Справа № 0503/7788/2012
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2012-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 0503/7788/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2012

Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого-судді Шевченко Л.В.

при секретарі Івашко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора ДПС ВДАІ м.Костянтинівка ГУМВС України в Донецькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування Постанови серії АН 1 № 064863 від 17.08.2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора ДПС ВДАІ м. Костянтинівка ГУМВС України в Донецькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування Постанови серії АН 1 № 064863 від 17.08.2012 року про притягнення до адміністративної відповідальності, мотивуючи свої вимоги наступним.

Постановою в справі про адміністративне серія АН 1 № 064863 від 17.08.2012 року на підставі статті 283 КУпАП позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, - перевищення встановленої швидкості руху на 34 км/чта накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафа в розмірі 340 грн.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги ст.ст. 18, 251, 280, 283, 284 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих особами, які брали участь у справі, доказів, дослідивши матеріали справи та відеозапис фіксації правопорушення, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає відповідне рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються не тільки протоколом про адміністративне правопорушення а й поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що ніхто не може бути підданий заходу стягнення у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, нормою ст.288 ч.1 п.3 КУпАП передбачена можливість оскарження постанови органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення в тому числі в районний в місті суд, яким є Артемівський міськрайонний суд Донецької області, в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі -КАС України), з особливостями, встановленими КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 648652 серії АН 1від 17.08.2012 року вбачається, що водій легкового транспортного засобу HYNDAY Gets, номерний знак АН 3988СТ, ОСОБА_1 перевищив встановлене обмеження швидкості руху на більш ніж на 20 км/год, (а саме рухався у межах населеного пункту зі швидкістю 94 км/год), за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 122 КУпАП. Швидкість руху вимірювалася за допомогою вимірювача швидкості Візір, заводський номер 0712030, який має відповідне свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 06/03-235 дійсне от 14.08.2013 року. Зазначений засіб є радіолокаційним відеозаписуючим вимірювачем швидкості, призначеним для вимірювання швидкості транспортних засобів, відеозапису факту порушення правил дорожнього руху відображення його на екрані монітора, обробки, збереження та відтворення відеозапису, забезпечує відеозапис (або фотографування) порушень швидкісного режиму або інших ситуацій як в стаціонарному, так і патрульному режиму роботи. При складенні протоколу позивачу було продемонстровано швидкість зафіксовану вимірювачем швидкості Візирта час фіксації приладом перевищення швидкості з точністю до секунди. Свідок ОСОБА_3 підтвердила даний факт перевищення швидкості транспортного засобу, але зазначила, що її як свідка відповідач не запросив для складення протоколу та надання пояснень, хоча вона в той час перебувала у транспортному засобі разом із позивачем.

В той же день, 17 серпня 2012 року, на підставі зазначеного протоколу відповідачем було винесено оскаржувану позивачем постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АН 1 № 064863, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 340 гривень -тим самим притягнуто до адміністративної відповідальності.

Як зазначив у позові та пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 безумовним є той факт, що він дійсно перевищив швидкість руху, але це було зроблено з метою уникнути більш тяжких наслідків, як для нього самого так і для пасажирів, які перебували в його автомобілі та для інших учасників дорожнього руху. Зупинившись на вимогу відповідача, він вказував, що водій Жигулікрасного кольору створив аварійну ситуацію шляхом раптового виїзду поперед нього, приблизно за 10 метрів з другорядної дороги, через дві полоси, на його смугу руху, при цьому швидкість руху автомобіля Жигулібула приблизно 20 км/год., оскільки він тільки почав маневр. Автомобіль позивача рухався з швидкістю 60 км/ч , тобто різниця у швидкості автомобіля позивача та автомобіля Жигулікрасного кольору була 40 км/год. Як додатково зазначає позивач, справа від нього рухався автомобіль КамАЗ з причепом, позаду рухався автомобіль Мерседес- маршрутне таксі з пасажирами. Тобто, для уникнення ДТП, позивач вимушений був застосувати екстрений обгін автомобіля КамАЗ і обїзд справа автомобіля Жигулі. З метою уникнення ДТП, позивач прийняв рішення збільшити швидкісний режим та закінчити маневр обгону КамАЗу, повернути на праву полосу руху і обїхати автомобіль Жигулі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зазначив, що фото відео спостереження не відображають дійсного факту як рухався автомобіль та як була створена аварійна ситуація у м. Костянтинівка на вул. Тельмана.

Порядок дій співробітників ДПС встановлюється Інструкцією з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 111 від 27.03.2009 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2009 року за № 576/16592, Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне порушення у сфері забезпечення дорожнього руху затвердженої наказом МВС України №77 від 26.02.2009р. та зареєстровану в Мінюсті України №374/16390 від 24.04.2009р., Розпорядженням МВС України №466 від 21.05.2009р.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно вимог статті 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 86 Кодексу про адміністративне судочинство України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного

доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Докази які б спростували пояснення позивача по суті порушення суду не надано.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що оскаржувана постанова була прийнята на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи та з урахуванням вимог, передбачених законом.

Вина порушника встановлена відповідними доказами, постанову винесено компетентною особою, стягнення накладено у межах санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП. Обставин, які помякшують вину правопорушника, судом не встановлено. Порушень прав позивача при складанні протоколу та при розгляді справи також не встановлено.

Таким чином, оцінюючи в сукупності усі досліджені докази та враховуючи ту обставину, що пояснення позивача в позовній заяві про відсутність в його діянні події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП не знайшли свого підтвердження на відміну від правомірності та обґрунтованості складення у відношенні позивача відповідачем протоколу та оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову та залишенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення без змін.

Керуючись ст. ст. 10, 23, 122, 283, 288, 289, 293, 294 КУпАП, ст. ст. 71,159 - 163, 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора ДПС ВДАІ м. Костянтинівка ГУМВС України в Донецькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання дій при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, незаконними, та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 17.08.2012 року серії АН 1 № 064863, - відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. В.Шевченко