Справа № 136/1147/15-а
Суддя: Стадник С. І.
Дата ухвалення: 2015-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1147/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

при секретарі Квашук О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Липовець адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Вінниця, прапорщика міліції Гонтюка Сергія Вікоровича про визнання протиправною постанови про адміністративне правопорушення та скасування її, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною постанови та скасування її, який мотивовано тим, що 15.06.2015 року відносно нього відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення пункту 16.8 Правил дорожнього руху. Суть порушення полягає в тому, 15.05.2015 року о 20:30 год. в м. Вінниця, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Оpel з державним номерним знаком НОМЕР_1, при виїзді на перехрестя вулиць Лебединського - Немирівське шосе (рухався в напрямку Немирівське шосе) на виїзному світлофорі із застосованою таблицею 5.62 "Стоп місце зупинки" проїхав на заборонений сигнал світлофора "червоне світло". Відповідач кваліфікував його дії за ст.122 ч.2 КУпАП, як проїзд на заборонний сигнал світлофора. На місці вчинення правопорушення, відповідач склав постанову про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 859761 від 15.06.2015 року, якою наклав на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 430 гривень. Позивач вважає вказану постанову незаконною, так як протокол на підставі якого прийнято спірну постанову був складений з істотними порушеннями приписів ст. 256 КУпАП, крім цього, позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП, так як він проїжджав перехрестя на "зелений сигнал" світлофора.

В судове засідання позивач не з'явився, до суду подав заяву в якій повідомив, що заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність.

Відповідач надіслав суду письмові заперечення в яких виклав обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, а також зазначив, що прийнята ним на місці вчинення адміністративного правопорушення постанова є законною. Просив в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання відповідач не з'явився, до суду надіслав заяву в якій повідомив, що не має можливість взяти участь у розгляді вказаної справи через службову зайнятість.

Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод у розгляді справи та потреби у виклику свідків чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. При цьому, відповідно до положень статті 41 КАС України технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши істотні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають значення для справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

15.06.2015 року інспектором ДПС ВДАІ м. Вінниця, прапорщик міліції Гонтюк Сергій Вікорович, склав протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №008691 (далі-протокол) за порушення ОСОБА_1 пункту 16.8 Правил дорожнього руху (проїзд на заборонний сигнал світлофора), за що передбачена відповідальність за ст. 122 ч.2 КУпАП.

Зі змісту протоколу слідує, що 15.05.2015 року о 20:30 год. в м. Вінниця, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Оpel з державним номерним знаком НОМЕР_1, при виїзді на перехрестя вулиць Лебединського - Немирівське шосе (рухався в напрямку Немирівське шосе) на виїзному світлофорі із застосованою таблицею 5.62 "Стоп місце зупинки" проїхав на заборонений сигнал світлофора "червоне світло".

На місці вчинення правопорушення, 15.06.2015 року відповідачем прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 430 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі-Кодекс, КУпАП).

Згідно з положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

У частині першій статті 277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 Кодексу).

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що спірна постанова прийнята відповідачем при застосуванні процедури скороченого провадження, тобто, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, що призвело до порушення процесуальних прав позивача, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята з грубим порушенням прав ОСОБА_1 та норм чинного законодавства, які зазначені вище, з огляду на що, позовні вимоги підлягають задоволенню судом.

Керуючись Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року у справі № 1-11/2015, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 33, 122 ч.2, 245, 256, 257, 258, 268, 276, 277, 279, 280, 285 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 10, 11, 12, 159, 160, 162, 254 КАС Укараїни, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Вінниця, прапорщика міліції Гонтюка Сергія Вікоровича про визнання протиправною постанови про адміністративне правопорушення та скасування її, - задовольнити.

Визнати протиправною постанову в справі про адміністративне правопорушення від 15.06.2015 року серії ПС 1 № 859761 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, та скасувати її.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя С.І. Стадник