплаті судового збору покладаються на державу.

Керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ст.ст. 2, 8, 11, 71, 72,159, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова про відмову зарахувати ОСОБА_1 в трудовий стаж для обчислення пенсії періоди праці у колгоспі ім. Фрунзе з 03.05.1983 року по 01.11.1983 року, з 01.04.1984 року по 01.07.1985 року; у колгоспі ім. Жданова з 01.04.1986 року по 25.12.1986 року; у Шебекінському РАЙПО з 15.09.1987 року по 24.04.1989 року, у колгоспі ім. Фрунзе з 15.04.1991 року по 31.08.1991 року, у МПП «Зоря» з 18.09.1991 року по 30.06.1998 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Харкова зарахувати ОСОБА_1 в трудовий стаж для обчислення пенсії періоди праці у колгоспі ім. Фрунзе з 03.05.1983 року по 01.11.1983 року, з 01.04.1984 року по 01.07.1985 року; у колгоспі ім. Жданова з 01.04.1986 року по 25.12.1986 року; у Шебекінському РАЙПО з 15.09.1987 року по 24.04.1989 року, у колгоспі ім. Фрунзе з 15.04.1991 року по 31.08.1991 року, у МПП «Зоря» з 18.09.1991 року по 30.06.1998 року.

Постанова може бути оскаржена в Харківській апеляційний адміністративний суд через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.Л. Шрамко