Справа № 2а/1770/3609/2011
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2011-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/3609/2011

12 вересня 2011 року 18год.30хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Баглика В.С., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

представник позивача: не прибув,

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Сарненська міжрайонна державна податкова інспекція
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення податкової заборгованості, -
ВСТАНОВИВ :

Сарненська міжрайонна державна податкова інспекція звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності у сумі 588,79грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що станом на 11.08.2011р. заборгованість відповідача перед бюджетом з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності становить 588,79грн. Вказаний борг у добровільному порядку відповідно до чинного законодавства відповідачем не сплачено.

У судове засідання представник позивача не прибув, у поданому суду клопотанні позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу за відсутності представника.

Відповідач заперечень суду не надала, у судове засідання не прибула, про причини неприбуття суд не повідомила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін у судовому засіданні. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити спір без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець Сарненською районною державною адміністрацією Рівненської області 21.12.2000р. та взята на облік, як платник податків в органі державної податкової служби з 22.12.2000р. за №850/586.

Як вбачається з договору оренди землі від 17.08.2005р., укладеного між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Сарненською міською радою, відповідач є орендарем земельної ділянки загальною площею 0,06га.

29.01.2010р. відповідачем до податкового органу було подано податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, відповідно до якої сума орендної плати на 2010 рік згідно з договором оренди складає 3303,29грн.

Згідно з даними особового рахунку станом на 11.08.2011р. за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності у сумі 588,79грн.

Оскільки у встановлені законом терміни відповідачем вказана сума орендної плати сплачена не була, Сарненською МДПІ 25.03.2011р. фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 вручено податкове повідомлення-рішення від 25.03.2011р. №/0, яким за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань визначено штраф у розмірі 55,05грн. та нараховано пеню в сумі 74,56грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення відповідачем у встановленому законом порядку не оскаржувалося.

З метою скорочення податкової заборгованості Сарненською МДПІ для фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 15.02.2010р. вручено першу податкову вимогу №1/114 від 11.02.2010р. на суму 802,40грн., здійснено запис у державний реєстр застав рухомого майна про податкову заставу та 20.03.2010р. вручено другу податкову вимогу №2/191 від 17.03.2010р. на суму 1077,72грн.

Податкові вимоги відповідачем у встановленому законом порядку не оскаржувалися.

Ці обставини підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами: довідкою про податкову заборгованість перед бюджетом станом на 11.08.2011р. (а.с.3), копією свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (а.с.4), копією довідки про взяття відповідача на облік як платника податків (а.с.5), витягом з облікової картки платника (а.а.с.7-8), копією договору оренди землі від 17.08.2005р. (а.а.с.9-11), копією податкового повідомлення-рішення від 25.03.2011р. №/0 та копією корінця цього податкового повідомлення-рішення (а.с.12), копією податкової декларації з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності №1406 від 30.01.2010р. (а.с.13), копією корінця першої податкової вимоги №1/114 від 11.02.2010р. (а.с.14), копією корінця другої податкової вимоги №2/191 від 17.03.2010р. (а.с.15), копією Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.16).

Згідно зі ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п.288.1, п.288.2 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу Кодексу визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом з причин, пов'язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Оскільки відповідач не оскаржував податкової вимоги, то загальна сума податкової заборгованості є узгодженою і підлягає сплаті.

Оскільки відповідач не оскаржувала податкового повідомлення-рішення та податкових вимог, то загальна сума податкової заборгованості є узгодженою і підлягає сплаті.

Відповідно до пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Підпунктом 41.5 статті 41 Податкового кодексу України передбачено, що органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Пунктом 11 ст.10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" №509-XII від 04.12.1990р. встановлено право державних податкових інспекцій подавати до суду позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Підстави для застосування ст.94 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до місцевого бюджету міста Сарни Сарненського району Рівненської області податкову заборгованість з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності у сумі 588,79грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дудар О.М.