Справа № 2а-1670/6098/11
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2011-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/6098/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

при секретарі Авдєєнко В.Є.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосппродукт" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу та акту опису майна та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільгосппродукт" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що податкові вимоги надсилаються на адресу платника податків лише у разі не сплати ним узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки. У разі оскарження рішення контролюючого органу до суду, податкове зобов'язання вважається узгодженим після набрання судовим рішенням законної сили. Податкові зобов'язання на підставі яких була винесено податкова вимога оскарженні в судовому порядку та на цей час триває розгляд справи про визнання їх протиправними та скасування.

01 серпня 2011 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог згідно якої позивач просив визнати протиправними та скасувати податкову вимогу, рішення про опис майна у податкову заставу та акту опису майна, визнати неправомірними дії Кременчуцької ОДПІ по несвоєчасному направленню на адресу позивача податкової вимоги та по складанню акту опису майна та реєстрацію податкової застави активів товариства, та зобов'язати вчинити дії по припиненню податкової застави.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив в задоволенні позову відмовити. У наданих до суду письмових запереченнях посилався на те, що ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2011 року по справі № 2а-966/10/1670 апеляційну скаргу ТОВ "Сільгосппродукт" залишено без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року, якою відмовлено в задоволенні позову ТОВ "Сільгосппродукт" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, якими визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 3 214 861,17 грн. та по ПДВ в розмірі 2 051 592,48 грн. без змін. Вказана ухвала отримана відповідачем 24 червня 2011 року. Того ж дня вказана сума була експортована в картку особового рахунку платника у зв'язку з набранням законної сили ухвалою ХААС по підприємству ТОВ "Сільгосппродукт" виник податковий борг. 24 червня 2011 року було сформовано податкову вимогу № 1379/1394, яка вручена посадовій особі позивача під підпис.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2011 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосппродукт" до Кременчуцької ОДПІ у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0/4013 та № /0/4014 від 17.12.2009 року відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2011 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосппродукт" залишено без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року без змін.

24 червня 2011 року відповідачем сформовано податкову вимогу № 1379/1394 на загальну суму 4 856 771,22 грн.

Того ж дня Кременчуцькою ОДПІ прийнято рішення про опис майна у податкову заставу.

06 липня 2011 року податковим керуючим складено акт опису майна № 29/24-043 ТОВ "Сільгосппродукт".

Позивач не погоджуючись з податковою вимогою, рішенням про опис майна у податкову заставу та актом опису майна оскаржив їх до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку правомірності спірної податкової вимоги, рішенню про опис майна у податкову заставу та акту опису майна суд приходить до наступних висновків.

Згідно з пунктом 5.2.4 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (який був чинний на час звернення позивача до суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень від 17.12.2009 року) при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Аналогічна норма міститься у пункті 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, а саме: при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з частиною 5 статті 254 КАС України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Судом встановлено, що 30 березня 2011 року Харківським апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу по справі № 2-а-966/10/1670, якою постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року залишено без змін. Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду у справі № 2-а-966/10/1670 набрала законної сили 30 березня 2011 року.

Відповідно до абзацу 2 пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Отже, після узгодження грошового зобовязання позивач мав самостійно на протязі 10-ти календарних днів, наступних за днем такого узгодження, сплатити нараховану суму грошового зобов'язання, чого зроблено не було.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач при винесенні податкової вимоги від 24 червня 2011 року № 1379/1394 діяв у межах повноважень та у спосіб встановленим чинним законодавством.

Судом критично оцінюються твердження позивача щодо не завершення процедури узгодження податкових повідомлень-рішень № /0/4013 та № /0/4014 від 17 грудня 2009 року оскільки постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 червня 2011 року за наслідками перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ТОВ "Сільгоспрпродукт" задоволено частково у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14 червня 2011 року за наслідками перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ТОВ "Сільгоспрпродукт" задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 17 грудня 2009 року № /0/4013 в частині донарахування податку на прибуток на суму 1 573 255,29 грн. та застосування фінансових санкцій з цього податку на суму 1 341 323,88 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 17 грудня 2009 року № /0/4014 з донарахування податку на додану вартість на суму 1 207 099.83 грн. та застосування фінансових санкцій з цього податку на суму 603 549,90 грн.

На день розгляду справи вказане судове рішення законної сили не набрало у зв'язку з поданням Кременчуцькою ОДПІ апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржене в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції. З набранням законної сили новим судовим рішенням в адміністративній справі втрачають законну силу судові рішення інших адміністративних судів у цій справі.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Крім того, аналогічна норма міститься й у статті 255 КАС України згідно якої, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року є чиною та підлягає виконанню.

Стосовно тверджень позивача щодо несвоєчасного направлення на його адресу податкової вимоги та отримання її лише 06 липня 2011 року, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що податкова вимога № 1379/1394 винесена Кременчуцькою ОДПІ 24 червня 2011 року та вручена представнику позивача під підпис 29 червня 2011 року, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання неправомірною бездіяльності відповідача щодо несвоєчасного направлення податкової вимоги є безпідставними.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Кременчуцької ОДПІ про опис майна у податкову заставу та акту опису майна суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до пунктів 88.1 та 88.2 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Згідно з підпункту 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 вказаного Кодексу право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг /пункт 89.3 статті 89 Податкового кодексу України/.

Відповідно до підпункту 1.8 Порядку застосування податкової застави органами державної податкової служби затвердженого Наказом ДПА України від 24.12.2010 року № 1034 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 грудня 2010 року за № 1438/18733 день виникнення права податкової застави визначається на підставі даних автоматизованої інформаційної системи, що ведеться органами державної податкової служби відповідно до законодавства.

Враховуючи те, що за позивачем рахується узгоджена заборгованість по сплаті податку на прибуток та податку на додану вартість відповідачем правомірно винесено рішення про опис майна у податкову заставу та складено акт опису майна.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосппродукт" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу та акту опису майна та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 22 серпня 2011 року.

Суддя С.О. Удовіченко