Справа № 2-а-475/10/1628
Суддя: Миркушіна Н. С.
Дата ухвалення: 2010-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-475/10/1628
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2010 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

в складі судді Миркушіної Н.С.

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в м. Хоролі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання неправомірними дій управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області та стягнення недоотриманої суми одноразової компенсації при встановленні групи інвалідності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання неправомірними дій управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області та стягнення недоотриманої суми одноразової компенсації при встановленні групи інвалідності.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорія І та інвалідом 2-ої групи. 12.09.2005 року йому було встановлено 2 групу інвалідності по захворюванню, повязаному із виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На підставі ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ він має право на отримання одноразової компенсації при встановленні групи інвалідності як інвалід 2-ої групи у розмірі 45 мінімальних заробітних плат. Зазначені в ст.48 даного Закону виплати повинні бути проведені протягом одного місяця з дня встановлення інвалідності. На його звернення із заявою до управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації про надання йому відповіді стосовно суми виплати одноразової компенсації при встановленні йому 2-ої групи інвалідності йому було надано відповідь, що одноразова компенсація йому була виплачена в сумі 284,40 грн. на підставі постанови КМУ №836 від 26.07.1996 р. "Про компенсаційні виплати особам,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позивач вважає, що відповідач повинен був здійснити виплату йому одноразової компенсації при встановленні групи інвалідності в порядку та розмірах, визначених базовим законом, тобто ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ,- у розмірі 45 мінімальних заробітних плат із розрахунку мінімальної заробітної плати на момент встановлення інвалідності, а не постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 р. "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вважає, що сума недоплаченої йому одноразової компенсації при встановленні 2-ої групи інвалідності становить: 350 х 45 284,40 = 15465,60 (грн.).

Позивач просить визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області щодо невиплати йому одноразової компенсації при встановленні йому 2-ої групи інвалідності у відповідності до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, і зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області виплатити йому недоотриману ним суму одноразової компенсації у розмірі 15465 грн. 60 коп.

В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, позов підтримує повністю.

В судове засідання представник відповідача не зявився, надіславши суду заяву про розгляд справи за відсутності представника управління, та надавши заперечення.

Суддя, дослідивши та належно оцінивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров»я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Серія А № 435532 с, виданим 21.10.2005 року, посвідчення серії Б №504757 від 19.09.2005 року. У звязку з цим позивач користується правами та пільгами, передбаченими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно висновку Полтавської обласної медико-соціальної експертної комісії 12.09.2005 року позивачу встановлено 2-у групу інвалідності по захворюванню, пов'язаному із виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС , що підтверджується довідкою Сер. МСЕ - № 0107856 від 12.09.2005 року.

Позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, і згідно довідки УПСЗН Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області від Позивачу була нарахована та виплачена одноразова компенсація при встановленні групи інвалідності на підставі постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 р. "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в сумі 284,40 грн.

Абзацом третім частини першої ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ передбачено , що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС,які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах : інвалідам 2-ої групи - 45 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Постановою КМУ від 26.07.1996 р. № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено розміри одноразової компенсації в твердій грошовій сумі, зокрема для інвалідів 2 групи (категорія 1) - в розмірі 284,40 грн., тобто в цій постанові закріплено конкретні розміри компенсації, що суперечить Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ, котрим визначено кратність одноразової компенсації залежно від розміру мінімальної заробітної плати,яка встановлюється законом.

З моменту прийняття постанови встановлені нею розміри компенсації залишалися незмінними, у той час як Верховною Радою України неодноразово змінювався розмір мінімальної заробітної плати,щорічно затверджувався державний бюджет, тому ,оскільки ні Верховна Рада України,ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, якими є Постанови КМУ , при вирішенні даного спору застосуванню підлягають саме ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ та статті законів,якими передбачено мінімальний розмір заробітної плати, а не Постанова КМУ № 836 від 26.07.1996 р."Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В цьому звязку суддя вважає безпідставними посилання відповідача на нову редакцію ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", викладену в пп.11 п.28 розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» : « одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС,які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім»ям , які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, згідно із якою щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах,встановлених ПКМУ».

Законом України «Про державні та соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено,що мінімальний розмір заробітної плати визначається виключно Законами України. При цьому Закони, які встановлювали мінімальні заробітні плати, не містили обмежень щодо застосування норм ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

У Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХІІ викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя та здоров»я. Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень,звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , є безпідставним, тому дії відповідача в частині виплати позивачу одноразової компенсації при встановленні йому 2-ої групи інвалідності у розмірі, встановленому Постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 р."Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не у розмірі 45 мінімальних заробітних плат відповідності до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є неправомірними.

Позивачу встановлено 2 групу інвалідності по захворюванню, повязаному із виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС , 12.09.2005 року. Розмір мінімальної заробітної плати на цей момент становив 515 грн. ( ст.59 Закону України № 107 «Про Державний бюджет України на 2008 рік»), отже розмір одноразової компенсації при встановленні групи інвалідності,яку позивач повинен був отримати, становив 350 х 45 = 15750 (грн.). Оскільки позивачу було виплачено 284,40 грн., недоотримана ним сума одноразової компенсації складає 15465 грн. 60 коп.

Суддя не приймає до уваги доводи відповідача про те, що управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області не є головним розпорядником коштів, а тому не може бути належним відповідачем у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, якою затверджений Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь,управлінь,відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту населення (далі-головні розпорядники коштів). Таким чином, управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та приписів п.п.1-3 Порядку використання коштів Державного бюджету для виконання програм, повязаних із спеціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 936 від 20.09.2005 року, у управління праці та соціального захисту населення з»явився обовязок щодо реалізації механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо,зокрема, пільг громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отже, звернення з позовними вимогами до управління праці та соціального захисту населення щодо стягнення зазначених видів допомоги є обґрунтованим.

Статтею 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", передбачено,що фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Зазначене доводить,що управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, як розпорядник коштів Державного бюджету України, є належним відповідачем.

Суддя також не приймає до уваги доводи відповідача про пропущення позивачем строку звернення до суду, встановленого ст.99 КАС України, з наступних підстав.

Відповідно до ст.76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди,заподіяної життю і здоров»ю особи, не обмежується строком давності. Під ядерною шкодою зазначений Закон розуміє втрату життя, будь-які ушкодження, завдані здоров»ю людини, або будь-яку втрату майна, або шкоду, заподіяну майну, або будь-яку іншу втрату чи шкоду, що є результатом небезпечних властивостей ядерного матеріалу на ядерній установці або ядерного матеріалу, який надходить з ядерної установки чи надсилається до неї, крім шкоди, заподіяної самій установці або транспортному засобу,яким здійснюється перевезення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,8 -11,69-71,79,86,158-163,185,186,254 КАСУ, ст. ст. 8, 19, 22,152 Конституції України, ст. ст.1,13, 48,63,70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», ст.76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання неправомірними дій управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області та стягнення недоотриманої суми одноразової компенсації при встановленні групи інвалідності задовольнити повністю.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової компенсації при встановленні йому другої групи інвалідності у розмірі 45 мінімальних заробітних плат, передбаченому ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області здійснити виплату ОСОБА_1 недоотриманої ним одноразової компенсації при встановленні йому другої групи інвалідності відповідно до ст.48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в сумі 15465 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Хорольський районний суд Полтавської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня складення в повному обсязі, і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: