Справа № 815/1238/14
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1238/14
УХВАЛА

20 лютого 2014 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Соколенко О.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправними рішень, дій (бездіяльності) та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними рішення, дії (бездіяльність) посадових осіб УПФУ у Київському районі м. Одеси та скасувати нараховані позивачу останніми грошові суми зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 7587,51 грн., у тому числі: вимогу про сплату боргу від 05.03.2012 року №Ф-1721 УПФУ у Київському районі м. Одеси про стягнення з фізичної особи-підприємця суми боргу по сплаті єдиного внеску за травень, червень, липень 2011 року у розмірі 999,36 грн.; вимогу про сплату недоїмки від 21.02.2013 року №Ф-1271 УПФУ у Київському районі м. Одеси про стягнення з фізичної особи-підприємця суми недоїмки по сплаті єдиного внеску за період з 01.02.2012 року по 31.12.2012 року у розмірі 4200,09 грн.; вимогу про сплату недоїмки від 27.05.2013 року №Ф-2233 УПФУ у Київському районі м. Одеси про стягнення з фізичної особи-підприємця суми недоїмки по сплаті єдиного внеску за січень, лютий, березень 2013 року в розмірі 1194,03 грн.;

- визнати протиправними рішення, дії (бездіяльність) посадових осіб державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області та скасувати нараховані останніми, за період з 31.12.2012 року 31.01.2014 року, грошові суми по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 10000,21 грн.;

- зобовязати другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції закрити виконавчі провадження №32712998 від 21.05.2012 року, №38559434 від 19.06.2013 року, №39595800 від 09.08.2013 року.

Згідно з п.2 ч.1 ст.107 КАС України після одержання позовної заяви суддя з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Проте, поданий адміністративний позов викладеним вимогам не відповідає.

Відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються: ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі; зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Так, позивач в прохальній частині позову звертається з позовними вимогами, зокрема, до посадових осіб управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, посадових осіб державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, при цьому, в адміністративному позові позивач в якості відповідачів зазначає суб'єктів владних повноважень - управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, державну податкову інспекцію у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області.

При цьому, суд також звертає увагу позивача на те, що визначення позивачем у якості відповідачів по справі посадових осіб управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси та державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, без зазначення повних ідентифікуючих даних таких осіб, як то, посада, прізвище, імя, по-батькові цих осіб, є неналежним зазначенням цих відповідачів, оскільки не відповідає п. 3 ч. 1 ст. 106 КАС України та не надає можливості суду визначити яких саме посадових осіб мав на увазі позивач, зазначаючи їх в якості відповідачів.

Отже, позивачу, з урахуванням викладеного, необхідно визначитись зі складом відповідачів та викласти зміст позовних вимог щодо кожного з них, та, у разі предявлення позову до посадових осіб, - зазначити повні дані цих відповідачів у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 106 КАС України.

Крім того, суд зазначає, що позивач у прохальній частині позовної заяви просить суд:

- визнати протиправними рішення, дії (бездіяльність) посадових осіб УПФУ у Київському районі м. Одеси та скасувати нараховані позивачу останніми грошові суми зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 7587,51 грн., у тому числі: вимогу про сплату боргу від 05.03.2012 року №Ф-1721 УПФУ у Київському районі м. Одеси про стягнення з фізичної особи-підприємця суми боргу по сплаті єдиного внеску за травень, червень, липень 2011 року у розмірі 999,36 грн.; вимогу про сплату недоїмки від 21.02.2013 року №Ф-1271 УПФУ у Київському районі м. Одеси про стягнення з фізичної особи-підприємця суми недоїмки по сплаті єдиного внеску за період з 01.02.2012 року по 31.12.2012 року у розмірі 4200,09 грн.; вимогу про сплату недоїмки від 27.05.2013 року №Ф-2233 УПФУ у Київському районі м. Одеси про стягнення з фізичної особи-підприємця суми недоїмки по сплаті єдиного внеску за січень, лютий, березень 2013 року в розмірі 1194,03 грн.;

- визнати протиправними рішення, дії (бездіяльність) посадових осіб державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області та скасувати нараховані останніми, за період з 31.12.2012 року 31.01.2014 року, грошові суми по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 10000,21 грн.

Суд зазначає, що зміст адміністративного позову - це адресоване адміністративному суду прохання позивача процесуально-правового характеру задовольнити його вимогу до відповідача. Частина четверта статті 105 КАС України визначає формулювання позовних вимог, що можуть становити зміст адміністративного позову. За суттю, це бажаний для позивача спосіб захисту адміністративним судом прав, свобод чи інтересів, які він вважає порушеними.

Також, відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, дії суб'єкта владних повноважень - активна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, а бездіяльність суб'єкта владних повноважень - пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Слід зазначити, що вищевказані позовні вимоги сформовані позивачем нечітко, незрозуміло та не коректно в розумінні ст. 105 КАС України, оскільки по-перше, позивач просить суд визнати неправомірними дії (бездіяльність), рішення посадових осіб УПФУ у Київському районі м. Одеси та посадових осіб державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, ототожнюючи вказані поняття, тобто є не зрозумілим, що саме оскаржує позивач; по-друге, звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання дій (бездіяльності), рішень цих відповідачів протиправними, в прохальній частині позову не конкретизує, які саме дії (бездіяльність), рішень відповідачів позивач просить суд визнати протиправними та в чому полягають такі дії (бездіяльність).

Таким чином, узагальнена форма викладення позивачем позовних вимог щодо визнання протиправними рішень, дії (бездіяльність) посадових осіб державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області та посадових осіб УПФУ у Київському районі м. Одеси не дає суду змогу зрозуміти, що саме оскаржується позивачем з метою подальшого розгляду справи.

Також, позивач просить суд скасувати нараховані позивачу вказаними відповідачами грошові суми зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 7587,51 грн. та скасувати нараховані за період з 31.12.2012 року 31.01.2014 року, грошові суми по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 10000,21 грн., що не узгоджується з приписами ч. 4 ст. 105 КАС України, оскільки відповідно до пункту першого частини четвертої цієї статті, адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Рішення субєкта владних повноважень це нормативно-правові акти та акти індивідуальної дії.

На підставі викладеного, суд вказує позивачу на необхідність приведення позовних вимог у відповідність до приписів ст.ст.105 -106 КАС України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: 1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; 2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; 5) виконання зупиненої чи невчиненої дії; 6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Як вбачається з ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

При цьому, суд зазначає, що у контексті з положеннями частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Разом з цим, варто зазначити, що юридична значимість для особи, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов, рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, тобто безпосередня залежність виникнення чи припинення прав та обов'язків зазначеної особи від таких рішень, дій чи бездіяльності, є кваліфікуючою ознакою змісту адміністративного позову відповідно до положень частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, як вбачається з прохальної частини адміністративного позову позивач просить суд зобовязати другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції закрити виконавчі провадження: № 32712998 від 21.05.2012 року, № 38559434 від 19.06.2013 року, № 39595800 від 09.08.2013 року.

При цьому, суд зазначає, що позивачем не надано до суду жодних доказів звернення нею до вказаного відповідача з проханням здійснити такі дії. Відтак, з матеріалів справи не вбачається можливості встановити факт порушення цим відповідачем прав позивача, оскільки позивачем не надано до суду документів, які б підтверджували, зокрема, факт звернення позивача до другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з приводи вчинення дій, які позивач просить суд зобовязати вчинити відповідача.

Таким чином, ненадання позивачем таких даних унеможливлює суд встановити залежність порушених прав позивача від рішень, дій чи бездіяльності другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Отже, суд зазначає позивачу про її необхідність надати до суду докази на підтвердження вищезазначених обставин.

При цьому, суд також зазначає, що згідно ч.1 ст. 21 КАС України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою.

Відповідно до ч.1.ст.122 КАС України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При цьому, згідно ч.5 статті 181 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Таким чином, для розгляду справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби встановлено особливий строк для вирішення цієї категорії справ 10 днів, який є значно меншим, ніж загальний строк для розгляду справ, встановлений ч.1 ст.122 КАС України.

Отже, як вбачається з викладеного, позивачем заявлено в одному адміністративному позові вимоги, які не повязані між собою, у звязку із чим суд зазначає позивачу про необхідність оформлення адміністративного позову окремо до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області чи їх посадових осіб та окремо до другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, зважаючи на різні строки розгляду цих категорій справ, передбачені КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Як вбачається з позовної заяви позивач, просить суд, зокрема, скасувати вимогу про сплату боргу від 05.03.2012 року №Ф-1721 УПФУ у Київському районі м. Одеси про стягнення з фізичної особи-підприємця суми боргу по сплаті єдиного внеску за травень, червень, липень 2011 року у розмірі 999,36 грн.; вимогу про сплату недоїмки від 21.02.2013 року №Ф-1271 УПФУ у Київському районі м. Одеси про стягнення з фізичної особи-підприємця суми недоїмки по сплаті єдиного внеску за період з 01.02.2012 року по 31.12.2012 року у розмірі 4200,09 грн.; вимогу про сплату недоїмки від 27.05.2013 року №Ф-2233 УПФУ у Київському районі м. Одеси про стягнення з фізичної особи-підприємця суми недоїмки по сплаті єдиного внеску за січень, лютий, березень 2013 року в розмірі 1194,03 грн.

Статтею 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову адміністративного позову майнового характеру - 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Звернена позивачем до суду позовна вимога про скасування вимог про сплату боргу органу Пенсійного фонду є вимогою майнового характеру.

Як вбачається із доданої до адміністративного позову квитанції №1701 від 18.02.2014 року, позивачем сплачено судовий збір лише у розмірі 73,08 грн., як судовий збір за подання адміністративного позову немайнового характеру.

Таким чином, позивачем не у повному обсязі сплачено судовий збір за подання вказаного позову майнового характеру, у звязку із чим, суд зазначає позивачу про необхідність сплатити (доплатити) судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України Про судовий збір.

Крім того, позивач не зазначає та не надає до суду доказів отримання нею оскаржуваних вимог про сплату боргу: від 05.03.2012 року №Ф-1721, від 21.02.2013 року №Ф-1271 та від 27.05.2013 року №Ф-2233 УПФУ у Київському районі м. Одеси, з метою встановлення судом дотримання позивачем строку звернення до суду.

Таким чином, суд зазначає позивачу про необхідність надання до суду доказів (даних), що свідчать про дату отримання позивачем вимог про сплату боргу: від 05.03.2012 року №Ф-1721, від 21.02.2013 року №Ф-1271 та від 27.05.2013 року №Ф-2233 УПФУ у Київському районі м. Одеси.

Відтак, системно проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та дослідивши позовну заяву, судом з'ясовано, що при подачі адміністративного позову позивачем не було виконано вимог, передбачених статтями 105 та 106 Кодексу адміністративного суду України, що в свою чергу, позбавляє суд можливості правильно визначити зміст позовних вимог та склад відповідачів по справі з метою подальшого вирішення спору по суті.

Згідно ч. 1 ст.108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виявлені недоліки, про які позивачу зазначено в ухвалі суду, мають бути усунені позивачем шляхом належного оформлення адміністративного позову, із наданням, визначених в ухвалі суду доказів.

За таких обставин, враховуючи, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суддя доходить висновку, що адміністративний позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 106, ч.1 ст. 108 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання протиправними рішень, дій (бездіяльності) та зобовязання вчинити певні дії залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в строк до 07 березня 2014 року усунути недоліки та розяснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.М. Соколенко