Справа № 2а-7906/09/1170
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2010-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія Справа № 2а-7906/09/1170
Рядок звіту № 6.7
КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2010 року м. Кіровоград

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого-судді Ю.П. Пасічник

при секретарі - Ю.П. Пасічник

За позовом КРУ в Кіровоградській обл.

до Покровська сільська рада

про про зобовязаня вчинити дії

Обставини справи

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача про зобовязання виконати лист-вимогу №08-11/1435 від 18.12.2008р., а саме:

- вжити заходи по укладенню договору оренди ставка з ФГ «ОСОБА_1І.»;

- провести розрахунок по орендній платі за користування ставком протягом 2006-2008р.р. в сумі 5414,22 грн. Забезпечити повернення цих коштів на рахунок відповідного бюджету шляхом повернення коштів установи добровільно, або шляхом забезпечення включення до договору оренди ставка сплати орендарем оренди за фактом використання ставка протягом 2006-2008р.р.мв сумі 5414,22 грн., або шляхом укладення договору про відшкодування втрат від користування земельними ділянками протягом 2006-2008р.р. на суму 5414,22грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01.09.2006р. по 01.10.2008р., про що було складено акт від 17.12.2008р. №08-10/190. В ході проведення ревізії було встановлено ряд фінансових порушень. Зокрема встановлено, що на території відповідача знаходяться землі водного фонду, з яких ставок займає 6,5 га. Вказаний ставок використовується ФГ «ОСОБА_1І.» з липня 2006 року, при цьому договір оренди вказаного ставка знаходиться в стадії виготовлення, а орендна плата не нараховується та не сплачується. У звязку з виявленим порушенням позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про усунення порушень виявлених ревізією, зокрема й вимог які є предметом судового розгляду. Відповідачем вимоги не виконано, у звязку з чим позивач звернувся до суду.

Представники позивача в судовому засіданні просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 18.01.2010 року на підставі ст. 160 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Складення постанови в повному обсязі відкладено до 23.01.2010р.

Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

в с т а н о в и в:

Посадовими особами позивача, відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи на ІV квартал 2008 року, у грудні 2008 року було проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01.09.2006р. по 01.10.2008р., про що було складено акт від 17.12.2008р. №08-10/190 (а.с. 6-9). В ході проведення ревізії було встановлено ряд фінансових порушень. Зокрема встановлено, що на території відповідача знаходяться землі водного фонду, з яких ставок займає 6,5 га. Вказаний ставок використовується ФГ «ОСОБА_1І.»з липня 2006 року, при цьому договір оренди вказаного ставка знаходиться в стадії виготовлення, а орендна плата не нараховується та не сплачується.

За наслідками проведеної ревізії позивачем предявлено вимогу №08-11/1435 від 18.12.2008р. (а.с. 10-14) про усунення порушень виявлених ревізією, зокрема й вимогу про вжиття заходів по укладенню договору по оренді ставка з ФГ «ОСОБА_1І.»та проведенню розрахунку по орендній платі за ставок в сумі 5414,22 грн. протягом 2006-2008р.р.

Статтею 2 Закону України Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні встановлено, що головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобовязань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у субєктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували в періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про контрольно-ревізійну службу в Україні головне контрольно-ревізійне управління України, контрольно-ревізійні управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі виконують такі функції, зокрема, проводять у підконтрольних установах ревізії фінансово-господарської діяльності, використання збереження фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильності визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобовязань, стану і достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності; здійснюють контроль за усуненням недоліків і порушень, виявлених під час проведення державного фінансового контролю.

Згідно п. 7 ст. 10 цього Закону Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право предявляти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що здійснюючи перевірку відповідача та направляючи йому вимогу про усунення недоліків, встановлених під час перевірки, позивач діяв в межах повноважень, наданих йому чинним законодавством України.

Разом з тим, вимога, яка є предметом даного судового розгляду не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оренду землі»орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є районні, обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та Кабінет Міністрів України в межах повноважень, визначених законом.

Згідно ст. 5 вказаного Закону орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 59 Земельного кодексу України землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) сільськогосподарського використання;

б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті;

в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

З урахуванням наведених норм законодавства та змісту правовідносин, які є предметом даного судового розгляду суд приходить до висновку, що для виконання вимоги позивача щодо вжиття заходів по укладенню договору оренди ставка з ФГ «ОСОБА_1І.»та включення в його умови плати за фактичне користування ставком протягом 2006-2008 років, відповідач повинен мати відповідні повноваження щодо можливості розпоряджатись землями водного фонду, стосовно яких виникли спірні правовідносини.

Факт розташування земельної ділянки водного фонду на території відповідача не може вважатись беззаперечною підставою для висновку, що вказана земельна ділянка перебуває в комунальній власності, а отже, відповідач має відповідні права щодо розпорядження нею, в т.ч. і шляхом передачі в оренду.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до чч. 1 та 4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

На підтвердження обєктивної можливості здійснення відповідачем розпорядження землями водного фонду позивач мав би надати суду відповідні докази, а саме про те, що землі водного фонду перебувають в комунальній власності.

Однак таких доказів позивач суду не надав.

Більше того, як вбачається з матеріалів справи розпорядженням голови Кіровоградської районної державної адміністрації від 07.07.2006р. №350-р (а.с. 15) ФГ «ОСОБА_1І.»надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 6,5 га, у тому числі: водне дзеркало 5,1 га, прибережна захисна смуга 1,4 га на умовах оренди терміном на 5 років для рибогосподарських потреб із земель водного фонду на території Покровської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

Вказані факти вказують на те, що правом розпоряджатись землями водного фонду, що знаходяться на території відповідача наділена Кіровоградська районна державна адміністрація, а не відповідач, отже останній з обєктивних причин не може виконати вимогу позивача.

Стосовно визнання відповідачем позову (а.с. 24) суд, на підставі ч. 4 ст. 51 КАС України не приймає визнання позову, оскільки, як встановлено в ході судового розгляду справи виконання вимоги позивача неможливе у звязку з відсутністю у відповідача відповідних повноважень щодо розпорядження землями водного фонду.

Враховуючи викладене, адміністративний суд вважає позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 86, 94, 159 163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складений 23.01.2010р.

Суддя-підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2