Справа № 820/6202/15
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 р. № 820/6202/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого - судді:Сагайдака В.В., суддів - Бездітка Д.В., Полях Н.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, Державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Тузкової Юлії Анатоліївни, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Марченко Олександра Анатолійовича, третя особа: ОСОБА_5 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, Державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Тузкової Юлії Анатоліївни, третя особа: ОСОБА_5, в якому просить суд: скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Тузкової Юлії Анатоліївни №20872463 від 23.04.2015 року 11:33:56 "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 01, за ОСОБА_5; зобов'язати Реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції Харківської області скасувати запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1, з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 01, поновивши відомості про об'єкт нерухомого майна, що передували скасованому запису.

Судом було залучено в якості другого відповідача Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Марченко Олександра Анатолійовича, оскільки саме ним було винесено рішення про державну реєстрацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірним рішенням реєстраційного органу порушуються його права, як власника нерухомого майна.

В обґрунтування поданих заперечень представник відповідача - Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, зазначив, що реєстраційні дії вчинені правомірно.

В обґрунтування поданих заперечень відповідач - Державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Марченко Олександр Анатолійович зазначив, що ним було перевірено дотримання умов договору іпотеки, що й було передумовою виникнення права власності. Підстав для відмови у державній реєстрації права власності за ОСОБА_5 як позикодавцем та іпотекодержателем встановлено не було.

В обґрунтування поданих заперечень третьою особою було вказано, що реєстраційний орган діяв правомірно, в рамках закону, перевіривши всі обставини та документи, необхідні для проведення реєстраційних дій.

У судове засідання представники сторін та третьої особи не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Від представника відповідача -Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції та представника третьої особи надійшли клопотання про розгляд справи без їх присутності. Від представника позивача одночасно надійшло клопотання про зупинення провадження по справі у зв'язку з його перебуванням у відпустці, яке суд вважає необґрунтованим. Наведена підстава не є обов'язковою для зупинення провадження по справі.

На підставі ч.6 ст. 128 КАС України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі представників сторін, за наявними доказами, в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді справи, суд прийшов до наступного висновку.

Між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 02.11.2012 року був укладений договір позики, який було нотаріально посвідчено (а.с.12). Відповідно до умов даного договору ОСОБА_5 ( надалі - позикодавець) передав, а ОСОБА_6 ( надалі - позичальник) зобов'язався повернути кошти в сумі 990760 грн. строком до 02.11.2013 року. В договорі зокрема було викладено порядок, обсяги та строки повернення коштів.

З метою виконання зобов'язань ОСОБА_6 по договору позики, між позивачкою - ОСОБА_2 та ОСОБА_5, 02.11.2012 року був укладений договір іпотеки, який було нотаріально посвідчено ( а.с.13). Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 ( надалі - іпотекодавець) передала ОСОБА_5 ( надалі - іпотекодержатель) в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

В ході розгляду справи було встановлено, що договір позики виконано частково.

ОСОБА_5 звернувся до приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Алексєєвої Л.В. письмово з проханням передати ОСОБА_6 та ОСОБА_2 заяву про порушення умов договору позики, якою вимагав сплатити борг у розмірі 862920 грн. В даній заяві також було попереджено позичальника та іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги про сплату боргу протягом 30 днів (а.с.58, 61).

Дана вимога була направлена нотаріусом на адресу ОСОБА_6 та ОСОБА_2 та отримана ними 27.11.2013 року, про що свідчать копії поштових повідомлень ( а.с. 57,59-60,62).

Крім того, на вимогу ОСОБА_5, було видано свідоцтво про вручення позичальнику та іпотекодавцю заяви з вимогою про сплату боргу за договором позики (а.с. 64-67).

В матеріалах справи також наявна копія заяви ОСОБА_2 - іпотекодавця, адресованої ПНХМНО Харківської обл. Алексєєвій Л.В. про отримання нею заяви позикодавця ОСОБА_5, з пропозицією здійснити оплату боргу 862920 грн. у термін 30 днів, з моменту її отримання з повідомленням щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки ( а.с.63).

В ході розгляду справи було встановлено, що протягом 30 днів вказана сума боргу погашена не була, тому ОСОБА_5 11.02.2015 року звернувся до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції з заявою про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 ( а.с.80).

До заяви ОСОБА_5 було подано пакет документів та сплачено відповідні платежі (дані документи маються в матеріалах реєстраційної справи № 01, копія якої долучена до матеріалів справи - а.с.77-108).

При цьому, поданий заявником пакет документів містився не у повному обсязі, тому реєстраційним органом 12.02.2015 року було винесено рішення № 19305603 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( а.с.95). Вказані у рішенні документи були надані, тому 23.04.2015 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Марченко Олександром Анатолійовичем було винесено рішення № 20872463 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( а.с.104). Даним рішенням було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5, про що Державним реєстратором Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Тузковою Юлією Анатоліївною було внесено відповідні відомості до Державного реєстру прав на нерухоме майно (а.с.106).

Позивач вказував у позові на неправомірність рішення про державну реєстрації права власності на нерухоме майно за третьою особою з підстав того, що реєстраційним органом не було перевірено всі істотні обставини щодо набуття права власності не предмет іпотеки. Суд вважає необґрунтованою таку правову позицію з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про Іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 33 даного Закону, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору ( ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку).

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання ( ч.1 ст.37 ЗУ «Про іпотеку).

Матеріалами справи підтверджено, що по факту неповного виконання позичальником умов договору, позикодавцем було надіслано вимогу, яка містила в собі всі необхідні реквізити, тобто виконано приписи ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку»).

Крім того, суд зазначає, що п. 2.1 договору іпотеки містить в собі застереження згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про іпотеку».

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV (надалі - Закон), визначено, що орган державної реєстрації прав: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 ( надалі - Порядок).

Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. (п. 8 Порядку).

Заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату адміністративного збору. (п. 13 Порядку).

Під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями (п. 15 Порядку).

При цьому положенням з ч. 1 ст. 15 Закону визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Пунктом 20 Порядку встановлено, що за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 28 Порядку встановлено, що державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 24 Закону встановлено підстави відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Суд зауважує, що ключовим моментом для прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем, окрім встановлення факту щодо переходу такого права до іпотекодержателя, є з'ясування обставин, що підтверджують факт надсилання іпотекодавцеві вимоги про усунення порушень та закінчення 30-денного строку з моменту отримання ним такої вимоги.

Суд вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що ним не отримано вимогу про усунення порушень договору позики, оскільки дане твердження спростовується матеріалами справи. Також судом встановлено закінчення 30-денного строку з моменту отримання 27.11.2013 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 вимоги про усунення порушень договору позики. Отже відповідна сторона не була позбавлена можливості встановлення факту невиконання умов правочину.

На користь цього свідчить також той факт, що після подання ОСОБА_5 заяви про державну реєстрацію, її розгляд було зупинено для надання саме документів, що підтверджували факт обізнаності позичальника та іпотекодавця з вимогою про сплату боргу за договором позики. Тільки після отримання цих документів державну реєстрацію було проведено.

Судом встановлено, що реєстраційним органом було виконано вимоги п.15 Порядку, дотримано процедуру та встановлено відсутність підстав, передбачених ст. 24 Закону. Державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за ОСОБА_5 вчинена правомірно, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.128, 158-163, 185, 186, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, Державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Тузкової Юлії Анатоліївни, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Марченко Олександра Анатолійовича, третя особа: ОСОБА_5 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий Суддя Сагайдак В.В.

Судді Бездітко Д.В.

Полях Н.А.