Справа № 815/1130/15
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/1130/15

Категорія: 3.1.3 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.,

секретаря Мамедової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання дій протиправними щодо відмови в обміні свідоцтв на постійне проживання: серії НОМЕР_2, від 29 вересня 2008 року, НОМЕР_3 безстроково на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.; серії НОМЕР_1, від 20 березня 2008 року, НОМЕР_4 безстроково на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.; зобов'язання провести процедуру обміну свідоцтв на постійне проживання.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року визнано протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови в обміні посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_5, виданого СГІРФО ГУ МВС України в Одеській області від 20 березня 2008 року, НОМЕР_4 безстроково на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Визнано протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови в обміні посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_2, виданого СГІРФО ГУ МВС України в Одеській області від 29 вересня 2008 року, НОМЕР_3 безстроково на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області провести обмін посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_5, виданого СГІРФО ГУ МВС України в Одеській області від 20 березня 2008 року, НОМЕР_4 безстроково на ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області провести обмін посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_2, виданого СГІРФО ГУ МВС України в Одеській області від 29 вересня 2008 року, НОМЕР_3 безстроково на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що з 1994 року позивачі проживають на території України, згідно з договором між Урядом Союзу Радянських соціалістичних республік і Урядом Соціалістичної республіки В`єтнам про напрям і прийом в`єтнамських громадян на професійне навчання і роботу на підприємствах і організаціях СРСР від 02 квітня 1981 року.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. було отримано посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_2, виданого СГІРФО ГУ МВС України в Одеській області від 29 вересня 2008 року, НОМЕР_3 безстроково.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 було отримано посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_2, виданого СГІРФО ГУ МВС України в Одеській області від 29 вересня 2008 року, НОМЕР_3 безстроково.

30 січня 2015 року позивачі звернулися до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з заявами про обмін посвідок на постійне проживання в Україні у зв'язку з досягненням 45-річного віку. /а.с.11, 51/

Листами Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 11 лютого 2015 року №5/3-81-71 та №5/3-80-Н відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в обміні посвідок та розпочато процедуру скасування рішень про надання дозволу на імміграцію в Україну. /а.с.12, 52/

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначені Законом України «Про імміграцію».

Відповідно до ст.1 названого Закону іммігрантом є іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання.

Дозволом на імміграцію є рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Згідно п.2 ч.1 ст.9 Закону заяви про надання дозволу на імміграцію подаються особами, які перебувають в Україні на законних підставах, до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції.

Відповідно до абз.4 п.4 розділу V Прикінцеві положення Закону України «Про імміграцію» вважаються такими, що мають дозвіл на імміграцію в Україну, окрім іншого, іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну до 6 березня 1998 року за Угодою між Урядом Соціалістичної Республіки В'єтнам та Урядом СРСР про направлення і прийняття в'єтнамських громадян на професійне навчання та роботу на підприємства і в організації СРСР від 2 квітня 1981 року, залишилися проживати в Україні і звернулися протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом із заявою про видачу їм посвідки на постійне проживання в Україні.

Також п. 4 розділу V Прикінцеві положення Закону України «Про імміграцію» встановлено, що особам, зазначеним у пункті 4 Прикінцевих положень, посвідка на постійне проживання видається за їхніми заявами або заявами їх законних представників без оформлення дозволу на імміграцію. На них поширюється чинність статей 12-15 цього Закону.

При цьому статтею 12 Закону України «Про імміграцію» встановлені підстави для скасування дозволу на імміграцію, зокрема дозвіл на імміграцію може бути скасовано органом, який його видав, якщо:

1) з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність;

2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили;

3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні;

4) це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України;

5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

6) в інших випадках, передбачених законами України.

Відповідно до п. 1 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого Постановою КМУ від 26 грудня 2002 року №1983, цей Порядок визначає процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну, поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень (далі - провадження у справах з питань імміграції), а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію.

При цьому пунктами 21-25 зазначеного порядку передбачена певна процедура щодо скасування дозволу на імміграцію.

Як встановлено судом першої інстанції, та з чим погоджується апеляційний суд позивач ОСОБА_2 тримала посвідку на постійне проживання в Україні відповідно до п. 4 розділу V Прикінцеві положення Закону України «Про імміграцію».

Оскаржений висновок щодо ОСОБА_2 не містить посилань на норму закону або підзаконного нормативного акту, на підставі яких СГІРФО ГУ МВС України в Одеській області прийняло висновок вважати позивача ОСОБА_2 такою, що немає дозволу на імміграцію в Україну, про анулювання штампу «Дозволено постійне проживання в Україні» та інших висновків, зазначених в оскарженому висновку.

Таким чином, посвідка на право постійного проживання в Україні є документом, який підтверджує це право, яке виникло у позивача ОСОБА_2 з надання Україною права на імміграцію у країну.

Згідно відповіді від 11.02.2015 року №5/3-80-71 та №5/3-81-71 /а.с.12, 52/ підставою для відмови у в обміні посвідки позивачу ОСОБА_2 зазначено, що розпочата процедура скасування рішення про надання дозволу на імміграцію в Україну.

При цьому, відповідачем не надано відповідних доказів та судом не встановлено, що за визначений проміжок часу з'явилися обставини, які б тягли за собою обґрунтування скасування дозволу на імміграцію та таке рішення було прийнято компетентним органом України, а тому відсутні підстави для зволікання органом ДМС України у проведенні обміну посвідки позивачу ОСОБА_2.

Разом з тим, судом першої інстанції не прийнято до уваги, що у відповідності до п.4.5 Порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом МВС України від 15.07.2013р. №681, співробітниками відділу імміграційної роботи ГУ ДМС України в Одеській області здійснювалася перевірка наявності підстав для обміну посвідки ОСОБА_1 та відсутності підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених пунктом 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Проведеною перевіркою встановлено, що дозвіл на імміграцію в Україну та документування посвідкою на постійне проживання ОСОБА_1 було здійснено усупереч Закону України «Про імміграцію», у зв'язку з чим на підставі вимог абзацу 3 пункту 2.9 розділу ІІ Тимчасового порядку відповідачем було розпочато процедуру скасування рішення про видачу посвідки на постійне проживання ОСОБА_1.

В результаті чого, пунктом 3 наказу Державної міграційної служби України від 09 квітня 2015 року №49 «Про скасування деяких рішень про видачу посвідок на постійне проживання» на підставі висновку ГУ ДМС в Одеській області від 11.02.2015р. скасовано повністю рішення ВГП та ІС Одеського міського відділу УМВС України в Одеській області від 24.06.2002р. про залишення в Україні на постійне проживання громадянина Соціалістичної Республіки В'єтнам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 Видані на підставі цього рішення посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_6 від 24.06.2004р., серії НОМЕР_7 від 2007р. та серії НОМЕР_2 від 29.09.2008р. визнано недійсними та такими, що підлягають вилученню. /а.с.117-118/

Отже, у визначеному законом порядку, відповідачем стосовно позивача ОСОБА_1 було прийнято обґрунтоване та правомірне рішення з приводу відмови обміну свідоцтва на постійне проживання.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в порядку ст.202 КАС України підлягає частковому скасуванню.

Керуючись, ст.ст. 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області задовольнити частково, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Прийняти у цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання дій протиправними щодо відмови в обміні свідоцтва на постійне проживання серії НОМЕР_2 від 29 вересня 2008 року, НОМЕР_3 безстроково на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., зобов'язання провести процедуру обміну свідоцтва на постійне проживання.

В іншій частини постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: О.І. Шляхтицький