Справа № 825/2839/14
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2015-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2015 року Чернігів Справа № 825/2839/14

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Мхитаряна В.Г.,

представників позивача ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом Приватного підприємства ''Агро - Ресурс ЛП'', третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство ''Агро - Ресурс ЛП'' (далі ПП ''Агро - Ресурс ЛП'') з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі ДПІ у м. Чернігові) та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.06.2014 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 148629,00 грн. за основним платежем та 37157,00 грн. за штрафними санкціями.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ПП ''Агро - Ресурс ЛП'' у період з 2012 - 2013 роки мало господарські взаємовідносини з контрагентом ФОП ОСОБА_2 Так, між позивачем та вищевказаним контрагентом укладався договір про юридичне обслуговування. Сума коштів, сплачених ПП ''Агро - Ресурс ЛП'' за отримані послуги, віднесена до складу валових витрат. Реальність здійснення господарських операцій позивачем підтверджується первинними документами, що надавались на перевірку. Юридичні послуги, що надавались ФОП ОСОБА_2, забезпечили формування прибутку, який був задекларований за період, що перевірявся, а також були відображені зобовязання по ПДВ в деклараціях з ПДВ за цей же період. Отже, ПП ''Агро - Ресурс ЛП'' правомірно віднесено вартість отриманих послуг до складу валових витрат. Всі операції по договору належним чином відображені в податковому та бухгалтерському обліку підприємства. Таким чином, позивач вважає висновки, викладені в акті перевірки ПП ''Агро - Ресурс ЛП'' від 05.06.2014 № 1372/22/36823100 такими, що не відповідають дійсності, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 17.06.2014 № НОМЕР_1 протиправним та таким, що належить скасувати.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.09.2014 у задоволенні позову ПП ''Агро - Ресурс ЛП'' до ДПІ у м. Чернігові про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.06.2014 № НОМЕР_1 відмовлено повністю. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.09.2014 залишено без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.06.2015 постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.09.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2014 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Усною ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.08.2015 залучено в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ФОП ОСОБА_2.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що працівниками ДПІ у м. Чернігові проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП ''Агро - Ресурс ЛП'' з питань достовірності, повноти нарахування податку на прибуток за 2012-2013 роки. Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог законодавства, а саме: п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, п. 1, п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 148629,00 грн. в тому числі: за 1 квартал 2012 року в сумі 21420,00 грн., за 2 квартал 2012 року в сумі 23940,00 грн., за 3 квартал 2012 року в сумі 21168,00 грн., за 4 квартал 2012 року в сумі 21168,00 грн., за 2013 рік в сумі 60933,00 грн. У звязку із наявністю зафіксованих порушень податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 17.06.2014 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 148629,00 грн. за основним платежем та 37157,00 грн. за штрафними санкціями. Тому, представники відповідача вважають, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі та у відповідності до норм податкового законодавства, а вимоги позивача є безпідставними.

Третя особа, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі ФОП ОСОБА_2Ю.) підтримав позовні вимоги, посилаючись на те, що згідно договору про юридичне обслуговування від 03.01.2012 № 1/01, що укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_2, облік наданих послуг в звязку з їх різноманітністю має вестися погодинно, а не по факту кожної окремої послуги. Передбачені даним договором про юридичне обслуговування послуги надавалися виключно ним. Зазначає, що алгоритм побудови господарських відносин в цьому випадку виглядав наступним чином: ФОП ОСОБА_2 є основним підрядником на виконання послуг обумовлених договором, а він залучив до участі в реалізації цього проекту ТОВ ''Експертно-правовий центр ''Правекс''. В процесі виконання умов договору про юридичне обслуговування постійно вівся облік конкретної роботи у вигляді звітів «від руки», і на підставі вказаних записів у звітах бухгалтерією формувалися акти виконаних робіт. Вважає висновки, викладені в акті перевірки ПП ''Агро - Ресурс ЛП'' незаконними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 17.06.2014 № НОМЕР_1 протиправним.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, представників відповідача, третьої особи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ПП ''Агро - Ресурс ЛП' (код ЄДРПОУ - 36823100) зареєстровано як юридична особа 04.12.2009, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 29.08.2014 (а.с. 30-32 т. 1) та перебуває на обліку в ДПІ у м. Чернігові.

Працівниками ДПІ у м. Чернігові на підставі направлення від 21.05.2014 № 1528 та наказу від 21.05.2014 № 1524, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 82 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП ''Агро - Ресурс ЛП' з питань достовірності, повноти нарахування податку на прибуток за 2012-2013 роки, за результатами якої складено акт від 05.06.2014 № 1372/22/36823100 (а.с. 12-19 т. 1).

В вищезазначеному акті перевірки встановлено порушення позивачем вимог чинного законодавства, а саме: п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, п. 1, п. 2 ст. 9 Закону України ''Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні'', в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 148629,00 грн. в тому числі: за 1 квартал 2012 року в сумі 21420,00 грн., за 2 квартал 2012 року в сумі 23940,00 грн., за 3 квартал 2012 року в сумі 21168,00 грн., за 4 квартал 2012 року в сумі 21168,00 грн., за 2013 рік в сумі 60933,00 грн.

За висновками акта перевірки ДПІ у м. Чернігові винесено податкове повідомлення-рішення від 17.06.2014 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 148629,00 грн. за основним платежем та 37157,00 грн. за штрафними санкціями (а.с. 23 т. 1).

Згідно із ст. 3 Господарського кодексу України господарська діяльність - діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Основним видом діяльності ПП ''Агро - Ресурс ЛП'' за КВЕД є 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 30-32 т. 1).

Згідно із ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Отже, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України ''Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні'' від 16.07.1999 № 996-XIV бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складанням яких мають опосередковуватись ти чи інші господарські операції. Однак критерієм зменшення бази оподаткування податку на прибуток є можливість на підставі наявних документів зробити безпосередній висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання доходу. А відтак на підтвердження витрат, понесених у звязку з оплатою юридичних послуг, позивач повинен надати, зокрема, документи, що свідчать про фактичне надання послуг та про результати виконання кожної послуги у вигляді звіту, висновку тощо.

Відповідно до п.п. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Згідно із п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно із пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Суд вважає, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обовязкові реквізити: назву підприємства, назву документа, дату, місце складання, змість, обсяг та одиницю виміру господарської операції.

Судом встановлено, що позивач у періоді, що перевірявся, мав господарські взаємовідносини з ФОП ОСОБА_2

Так, згідно умов договору про юридичне обслуговування від 03.01.2012 № 1/01 ФОП ОСОБА_2 (юрист) зобовязується:

- систематично надавати юридичні консультації (письмові та усні) та іншу юридичну допомогу з питань, що відносяться до господарської діяльності підприємства в частині переддоговірної переписки, складання проектів угод і контрактів, ведення переговорів та безпосередня участь в укладенні договорів, при цьому обсяг роботи, що виконується юристом на користь підприємства, має бути в межах 160 годин на місяць;

- здійснювати перевірку проектів договорів;

- проводити консультації щодо норм Податкового кодексу України;

- використовувати в процесі виконання роботи, передбаченої цим договором власну компютерну та іншу офісну техніку;

- проводити навчання персоналу з правових питань.

ПП ''Агро - Ресурс ЛП'' (підприємство) зобовязується: здійснювати оплату наданих юристом послуг в порядку, передбаченому цим договором; надавати юристу повну та достовірну інформацію, яка йому необхідна для дачі відповідної консультації, чи складання відповідного документа; при зменшенні потреб в юридичних та консультаційних послугах вимагати зменшення тарифу або розірвати договір.

Підприємство проводить оплату юристу за надані ним послуги, виходячи з тарифу 300 (триста) гривень за одну годину часу, затраченого на виконання юристом роботи на користь підприємства. Про факт надання юридичних послуг та їх обсяг сторони за результатами календарного кварталу складають та підписують акт виконаних робіт. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє невизначений час до моменту його розірвання за ініціативою любої з сторін. Про намір розірвати договір сторона має письмово повідомити іншу сторону за один календарний місяць (а.с. 22 т. 1).

На підтвердження факту надання юридичних послуг до справи були надані копії: актів виконаних робіт від 28.03.2012, від 31.05.2012, від 27.06.2012, від 28.09.2012, від 27.12.2012, від 29.03.2013, від 30.04.2013, від 31.07.2013, від 31.08.2013, від 30.09.2013, від 30.11.2013, від 27.12.2013 (а.с. 24-29 т. 1);

- банківські виписки від 27.12.2013, від 04.12.2013, від 08.10.2013, від 05.09.2013, від 13.08.2013, від 05.06.2013, від 29.03.2013, від 28.12.2012, від 27.12.2012, від 28.09.2012, від 27.06.2012, від 15.06.2012, від 30.03.2012, від 28.03.2012 (а.с. 59-72 т. 1);

- звіти по виконанню юридичних послуг (а.с. 74-101 т. 1);

- записи щодо обрахунку обсягу послуг (а.с. 102-250 т. 1, а.с. 1-53 т. 2);

- договори, укладеними ПП ''Агро - Ресурс ЛП'' з контрагентами, за спірний період (а.с. 54-250 т. 2, а.с. 1-12 т. 3).

Однак, ці акти виконаних робіт не розкривають змісту наданих послуг, позаяк не містять деталізованої інформації про фактично надані послуги, їх обсяг та характер, строки виконання та результати здійснених заходів, що, у свою чергу, виключає можливість оцінки подальшого використання спірних послуг у діяльності товариства.

Звіти по виконанню юридичних послуг та записи щодо обрахунку обсягу послуг не відображають зміст господарської операції та її вимірник, отже мають узагальнений характер, неконкретні за змістом, з наданих документів не вбачається доцільність придбання послуг, а відтак не можуть вважатись первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, що відображають фактично здійснені позивачем господарські операції.

З наданих договорів, які укладені ПП ''Агро - Ресурс ЛП'' за спірний період (а.с. 54-250 т. 2, а.с. 1-12 т. 3) також не вбачається, що безпосередньо ФОП ОСОБА_2 приймав участь у їх складанні та здійснював перевірку проектів цих договорів.

Таким чином, оформлення поданих позивачем документів не відповідає вимогам ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», позаяк у них не розкрито змісту господарської операції.

При цьому суд зазначає, що на виконання пункту 2.1 договору від 03.01.2012 № 1/01 позивачем не надано документів, які б свідчили про систематичне надання ФОП ОСОБА_2 позивачу юридичних консультацій (письмові та усні) та іншої юридичної допомоги з питань, що відносяться до господарської діяльності підприємства в частині переддоговірної переписки, складання проектів угод і контрактів, ведення переговорів та безпосередньої участі в укладенні договорів, здійснення перевірки проектів договорів, проведення консультацій щодо норм Податкового кодексу України, проведення навчання персоналу з правових питань і якими доказами це підтверджується.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в

структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як вбачається з податкових декларацій з податку на прибуток підприємства, у 2012 році ПП ''Агро - Ресурс ЛП'' нараховано обєкт оподаткування від усіх видів діяльності в сумі 580650,00 грн., а у 2013 році даним підприємством нараховано обєкт оподаткування від усіх видів діяльності в сумі 154671,00 грн. (а.с. 155-157, 158-160 т. 3), тобто показники майнового стану позивача не покращились.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність зв'язку таких витрат з господарською діяльністю ПП ''Агро - Ресурс ЛП''.

Суд погоджується з доводами ДПІ у м. Чернігові, що договір від 03.01.2012 № 1/01, укладений між ПП ''Агро - Ресурс ЛП'' та ФОП ОСОБА_2, немає реального характеру, а його виконання не підтверджене належним чином оформленими первинними документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як субєкт владних повноважень довів правомірність свого рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, шо оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 17.06.2014 № НОМЕР_1, яким визначено податкове зобовязання по податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 148629,00 грн. за основним платежем та 37157,00 грн. за штрафними санкціями, прийнято ДПІ у м. Чернігові на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; без порушення використаного повноваження, з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення; добросовісно та розсудливо, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко