Справа № 823/3563/14
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року справа № 823/3563/14

м. Черкаси

14 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

за участю секретаря судового засідання Цаплі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського обласного центру занятості про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в якій вона просить суд (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 03 серпня 2015 року):

- скасувати наказ №94-К від 09.04.2014 «Про внесення змін до наказу від 31.03.2014 №82-К».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2015 року скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2014 року, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2015 року та направлено на новий розгляд адміністративну справу до суду першої інстанції.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року прийнято справу до свого провадження.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 31.03.2014 наказом директора Черкаського обласного центру зайнятості № 82-к її було звільнено з займаної посади (головний спеціаліст відділу інформаційних систем Уманського міського центру зайнятості) за власним бажанням, у звязку з виходом на пенсію по інвалідності стаття 38 КЗпП України. Пунктом 2 вказаного наказу, було передбачено виплату їй грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів, у звязку з наявністю 10 років стажу державної служи. Однак, 09.04.2014 наказом Черкаського обласного центру зайнятості № 94-к, в звязку з набуттям чинності Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» були внесені зміни до наказу № 82-к від 31.03.2014 про звільнення ОСОБА_1, а саме скасовано п.2 відносно виплати останній 10 місячних посадових окладів. Вважаючи такі дії відповідача необґрунтованими та неправомірними, оскільки вони порушують її законні права та інтереси на належні умови життя, ОСОБА_1 звернулась до суду для їх захисту.

Позивач у судове засідання не прибула, проте надіслала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач не прибув в судове засідання, явку свого представника не забезпечив з невідомих причин, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Згідно з частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 з 1991 року працювала в Уманському районному центрі зайнятості (в 1994 р. прийняла присягу державного службовця), займаючи різні посади відповідно до штатного розпису установи.

31.03.2014 наказом директора Черкаського обласного центру зайнятості № 82-к (а.с.10) ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста відділу інформаційних систем Уманського міського центру зайнятості за власним бажанням, у звязку з виходом на пенсію по інвалідності (ІІ група), згідні із статті 38 КЗпП України.

Пунктом 2 вказаного наказу, у відповідності до статті 37 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, в звязку з наявністю стажу державної служби понад 10 років.

09.04.2014 за № 94-к Черкаським обласним центром зайнятості видано наказ про внесення змін до наказу від 31.03.2014 р. № 82-к (а.с.11). Вказаним наказом, у звязку з набранням чинності Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до наказу Черкаського обласного центру зайнятості від 31.03.2014 № 82-к, а саме виключено з нього п.2.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступні норми чинного законодавства.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулюються Законом України Про державну службу від 16.12.1993р. № 7323-ХІІ (надалі Закон № 7323-ХІІ).

У відповідності до частини 13 статті 37 Закону № 7323-ХІІ (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачувалась грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

З аналізу вищевказаної статті закону суд дійшов висновку, що виплата вказаної грошової допомоги повязувалась з наявністю у працівника одночасно двох умов, а саме: вихід на пенсію та стаж державної служби на менше 10 років, інших додаткових умов для отримання такої виплати законом не передбачалось.

При дослідженні матеріалів справи суд встановив, що позивач була звільнена з займаної посади в Уманському міському центрі зайнятості в звязку з виходом на пенсію по інвалідності, крім цього аналізуючи п.2 наказу від 31.03.2014 № 82-к про призначення останній 10 місячних посадових окладів дійшов висновку, що ОСОБА_1 при виході на пенсію мала стаж державної служби не менше 10 років.

Таким чином, позивач в повній мірі відповідала вищевказаним умовам для призначення зазначеної допомоги.

Суд також зазначає, що норми ст. 37 Закону № 7323-ХІІ не передбачали виключень або обмежень щодо виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів у разі звільнення особи за статтею 38 КЗпП України, в звязку з виходом на пенсію по інвалідності.

Згідно із статтею 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

27.03.2014 прийнятий Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII (надалі Закон № 1166-VII), положеннями абзацу 2 пункту 2 підпункту 24 розділу ІІ якого були внесені зміни до Закону України «Про державну службу», зокрема виключено частину 13 статті 37 цього закону.

Суд наголошує, що пунктом 2 розділу IV Закону № 1166-VII визначено, що зміни, передбачені розділами II і III, набирають чинності з 1 квітня 2014 року, крім, зокрема, абзацу другого підпункту 2 підпункту 24 розділу II цього Закону, які набирають чинності з 1 травня 2014 року.

Таким чином, з аналізу вказаних вище положень вбачається, що частина 13 статті 37 Закону № 7323-ХІІ виключається лише з 1 травня 2014 року.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 була звільнена з Уманського міського центру зайнятості 31.03.2014,в той час, як пенсія останній була призначена з 04.04.2014 (відомості довідки УПФУ в м. Умані від 11.04.2014 № 1079/09, а.с.12), тобто вказані дії відносно позивачки були проведені до моменту виключення положень частини 13 статті 37 Закону № 7323-ХІІ, а тому остання мала право на отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів, оскільки право на виплату такої допомоги, в даному випадку, виникло саме у момент звільнення державного службовця з посади.

Враховуючи вищевказане та той факт, що відповідачем не встановлено інших порушень чи невідповідностей позивача вимогам Закону України «Про державну службу», суд дійшов висновку, що Черкаським обласним центром зайнятості неправильно застосовано положення Закону України «Про державну службу» та Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», в зв'язку із чим безпідставно відмовлено у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог ОСОБА_1 про скасування наказу №94-К від 09.04.2014 «Про внесення змін до наказу від 31.03.2014 №82-К», у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню.

Положеннями частини 1 статті 11 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 2 статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи викладені обставини суд, з метою відновлення порушеного права позивача, вважає за можливе вийти за межі позовних вимог шляхом зобов'язання Черкаського обласного центру занятості виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів, відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про державну службу», з урахуванням висновків даного судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати наказ №94-К від 09.04.2014 «Про внесення змін до наказу від 31.03.2014 №82-К».

Зобовязати Черкаський обласний центр зайнятості виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, грошову допомогу у розмірі десяти місячних посадових окладів, відповідно до вимог статті 37 Закону України Про державну службу.

Постанова набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку, передбачені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя В.П. Тимошенко