Справа № 425/2248/15-а
Суддя: Мирошникова О. Ш.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2015 року Провадження №2-а/425/59/15

Справа №425/2248/15-а

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду Рубіжанського міського суду Луганської області адміністративну справуза позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області про визнання дій неправомірними, скасування розпорядження та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

17 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області про визнання неправомірними дії УПФУ з приводу відмови перерахувати пенсію за віком з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2012, 2013, 2014 роки), що передують року звернення за призначенням пенсії, яка складає 2960,62 гривень; скасувати розпорядження № 772 від 03.03.2015 року та зобовязати УПФУ перерахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2012, 2013, 2014 роки), що передують року звернення за призначенням пенсії, яка складає 2960,62 гривень, перерахунок здійснити з 16.02.2015 року та виплатити різницю між нарахованою та виплаченою пенсією.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що згідно розпорядження № 772 від 03.03.2015 року УПФУ у м. Сєвєродонецьку Луганської області йому було призначено пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, яка складає 1197,91 гривень. 19.06.2015 року в звязку зі зміною місця проживання позивач був взятий на облік як пенсіонер в УПФУ в м. Рубіжному та 03.07.2015 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2012, 2013, 2014 роки та просив зробити такий перерахунок з 16.02.2015 року, тобто з дати подання заяви про призначення пенсії. Проте, відповідач листом від 15.07.2015 року відмовив позивачу з посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України № 327 від 23.04.2012 року, оскільки призначені (перераховані) до 2008 року пенсії перераховуються із застосуванням показників відповідно середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік. З даним рішенням відповідача позивач не погодився, оскільки за призначенням пенсії він звернувся 16.02.2015 року та пенсія за віком була призначена у 2015 році, тому УПФУ повинно було врахувати для обчислення його пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто 2012-2014 роки, який складав 2960,62 гривні.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримує та просить його повністю задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти позову, просила відмовити в його задоволенні з підстав, зазначених в письмових запереченнях, відповідно до яких ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в м. Рубіжному та з його пенсійної справи вбачається, що з 26.05.1997 року йому було призначено пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військовою служби та деяких інших осіб», яка виплачувалася до 28.02.2015 року. 16.02.2015 року позивач дійсно звернувся до управління з заявою про призначення (перерахунок) пенсії, в якій просив перевести його на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при загальному стажі роботи 41 рік 2 місяці 8 днів, при переведенні заробітна плата була взята за період з 01.07.2000 року по 31.01.2015 року згідно даних персоніфікованого обліку. Пенсії особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, призначені до 2007 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» перераховуються із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, який складає 1197,91 гривень, тому дії УПФУ були правомірними, в звязку з чим просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в адміністративній справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно повідомлення № 82/12747 від 04.06.1997 року Міністерства внутрішніх справ України УВС Луганської області ОСОБА_1 було встановлено пенсію за вислугу років з 28.05.1997 року (а.с. 16).

До 26.05.2015 року позивач мав зареєстроване місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебував на обліку в УПФУ у місті Сєвєродонецьку Луганської області.

16.02.2015 року позивач звернувся до УПФУ у місті Сєвєродонецьку з заявою про призначення/перерахунок пенсії та просив перевести його на інший вид пенсії пенсію за віком (а.с. 6, 17).

Згідно розпорядження УПФУ у м. Сєвєродонецьку № 772 від 03.03.2015 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком на загальних умовах призначення з розрахунку загального стажу роботи у 41 рік 2 місяці 8 днів (а.с. 18).

В звязку із зміною зареєстрованого місця проживання з 26.05.2015 року з міста Сєвєродонецька на місто Рубіжне пенсійну справу позивача було передано до УПФУ у місті Рубіжне та з 01.07.2015 року позивача взято на облік відповідача (а.с. 8-9).

19.06.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просить взяти його на облік та призначити йому пенсію за віком (а.с. 19).

03.07.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про порахунок пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за три останні роки 2012-2014 року, що передують його зверненню із заявою від 16.02.2015 року про призначення йому пенсії за віком (а.с. 7).

15.07.2015 року УПФУ у місті Рубіжному в Луганській області листом № 76/М-14 від 15.07.2015 року відмовило позивачу, з якого вбачається, що з 26.05.1997 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та виплачувалася до 28.02.2015 року, згідно заяви позивача його було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та для розрахунку розміру пенсії заробітна плата була взята за період з 01.07.2000 року по 31.01.2015 року згідно даних системи персоніфікованого обліку, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати склав 2,36622. Згідно Постанови Кабінету Міністрів № 327 від 23.04.2012 року пенсії особам із числа військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей, призначені до 2007 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» застосування показників середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, перераховуються із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік, середній заробіток за 2007 рік складає 1197,91 гривня (а.с. 8-9).

Відповідно ст. 7 Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу 26.05.1997 року) військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1)Пенсія за віком;

2)Пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3)Пенсія в звязку з втратою годувальника.

Відповідно ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсій на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно абзацу 2 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені у частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 40Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

З аналізу зазначених норм Закону вбачається, що показник середньої заробітної плати (доходу) застосовується виключно при призначенні пенсії та залишається незмінним під час здійснення перерахунку пенсії на підставі ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Як вже зазначалося вище, відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Тобто, тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватися норми ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відносно застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Позивач не надавав згоду на врахування заробітної плати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому в УПФУ не було підстав застосовувати показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

При розрахунку пенсії за вислугою років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку отримував позивач до 28.02.2015 року, не застосовується взагалі показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески.

В судовому засіданні позивач звертав увагу на те, що відповідно до частини 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено виключно переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які визначені у статті 9 цього Закону пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія, у звязку з втратою годувальника тощо, пенсія за вислугою років у даній статті не значиться.

Суд приймає до уваги зазначені доводи позивача, що дійсно в даному випадку має місце перехід на інший вид пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тому на думку суду ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком не підлягає застосуванню.

Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку пенсія за віком повинна бути призначена позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Суд приходить до висновку, що доводи УПФУ, викладені у листі № 76/М-14 від 15.07.2015 року стосовно того, що на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту населення» від 23.04.2012 року № 327 пенсії призначені (перераховані) до 2008 року із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особа в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2005-2006 роки, перераховуються із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2007 рік у розмірі 1197,91 гривень, є необгрунтованими.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачу з врахуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії, є протиправною, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Також підлягають до задоволення вимоги про скасування розпорядження УПФУ у м. Сєвєродонецьку № 772 від 03.03.2015 року та зобовязання відповідача з 16.02.2015 року (день звернення позивача за перерахунком) перерахувати позивачу пенсію за віком з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2012, 2013, 2015 роки), що передують року звернення за призначенням пенсії, яка складає 2960,62 гривень.

Разом з цим, не підлягають задоволенню вимоги про зобовязання відповідача виплачувати пенсію позивачу в майбутньому, оскільки судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи або інтереси особи на час звернення її до суду, а не можливе порушення прав позивача відповідачем в майбутньому.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 46 Конституції України встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Позивач не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом адміністративної справи. Відповідач є державною установою, тому суд вважає можливим у відповідності до ст. 88 КАС України звільнити його від сплати судових витрат на користь держави.

Суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на наступне.

Розпорядженням Вищого адміністративного суду України від 01.12.2014 року «Про внесення змін до розпорядження Вищого адміністративного суду України від 02.09.2014 року № 193 «Про забезпечення розгляду адміністративних справ, підсудних адміністративним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції», абзац четвертий пункту 1 розпорядження Вищого адміністративного суду України від 02.09.2014 року № 193 визнано таким, що втратив чинність. Роботу Донецького апеляційного адміністративного суду відновлено у місті Краматорську Донецької області (місцезнаходження суду: 84301, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Марата, 15, будівля Художньої школи).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 71, 86, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області про визнання дій неправомірними, скасування розпорядження та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному з приводу відмови в перерахуванні пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2012, 2013, 2014 роки), що передують року звернення за призначенням пенсії, яка складає 2960,62 гривень неправомірними.

Скасувати розпорядження Управління Пенсійного Фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області № 772 від 03.03.2015 року.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області з 16.02.2015 року перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2012, 2013, 2014 роки), що передують року звернення за призначенням пенсії, яка складає 2960,62 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Ш. Мирошникова