Справа № 809/2655/15
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2015 р. Справа № 809/2655/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Григорука О.Б.

при секретарі Гринчишин Х.І.

за участю: представника позивача - Маковецької Т.І., представника відповідача - Дутка- Гефко Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом:

ТОВ "Банош"

до відповідача: Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень №№, від 15.04.2015,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Банош» звернулося в суд із позовною заявою до Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції ДФС в Івано-Франківській області про визнання нечинним та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 15.04.2015.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані рішення податкового органу винесені з порушенням закону, базуються на безпідставних висновках акту перевірки про факт безтоварності господарських операцій по правочинах укладених з контрагентами позивача ТОВ "Брокбудкепітал", ТОВ "БКФ «Аркада, внаслідок чого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість та податок на прибуток. Вважає такі податкові повідомлення - рішення необґрунтованими.

В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених в адміністративному позові.

Представники відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечили. Суду пояснили, що ДПІ в Шевченківському районі ГУ ДФС України надіслано інформацію «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Брокбудкепітал» за період з 01.03.2011 по 28.02.2015, в якому зазначено, що ТОВ «Брокбудкепітал» здійснював діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних із наданням податкової вигоди третім особам. Така ж інформація була отримана від ДПІ в Корабельному районі м. Миколаєва ГУ ДФС в Миколаївській області щодо ТОВ «БКФ «Аркада». З врахуванням вказаної інформації за результатами позапланової перевірки ТОВ «Банош» податковим органом було складено акт та на його підставі винесено податкові повідомлення-рішення, які оскаржуються позивачем. Вважають, що підстави для скасування вказаних рішень відсутні.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні та витребувані докази, судом встановлено наступне.

ТОВ «БК Геос», з 17 березня 2015 року перейменоване у ТОВ «Банош», зареєстроване як юридична особа з 23.09.2004, з 08.07.2011 перебуває на обліку як платник податків у Коломийській оДПІ.

З 16 березня 2015 року по 27 березня 2015 року відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Будівельна компанія «Геос» (ТОВ «Банош») з документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «БКФ «Аркада» за листопад 2014 року та із платником податків ТОВ «Брокбудкепітал» за вересень 2014 року, їх реальності та повноти відображення в обліку.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт за №726/09-07-22-00-12/33156172 від 03.04.2015 (а.с. 10-43), у відповідності до висновків якого податковим органом встановлено обставини та порушення позивачем вимог законодавства:

- відсутність придбання робіт/послуг у контрагента-постачальника ТОВ «Брокбудкепітал» у вересні 2014 року на загальну суму 245000,00 грн.;

- відсутність придбання робіт/послуг у контрагента-постачальника ТОВ «БКФ «Аркада» у листопаді 2014 року на загальну суму 157634,57 грн.;

- порушення пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, а саме позивачем зайво віднесено до складу собівартості придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг), витрати за 2014 рік в загальній сумі 335530,00 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток за 2014 рік на загальну суму 60395,00 грн.;

- порушено пункти 198.1, 198.2, 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит по податку на додану вартість на загальну суму 67105,00 грн., в тому числі за вересень 2014 року на суму 40833,00 грн., за листопад 2014 року на суму 26272,00 грн., що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість, яке підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 67105,00 грн.

За результатами проведеної перевірки в зв'язку з встановленими порушеннями, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № від 15.04.2015 (а.с. 44), яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 100657,50 грн., в тому числі 67105,00 грн. за основним платежем та 33552,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, та податкове повідомлення - рішення № від 15.04.2015 (а. с. 45), яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок прибуток в розмірі 90592,50 грн., в тому числі 60395,00 грн. за основним платежем та 30197,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Щодо правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень № та № від 15.04.2015 та встановлених фактів завищення сум податку на додану вартість, які позивачем віднесено до податкового кредиту, а також завищення валових витрат, що призвело до заниження сум податку на прибуток, слід зазначити наступне.

Висновки відповідача про наявність вказаних порушень ґрунтуються на тому, що податковим органом встановлено, що контрагенти позивача ТОВ «Брокбудкепітал» та ТОВ «БК «Аркада»: на час проведення перевірки відсутні за своїм місцезнаходженням, а також у контрагентів відсутні об'єкти оподаткування. Крім того, щодо контрагентів позивача, проведеними перевірками органів державної податкової служби за їх місцем реєстрації зроблено висновки про відсутність у них основних засобів та умов для ведення господарської діяльності, а їх діяльність спрямована на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди ТОВ «БК «Геос».

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (робіт, послуг) сум податку на додану вартість до від'ємного значення з цього податку та формування податкового кредиту з податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Сплачені в ціні товару (послуг) суми податку на додану вартість для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Досліджуючи фактичність проведених господарських операцій та їх зв'язок з господарською діяльністю позивача, правомірність формування валових витрат та визначення податкового кредиту з податку на додану вартість судом встановлено наступне.

Позивача взято на податковий облік в органах державної податкової служби 07.10.2004 року та у період, в якому виникли спірні правовідносини був зареєстрований платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість №100348581, яке діяло з 31.08.2011 по 30.03.2015. Надалі і дотепер є зареєстрованим платником податку на додану вартість у відповідності до свідоцтва №200213477, що висвітлено в акті перевірки та не заперечується сторонами.

Щодо господарських операцій із контрагентом ТОВ «БКФ Аркада» слід зазначити наступне.

ТОВ «БКФ «Аркада» 08.10.2013 зареєстроване як юридична особа. Станом на момент здійснення правовідносин із позивачем ТОВ «БКФ «Аркада», був зареєстрований, як платник податку на додану вартість у відповідності до свідоцтва про реєстрацію платника податку від 01.12.2013 року №200149764 (а. с. 78).

Згідно укладених між позивачем та ТОВ «БКФ «Аркада» договорів №21/10 від 21.10.2014, №02/10 від 02.10.2014, №18032014 від 18.03.2014 останнім виконано будівельні роботи на об'єктах ТОВ «БК «Геос» (ТОВ «Банош»).

Факт виконання робіт підтверджується первинною документацією, зокрема, довідками по формі КБ-3 за листопад 2014 року, актами приймання виконаних робіт по формі КБ-2в за листопад 2014 року на загальну суму 157634,57 грн., належним чином оформленими податковими накладними (а.с. 87-100). Крім цього, за виконані роботи здійснено оплату, що не заперечується податковим органом та також висвітлено в акті перевірки та підтверджується платіжним дорученнями, які містяться в матеріалах справи.

За наслідками зазначеної господарської операції позивачем сформовано податковий кредит на суму сплаченого податку на додану вартість на підставі виданих податкових накладних №210, 211, 212 від 26.11.2014 року на загальну суму 157634,57 грн., в тому числі ПДВ - 26272,43 грн.

Згідно інформації отриманої від ДПІ в Корабельному районі м. Миколаєва від 30.04.2015 податковий орган дійшов висновку, що при здійсненні господарської діяльності контрагентом позивача встановлено обставини, які на думку податкового органу свідчать про надання податкової вигоди юридичним особам та встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг).

Під час судового розгляду встановлено, що у вищевказаній інформації зазначено, що підприємство знаходиться в стані припинення, а особою, яка здійснює процедуру ліквідації не надано усіх документів, які могли б підтвердити вчинені господарські операції. На момент проведення звірки за результатами вжитих заходів документи до перевірки не надано, тобто підтвердити правомірність формування податкового кредиту не є можливим. Крім цього, податковий орган послався на недостатню кількість працівників, оформлених у відповідності до вимог трудового законодавства, необхідних для здійснення робіт на об'єктах позивача. Крім цього, в акті перевірки Коломийською оДПІ зазначено, що ліцензія на право здійснення діяльності пов'язаної із створенням об'єктів архітектури №АЕ 279972 призупинена. На підставі зазначеного податковим органом зроблено висновок, що ТОВ «БКФ «Аркада» не мало можливості здійснювати операції з реалізації послуг контрагенту - покупцю.

Слід звернути увагу, що неможливість надати податковому органу первинну документацію особою, яка здійснює ліквідаційну процедуру ТОВ «БКФ «Аркада» станом на дату запиту не свідчить про відсутність таких документів.

Крім цього, податковим органом не доведено, що послуги, які надавались контрагентом у відповідності до зазначених вище договорів, підлягають ліцензуванню, а призупинення дії ліцензії ТОВ «БКФ «Аркада» на право здійснення діяльності пов'язаної із створення об'єктів архітектури, унеможливило надання послуг.

Також необхідно вказати, що порушення, на які покликається податковий орган за умови їх доведення в порядку встановленому законодавством, є підставою для притягнення до відповідальності юридичної особи, яка їх допустила і не можуть тягти негативні наслідки для позивача, оскільки такі дії контрагента перебувають поза межами впливу позивача.

Щодо невідповідності актів виконаних робіт вимогам Державних національних стандартів із ціноутворення в будівництві, які введені в дію 01.01.2014, посилання на які зазначені у акті перевірки, слід вказати, що згідно п. 1.2, п. 1.3 Правил визначення вартості будівництва, вказані стандарти носять обов'язковий характер при визначенні вартості будівництва об'єктів, що споруджуються за рахунок бюджетних коштів державних та комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії. Застосування даного стандарту обумовлюється договором.

Як встановлено судом, сторонами при укладенні договору не передбачалось застосування вказаного вище стандарту, будівництво об'єктів не здійснювалось за рахунок бюджетних коштів державних та комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії.

Таким чином, висновок відповідача про обов'язок застосування вказаного стандарту у спірних правовідносинах не ґрунтується на вимогах закону.

За таких обставин, при розгляді справи не знайшли свого підтвердження висновки Коломийської оДПІ, викладені в акті перевірки за №726/09-07-22-00-12/33156172 від 03.04.2015 щодо порушення позивачем норм податкового законодавства при здійсненні господарських операцій із ТОВ «БК «Аркада».

Щодо господарських операцій позивача із контрагентом ТОВ «Брокбудкепітал» суд зазначає наступне.

ТОВ «Брокбудкепітал» 23.12.2010 року зареєстроване як юридична особа та станом на момент існування правовідносин із позивачем товариство було зареєстроване як платник податку на додану вартість в ДПІ в Шевченківському районі м. Києва з 18.02.2011 по 26.01.2015 року (свідоцтво платника ПДВ №200177156, яке анульоване 26.01.2015 - в зв'язку з перереєстрацією), що підтверджується податковою інформацією №381/26-59-22-04/37450906 від 20.03.2015 року. Вказані обставини відповідачем не заперечуються.

Згідно укладеного між позивачем та ТОВ «Брокбудкепітал» договору підряду №150714 від 15.07.2014 року та у відповідності до кошторису на виконання будівельних робіт останнім виконано ремонтні та будівельні роботи для ТОВ «БК «Геос» (ТОВ «Банош»), а саме влаштування павільйону: підготовка ділянки, монтаж, улаштування внутрішніх інженерних систем, опорядження, благоустрій, внутрішнє оздоблення приміщення в житловому комплексі по вул.. Щорса, 26-а у Печерському районі м. Києва.

Факт виконання робіт підтверджується первинною документацією, зокрема, довідкою про вартість будівельних робіт за вересень 2014 року по формі №КБ-3 (а.с. 110), актом приймання виконаних будівельних робіт № 141 від 12 вересня 2014 року, видатковими накладними (у переробку) № 29 від 27 серпня 2014 року та №30 від 23 липня 2014 року (а.с. 112, 113).

Позивач здійснив розрахунок за виконані роботи, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №715 від 12 вересня 2014 року (а.с. 210).

Також здійснення операцій з виконання робіт підтверджено наявними в матеріалах справи податковими накладними на підставі, яких позивачем сформовано податковий кредит (а.с. 114).

Судом встановлено, що в акті перевірки, як на підставу визначення грошових зобов'язань та застосування штрафних санкцій до позивача Коломийська оДПІ посилається на інформацію ДПІ у Шевченківському районі від 20.03.2015 року №381/26-59-22-04/37450960 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Брокбудкепітал» за період з 01.03.2011 по 28.02.2015. Вказаним інформацією встановлено ненадання ТОВ «Брокбудкепітал» первинних документів, які б підтверджували здійснення господарської діяльності останнім за період з 01.03.2011 по 28.02.2015 та встановлено відсутність юридичної особи за місцезнаходженням. Як наслідок податковий орган дійшов висновку про відсутність об'єкту оподаткування податком на додану вартість операцій з контрагентами та здійснення ТОВ «Брокбудкепітал» діяльності спрямованої на здійснення операцій спрямованих на надання податкової вигоди третім особам.

Такі висновки відповідача є хибними з огляду на наступне. Ненадання ТОВ «Брокбудкепітал» первинної документації для підтвердження господарських операцій із позивачем чи невідображення таких операцій у податковій звітності не є підставою для притягнення до відповідальності позивача, а може тягнути негативні наслідки виключно для платника податків, який таке порушення допустив. Слід зазначити, що на момент надання послуг та видачі податкових накладних, сам позивач та контрагент позивача були зареєстровані як платники ПДВ, їм було видано відповідні свідоцтва. Будь-яких доказів невиконання таких робіт контрагентами по договору відповідачем не надано, а висновки висвітлені в акті ґрунтуються виключно на підставі ненадання податковому органу первинних документів ТОВ «Брокбудкепітал». При цьому, інформацією ДПІ у Шевченківському районі від 20.03.2015 року №381/26-59-22-04/37450960 підтверджено факт декларування ТОВ «Брокбудкепітал» податкових зобов'язань за результатами господарських операцій із ТОВ «Банош» в сумі 40833,33 грн., відхилень в декларуванні сум податку на додану вартість податковим органом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає що ДПІ у м. Івано-Франківську не доведено факт наявності порушення позивачем норм податкового законодавства при здійсненні господарських операцій із ТОВ «Брокбудкепітал».

Спеціальним законом, який визначав платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку на додану вартість до бюджету на час виникнення правовідносин був Податковий кодекс України.

Відповідно до пп.14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно п. 201.8 ст.201 Податкового кодексу України, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на момент укладання договору та видачу податкових накладних, сам позивач та контрагенти позивача були зареєстровані як платники ПДВ, їм було видане відповідні свідоцтва, на час укладення спірних правочинів позивач та його контрагенти були зареєстровані як юридичні особи, формування податкового кредиту відбувалось на підставі належно оформлених податкових накладних, копії яких містяться в матеріалах справи.

При здійсненні перевірки податковим органом також безпідставно не взято до уваги та не перевірено факт виконання угод між контрагентами. Податковим органом не враховано, що вказані операції здійснювались на об'єктах, які у відповідності до вимог чинного законодавства, після закінчення робіт із будівництва, підлягають сертифікації на відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації та підтвердження його готовності до експлуатації. Об'єкти, на яких виконували роботи контрагенти, прийнято в експлуатацію, чим підтверджено фактичне виконання будівельних робіт, що підтверджується сертифікатами Державної архітектурно-будівельної інспекції України №51 від 17.02.2015, №19 від 30.04.2015, №65 від 27.01.2015. Доказів, які б свідчили, що вказані роботи виконані не контрагентами позивача податковим органом не надано.

Таким чином, за умови, що податковим органом не доведено, що відомості, які містяться в документах, які стали підставою для формування податкового кредиту, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, а також відсутності доказів, що відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних яких установлена судом, позивачем правомірно сформовано податковий кредит у періоді, що перевірявся, з врахуванням здійснених господарських операцій із ТОВ «Брокбудкепітал» та ТОВ «БКФ «Аркада».

При цьому, збільшення податковим органом грошового зобов'язання позивачу за платежем податок на додану вартість на суму 100657,50 грн., в тому числі 67105,00 грн. за основним платежем та 33552,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями у відповідності до податкового повідомлення-рішення № від 15.04.2015 року є необґрунтованим.

Щодо визначення податковим органом грошового зобов'язання з податку на прибуток у відповідності до податкового повідомлення - рішення № від 15.04.2015р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок прибуток в розмірі 90592,50 грн., в тому числі 60395,00 грн. за основним платежем та 30197,50 грн. за штрафними санкціями, слід вказати наступне.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з п. 135.1 ст. 135 цього Кодексу доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті та інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 зазначеного Кодексу витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

За правилами пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Оскільки, в судовому порядку встановлено, що витрати позивача за договорами укладеними із контрагентами, які зазначені вище, підтверджуються належним чином оформленими первинними документами, а реальність вказаних господарських операцій та їх пов'язаність з господарською діяльністю позивача не спростована відповідачем, то донарахування відповідачем податкового зобов'язання з податку на прибуток є безпідставним та необґрунтованим.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З врахуванням викладеного, оскаржувані податкові повідомлення-рішення не ґрунтуються на нормах права, внаслідок чого підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №, № від 15.04.2015.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Банош", код 33156172, сплачений судовий збір у сумі 382 (триста вісімдесят дві) грн. 50 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 11.08.2015 року.