Справа № 820/4768/15
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

06 серпня 2015 р. Справа №820/4768/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ-РЕСУРС" до Державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_3 управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про скасування наказу, визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд: - визнати протиправними дії ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області щодо внесення змін до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також до картки особового рахунку по платнику податків ТОВ "ПРАЙМ-РЕСУРС", внесених на підставі актів №6086/15-53-22- 3/39241184 від 30.10.2014 року; №9040/15-53-22-3/39241184 від 31.12.2014 року; №2152/15-53-22-5/39241184 від 27.03.2015 року; - зобов'язати ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та Державну податкову інспекцію у Московському районі м. Харкова ГУ Міндоходів України в Харківській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань ТОВ "ПРАЙМ-РЕСУРС" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в картці особового рахунку, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в Актах №6086/15-53-22-3/39241184 від 30.10.2014 року; №9040/15-53-22-3/39241184 від 31.12.2014 року; №2152/15-53-22-5/39241184 від 27.03.2015 року, а також виключити будь-які інформаційні дані щодо проведення перевірки із складанням зазначених актів перевірки в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок"; - скасувати рішення ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області у формі наказів про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "ПРАЙМ-РЕСУРС" №2366 від 17.10.2014р., №2778 від 18.12.2014р., №302 від 12.03.2015р.; - визнати протиправними дії ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області з проведення документальних позапланових перевірок ТОВ "ПРАЙМ-РЕСУРС"; - визнати протиправними дії ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області зі складання актів №6086/15-53-22- 3/39241184 від 30.10.2014 року; №9040/15-53-22-3/39241184 від 31.12.2014 року; №2152/15-53-22-5/39241184 від 27.03.2015 року; - визнати протиправними дії ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області зі встановлення висновків в Актах перевірки №6086/15-53-22-3/39241184 від 30.10.2014 року; №9040/15-53-22-3/39241184 від 31.12.2014 року; №2152/15-53-22-5/3924118 27.03.2015 року, складених за результатами проведення перевірок ТОВ "ПРАЙМ-РЕСУРС" висновків щодо порушення ТОВ "ПРАЙМ-РЕСУРС" вимог чинного законодавства України; - скасувати податкові повідомлення - рішення ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 від 21.11.2014 р., № НОМЕР_2 від 27.01.2015 р., № від 22.04.2015р., № від 22.04.2015р., № від 22.04.2015р. як такі, що суперечать вимогам чинного законодавства України.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що контролюючим органом було проведено перевірки ТОВ "Прайм-ресурс", за результатами яких складено акти № 6086/15-53-22-3/39241184 від 30.10.2014 року, № 9040/15-53-22-3/39241184 від 31.12.2014 року та № 2152/15-53/22/5/39241184 від 27.03.2015 року. На підставі актів перевірки, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 21.11.2014 р., № НОМЕР_2 від 27.01.2015 р., № від 22.04.2015р., № від 22.04.2015р., № від 22.04.2015р. Позивач зазначає, що проведення перевірки товариства є неправомірною, а прийняті спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, оскільки контролюючий орган дійшов до неправомірного висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства, крім того у позивача наявні всі первині документи які підтверджують факт взаємовідносин із контрагентами.

Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на те, що встановлені за наслідком перевірки порушення позивачем вимоги діючого законодавства є обґрунтованими, та як наслідок, прийняті на їх підставі спірні податкові повідомлення-рішення є законними, а тому позов не підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу в. о. начальника ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Прайм-ресурс" (), за результатами якої складено акт.

Відповідно до акту від 30.10.2014 року № 6086/15-53-22-3/39241184 "Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Прайм-ресурс" щодо підтвердження взаємовідносин з ТОВ "Антарес" за період липень 2014 року, було встановлено наступні порушення вимог діючого законодавства, а саме:

- абз. "а", "б" п. 185.1 ст. 185, п. 186.1, п.186.2 ст.186 ПК України, в результаті чого завищено суму податкових зобовязань за липень 2014 року всього на суму 759858,00 грн.;

- абз. "а" п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ПК України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту за липень 2014 року всього на суму 2019095,00 грн.;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит по ПДВ на суму 1259237,00 грн. за липень 2014 року.

Так, податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 21.11.2014 року про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 1574046,00 грн., з яких за основним платежем у сумі 1259237,00 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями) у розмірі 314809,00 грн.

Під час розгляду справи встановлено та підтверджується податковим органом в акті перевірки, що фактичною підставою для визначення позивачу суми грошового зобовязання на підставі оскаржуваного податкового повідомленя-рішеня, слугувала інформація встановлена при перевірці контрагентів позивача по ланцюгу постачання, за наслідками якої встановлено відсутність ознак реальності вчинення господарських операцій з контрагентом ТОВ "Антарес".

Судом встановлено, що між ТОВ "Антарес" та ТОВ "Прайм-ресурс" 07.07.2014 року був укладений договір поставки нафтопродуктів №ДГ-0707-3 та додаткова угода № 00076 від 07.07.2014 року та від 01.11.2014 року.

ТОВ "Антарес" було передано товар (бензин автомобільний підвищеної якості) ТОВ "Прайм-ресурс", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів № 00076 від 31.07.2014 року на суму 2382021,05 гривень, в тому числі ПДВ - 397003,51 гривень та виписана податкова накладна № 78 від 31.07.2014 року на суму 2382021,05 гривень, в тому числі ПДВ - 397003,51 гривень.

Крім того, між ТОВ "Антарес" та ТОВ "Прайм-ресурс" 10.07.2014 року був укладений договір поставки нафтопродуктів №ДГ-1007-2 та додаткова угода № 00077 від 10.07.2014 року та від 01.11.2014 року.

ТОВ "Антарес" було передано товар (бензин автомобільний підвищеної якості) ТОВ "Прайм-ресурс", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів № 00077 від 31.07.2014 року на суму 3768790,63 гривень, в тому числі ПДВ - 628131,77 гривень та виписана податкова накладна № 79 від 31.07.2014 року на суму 3768790,63 гривень, в тому числі ПДВ - 628131,77 гривень.

Між ТОВ "Антарес" та ТОВ "Прайм-ресурс" 20.07.2014 року був укладений Договір поставки нафтопродуктів №ДГ-2007-2 та додаткову угоду № 00078 від 20.07.2014 року та від 01.11.2014 року.

ТОВ "Антарес" було передано товар (бензин автомобільний підвищеної якості) ТОВ "Прайм-ресурс", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів № 00078 від 31.07.2014 року на суму 87062,48 гривень, в тому числі ПДВ - 14510,41 гривень та виписана податкова накладна № 80 від 31.07.2014 року на суму 87062,48 гривень, в тому числі ПДВ - 14510,41 гривень.

Між ТОВ "Антарес" та ТОВ "Прайм-ресурс" 21.07.2014 року був укладений договір поставки нафтопродуктів №ДГ-2107-15 та додаткова угода № 00079 від 21.07.2014 року та від 01.11.2014 року.

ТОВ "Антарес" було передано товар (бензин автомобільний підвищеної якості) ТОВ "Прайм-ресурс", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів № 00079 від 31.07.2014 року на суму 5876697,17 гривень, в тому числі ПДВ - 979449,53 гривень та була виписана податкова накладна № 81 від 31.07.2014 року на суму 5876697,17 гривень, в тому числі ПДВ - 979449,53 гривень.

Крім того, ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Прайм-ресурс" (), за результатами якої складено акт.

Відповідно до акту від 31.12.2014 року № 9040/15-53-22-3/39241184 "Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ТОВ "Прайм-ресурс" щодо підтвердження взаємовідносин з ТОВ «Нафтова компанія Партнер" за період серпень 2014 року, було встановлено порушення п. 198.2 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 12056464,20 грн., в тому числі за серпень 2014 року.

Так, податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 27.01.2015 року про збільшення грошового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 6674682,00 грн., з яких за основним платежем 4449788,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 2224894,00 грн.

Під час розгляду справи встановлено та підтверджується податковим органом в акті перевірки, що фактичною підставою для визначення позивачу суми грошового зобовязання на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішеня, слугувала інформація встановлена при перевірці контрагентів позивача по ланцюгу постачання, за наслідками якої встановлено відсутність ознак реальності вчинення господарських операцій з контрагентом ТОВ "Нафтова компанія Партнер".

Судом встановлено, що між ТОВ "Нафтова компанія Партнер" та ТОВ "Прайм-ресурс" 31.07.2014 року був укладений Договір поставки нафтопродуктів №ДГ-00134 та додаткову угоду № 00171 від 01.08.2014 року.

ТОВ "НК Партнер" було передано товар (бензин автомобільний підвищеної якості) ТОВ "Прайм-ресурс", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00171 від 31.08.2014 року на суму 2916703,00 гривень, в тому числі ПДВ - 486117,17 гривень та виписана податкова накладна №171 від 31.08.2014 року на суму 2916703,00 гривень, в тому числі ПДВ - 486117,17 гривень.

Розрахунок за придбаний товар було здійснено ТОВ "Прайм-ресурс" у безготівковій формі, отримувач ТОВ "НК Партнер", що підтверджується платіжним дорученням № 840 від 30.12.2014 року на суму 2916703,00 гривень, в тому числі ПДВ в сумі 486117,17 гривень.

Між ТОВ "НК Партнер" та ТОВ "Прайм-ресурс" 01.08.2014 року був укладений договір поставки нафтопродуктів №ДГ-00045 та укладено додаткові угоди №00042 від 01.08.2014 року; №00088 від 01.08.2014 року.

ТОВ "НК Партнер" було передано товар (паливо дизельне підвищеної якості та бензин автомобільний підвищеної якості) ТОВ "ПРАЙМ-РЕСУРС", що підтверджується: актами приймання-передачі нафтопродуктів №00042 від 31.08.2014 року на суму 7439485,51 гривень, в тому числі ПДВ - 1239914,25 гривень; №00088 від 31.08.2014 року на суму 44521236,77 гривень, в тому числі ПДВ - 7420206,13 гривень та виписані податкові накладні №42 від 31.08.2014 року на суму 7439485,51 гривень, в тому числі ПДВ - 1239914,25 гривень та №88 від 31.08.2014 року на суму 44521236,77 гривень, в тому числі ПДВ - 7420206,13 гривень.

Розрахунок за придбаний товар було здійснено ТОВ "Прайм-ресурс" у безготівковій формі, отримувач ТОВ "НК Партнер", що підтверджується платіжним дорученням № 838 від 30.12.2014 року на суму 51960722,28,00 гривень, в тому числі ПДВ в сумі 8660120,38 гривень.

Між ТОВ "НК Партнер" та ТОВ "Прайм-ресурс" 10.08.2014 року був укладений договір поставки нафтопродуктів №ДГ-00188 та додаткову угоду № 00231 від 10.08.2014 року.

ТОВ "НК Партнер" було передано товар (паливо дизельне підвищеної якості) ТОВ "ПРАЙМ-РЕСУРС", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00231 від 31.08.2014 року на суму 1287488,92 гривень, в тому числі ПДВ - 214581,49 гривень та виписана податкова накладна №231 від 31.08.2014 року на суму 1287488,92 гривень, в тому числі ПДВ - 214581,49 гривень.

Розрахунок за придбаний товар було здійснено ТОВ "Прайм-ресурс" у безготівковій формі, отримувач ТОВ "НК Партнер", що підтверджується платіжним дорученням № 841 від 30.12.2014 року на суму 1287488,92 гривень, в тому числі ПДВ в сумі 214581,49 гривень.

Між ТОВ "НК Партнер" та ТОВ "Прайм-ресурс" 20.08.2014 року був укладений договір поставки нафтопродуктів №ДГ-00189 та додаткову угоду № 00232 від 20.08.2014 року.

ТОВ "НК Партнер" було передано товар (паливо дизельне підвищеної якості) ТОВ "Прайм-ресурс", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00232 від 31.08.2014 року на суму 565353,37 гривень, в тому числі ПДВ - 94225,56 гривень та виписана податкова накладна №232 від 31.08.2014 року на суму 565353,37 гривень, в тому числі ПДВ - 94225,56 гривень.

Розрахунок за придбаний товар було здійснено ТОВ "Прайм-ресурс" у безготівковій формі, одержувач ТОВ "НК Партнер", що підтверджується платіжним дорученням № 842 від 30.12.2014 року на суму 565353,36 гривень, в тому числі ПДВ в сумі 94225,56 гривень.

Між ТОВ "НК Партнер" та ТОВ "Прайм-ресурс" 21.08.2014 року був укладений договір поставки нафтопродуктів №ДГ-00046 та додаткову угоду № 00089 від 21.08.2014 року.

ТОВ "НК Партнер" було передано товар (паливо дизельне підвищеної якості та бензин автомобільний підвищеної якості) ТОВ "ПРАЙМ-РЕСУРС", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00089 від 31.08.2014 року на суму 15608517,67 гривень, в тому числі ПДВ - 2601419,61 гривень та була виписана податкова накладна №89 від 31.08.2014 року на суму 15608517,67 гривень, в тому числі ПДВ - 2601419,61 гривень.

Розрахунок за придбаний товар було здійснено ТОВ "Прайм ресурс" у безготівковій формі, отримувач ТОВ "НК Партнер", що підтверджується платіжним дорученням № 839 від 30.12.2014 року на суму 15608517,67 гривень, в тому числі ПДВ в сумі 2601419,61 гривень.

Також, на підставі наказу в.о. начальника ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "Прайм-ресурс", за результатами якої складено акт.

Відповідно до акту від 27.03.2015 року № 2152/15-53-22-05/39241184 "Про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Прайм-ресурс" щодо документального підтвердження господарських відносин із ТОВ "Донмас" за період жовтень, грудень 2014 року, було встановлені порушення вимог діючого законодавства позивачем, а саме:

- п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 16758060,71 грн., у тому числі по періодам звітності;

- пп. 139.1.9 ст. 139 ПК України в декларації з податку на прибуток включено до складу витрат суми витрат по постачальнику ТОВ "Донмас", на загальну суму 83790330,55 грн., чим занижено податок на прибуток на суму 15082254,64 грн.

ТОВ "Прайм-ресурс" на вищезазначений акт перевірки було надано заперечення до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 15.04.2015 року № 090. Листом ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 22.04.2015 року № 10816/10/15-53-22-05/09, висновки акту залишені без змін.

Так, податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 22.04.2015 року щодо зменшення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 8941718,00 грн., податкове повідомлення рішення № НОМЕР_4 від 22.04.2015 року про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість з податку на додану вартість у розмірі 7675671,00 грн., з яких за основним платежем у сумі 6140537,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1535134,00 грн. та податкове повідомлення рішення № НОМЕР_5 від 22.04.2015 року щодо збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 25137092,00 грн., з яких за основним платежем у розмірі 16758061,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 8379031,00 грн.

Під час розгляду справи встановлено та підтверджується податковим органом в акті перевірки, що фактичною підставою для визначення позивачу суми грошового зобовязання на підставі оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, слугувала інформація встановлена при перевірці контрагентів позивача по ланцюгу постачання, за наслідками якої встановлено відсутність ознак реальності вчинення господарських операцій з контрагентом ТОВ "Донмас".

Судом встановлено, що між ТОВ "Прайм-ресурс" та ТОВ "Донмас" 30.09.2014 року був укладений Договір поставки нафтопродуктів №ДГ-00001 та додаткова угода №РН-0037439 від 01.10.2014 року.

ТОВ "Донмас" було передано товар (паливо дизельне підвищеної якості) ТОВ "Прайм-ресурс", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №РН-0037439 від 31.10.2014 року на суму 2522601,40 гривень, в тому числі ПДВ - 420433,57 гривень та виписана податкова накладна №104 від 31.10.2014 року на суму 2522601,40 гривень, в тому числі ПДВ - 420433,57 гривень.

Між ТОВ "Донмас" та ТОВ "Прайм-ресурс" 01.10.2014 року був укладений договір поставки нафтопродуктів №ДГ-00023 та додаткову угоду №РН-0037473 від 01.10.2014 року.

ТОВ "Донмас" було передано товар (бензин автомобільний підвищеної якості та паливо дизельне підвищеної якості) ТОВ "ПРАЙМ-РЕСУРС", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №РН-0037473 від 31.10.2014 року на суму 32003652,53 гривень, в тому числі ПДВ - 5333942,09 гривень та виписана податкова накладна №125 від 31.10.2014 року на суму 32003652,53 гривень, в тому числі ПДВ - 5333942,09 гривень.

Між ТОВ "Донмас" та ТОВ "Прайм-ресурс" 20.10.2014 року був укладений договір поставки нафтопродуктів №ДГ-00056 та укладено додаткову угоду №РН-0037531 від 20.10.2014 року.

ТОВ "Донмас" було передано товар (паливо дизельне підвищеної якості) ТОВ "ПРАЙМ-РЕСУРС", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №РН-0037531 від 31.10.2014 року на суму 626717,12 гривень, в тому числі ПДВ - 104452,85 гривень та виписана податкова накладна №54 від 31.10.2014 року на суму 626717,12 гривень, в тому числі ПДВ - 104452,85 гривень.

Між ТОВ "Донмас" та ТОВ "Прайм-ресурс" 21.10.2014 року був укладений договір поставки нафтопродуктів №ДГ-00077 та додаткову угоду №РН-0037502 від 21.10.2014 року.

ТОВ "Донмас" було передано товар (паливо дизельне підвищеної якості та бензин автомобільний підвищеної якості) ТОВ "ПРАЙМ-РЕСУРС", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №РН-0037502 від 31.10.2014 року на суму 18032526,74 гривень, в тому числі ПДВ - 3005421,12 гривень та виписана податкова накладна №74 від 31.10.2014 року на суму 18032526,74 гривень, в тому числі ПДВ - 3005421,12 гривень.

Між ТОВ "Донмас" та ТОВ "Прайм-ресурс" 30.11.2014 року був укладений договір поставки нафтопродуктів №ДГ-0213 та укладено додаткову угоду №00005 від 01.12.2014 року.

ТОВ "Донмас" було передано товар (паливо дизельне підвищеної якості) ТОВ "ПРАЙМ-РЕСУРС", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00005 від 31.12.2014 року на суму 2100650,21 гривень, в тому числі ПДВ - 350108,37 гривень та виписана податкова накладна №180 від 31.12.2014 року на суму 2100650,21 гривень, в тому числі ПДВ - 350108,37 гривень.

Між ТОВ "Донмас" та ТОВ "Прайм-ресурс" 01.12.2014 року був укладений договір поставки нафтопродуктів №ДГ-0246 та додаткову угоду №00038 від 01.12.2014 року.

ТОВ "Донмас" було передано товар (паливо дизельне підвищеної якості та бензин автомобільний підвищеної якості) ТОВ "Прайм-ресурс", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00038 від 31.12.2014 року на суму 41223625,81 гривень, в тому числі ПДВ - 6870604,30 гривень та виписана податкова накладна №38 від 31.12.2014 року на суму 41223625,81 гривень, в тому числі ПДВ - 6870604,30 гривень.

Між ТОВ "Донмас" та ТОВ "Прайм-ресурс" 22.12.2014 року був укладений договір поставки нафтопродуктів №ДГ-0338 та до цього договору було укладено додаткову угоду №00130 від 22.12.2014 року.

ТОВ "Донмас" було передано товар (паливо дизельне підвищеної якості та бензин автомобільний підвищеної якості) ТОВ "Прайм-ресурс", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00130 від 31.12.2014 року на суму 3413875,86 гривень, в тому числі ПДВ - 568979,31 гривень та виписана податкова накладна №123 від 31.12.2014 року на суму 3413875,86 гривень, в тому числі ПДВ - 568979,31 гривень.

Між ТОВ "Донмас" та ТОВ "Прайм-ресурс" 24.12.2014 року був укладений договір поставки нафтопродуктів №ДГ-0367 та укладено додаткову угоду №00159 від 24.12.2014 року.

ТОВ "Донмас" було передано товар (паливо дизельне підвищеної якості) ТОВ "Прайм-ресурс", що підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00159 від 31.12.2014 року на суму 624714,76 гривень, в тому числі ПДВ - 104119,13 гривень та виписана податкова накладна №151 від 31.12.2014 року на суму 624714,76 гривень, в тому числі ПДВ - 104119,13 гривень.

Судом встановлено, що за умовами вищезазначених договорів поставки ТОВ "Прайм-ресурс" з ТОВ "Антарес", ТОВ "НК "Партнер" та ТОВ "Донмас", зокрема п. 4.2. Товар поставляється Покупцю партіями, протягом поточного місяця, кількості та за ціною, визначеними у кожній додатковій угоді до договору, на умовах: EXW резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів.

Між ПАТ "Дніпронафтопродукт" та ТОВ "Прайм-ресурс" укладено договір зберігання № 4207 від 07.07.2014 року та погоджено протоколи узгодження ціни від 31.07.2014 року, 31.08.2014 року, 31.10.2014 року та від 31.12.2014 року.

Належне виконання ПАТ "Дніпронафтопродукт" своїх зобовязань за вказаним вище договором підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг: №07217 від 31.07.2014 року на суму 91600 грн., від 31.07.2014 року, №08197 від 31.08.2014 року на суму 194500 грн., від 31.08.2014 року, №10222 від 31.10.2014 року на суму 173800 грн., №12239 від 31.12.2014 року на суму 155100 грн.

Також ТОВ "Антарес", ТОВ "НК «Партнер", ТОВ "Донмас" на адресу ТОВ "Прайм-ресурс" було направлено листи, зі змісту якого вбачається, що нафтопродукти, які були отримані позивачем за вказаними вище договорами поставки та які відповідно до п. 4.2 договору знаходяться на зберіганні в ПАТ "Дніпронафтопродукт", позивач може отримати у будь-який час протягом дії договору.

Придбаний товар було реалізовано шляхом роздрібної торгівлі через мережі АЗС.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Петрол гарант" та ТОВ "Прайм-ресурс" укладено договір оренди майна № 11-07-14 ( оренди АЗС) від 01.07.2014 року.

Фізичне переміщення товару відбувалось відповідно до інструкції про порядок прийняття, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України, що підтверджується товарно-транспортними накладними.

Для здійснення фізичного переміщення товару ТОВ "Прайм-ресурс" був укладений договір перевезення з ТОВ "Енерго сервіс" №02/04-07 від 04.07.2014 року.

Факт належного виконання ТОВ "Енерго сервіс" своїх обовязків щодо перевезення вантажу за вказаним вище договором підтверджується актами виконаних робіт (надання послуг) за липень 2014 року на загальну суму 85063,00 грн., серпень 2014 року на суму 115273,00 грн., серпень 2014 року на суму 1691,00 грн., жовтень 2014 року на суму 67013,00 грн., грудень 2014 року на суму 69756,00 грн., грудень 2014 року на суму 2856,00 грн.

Для здійснення фізичного переміщення товару ТОВ "Прайм-ресурс" був укладений договір перевезення з ТОВ "ТД "Кременчукнафтопродектсервіс" №100 від 01.07.2014 року.

Факт належного виконання ТОВ "ТД "Кременчукнафтопродектсервіс" своїх обовязків щодо перевезення вантажу за вказаним вище договором підтверджується актами здачі-прийомки виконаних робіт та реєстрами до цих актів, а саме №АР-0001795 від 31.07.2014 року реєстр №1 за липень 2014 року, №АР-0001887 від 31.08.2014 року реєстр №2 за серпень 2014 року, №АР-0002092 від 31.10.2014 року реєстр №10 за жовтень 2014 року, №АР-0002321 від 31.12.2014 року реєстр №12 за грудень 2014 року.

Оприбуткування придбанних паливно-мастильних матеріалів по бухгалтерському рахунку підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по бухгалтерських рахунках № 63.1.12: за липень 2014 року, серпень 2014 року, жовтень 2014 року, грудень 2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами роздрібної торгівлі паливно-мастильними матеріалами позивачем отримано прибуток, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю.

До зазначених вище договорів постачальниками було надано ТОВ "Прайм-ресурс" сертифікати відповідності, а саме UA1.035.0239279-13 з терміном дії з 25.12.2013 року до 04.05.2016 року UA1.094.0124479-14 з терміном дії з 10.11.2014 року до 29.09.2015 року, UA1.094.0147262-14 з терміном дії з 17.12.2014 року до 26.11.2015 року, UA1.094.0063525-14 з терміном дії з 11.07.2014 року до 09.07.2015 року, UA1.035.0193651-11 з терміном дії з 20.12.2011 року до 04.05.2016 року, UA1.094.0072070-14 з терміном дії з 25.07.2014 року до 22.07.2015 року, UA1.035.0193654-11з терміном дії з 20.12.2011 року до 04.05.2016 року, UA1.094.0124479-14 з терміном дії з 10.11.2014 року до 29.09.2015 року, UA1.035.0070539-12 з терміном дії з 10.05.2012 року до 04.05.2016 року, UA1.035.0070649-12 з терміном дії з 14.05.2012 року до 04.05.2016 року та паспортами якості: №2769 від 29.12.2013 року; №2306 від 11.11.2014 року, №2395 від 18.12.2014 року, №1727 від 26.08.2014 року, №199 від 03.07.2013 року.

Факт фізичного переміщення товару відбувалось відповідно до товаро-транспортних накладних за липень, серпень, жовтень, грудень 2014 року, які досліджені в ходу судового розгляду та містяться в матеріалах справи.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 "Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України" визначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, протиправності формування витрат та податкового кредиту для цілей визначення об'єкта оподаткування належить з'ясувати, зокрема, такі обставини, як: рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При розв'язанні відповідних спорів судам варто враховувати принцип офіційного з'ясування обставин справи, передбачений частинами четвертою та п'ятою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (лист Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року №1936/11/13-11 "Щодо підтвердження даних податкового обліку").

Перевіряючи обґрунтованість висновків податкового органу, та як наслідок правомірність визначення позивачу суму грошового зобовязання на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до положень 14.1.36 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 22.1. ст. 22 ПК України обєктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Згідно п.138.2 ст.138 ПК України - витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це органу державної податкової служби та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобов'язань за звітний податковий період. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені, знищені або зіпсовані документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви до органу державної податкової служби, митного органу. Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення.

Таким чином, при складанні податкової звітності з метою правильного відображення господарської операції повинні враховуватись відповідні документи первинного обліку, а саме по зазначених операціях придбання результатів робіт (товарів) повинні бути в наявності як і акти виконаних робіт, так і результати таких виконаних робіт (товарів).

Згідно п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Згідно п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця та є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 200.1 ст. 200 згаданого Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 Кодексу).

Перевіряючи правомірність віднесення позивачем сум по вищезазначеним господарським операціям до складу витрат, які підлягають оподаткуванню та формування податкового кредиту ПДВ, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Відповідно до абзацу 11 вищезазначеної статті Закону первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до вимог п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 зазначеного Положення господарські операції -це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Суд зазначає, що всі перелічені суми податкового кредиту підтверджені відповідними податковими накладними, які не мають недоліків та відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України. В свою чергу, ці податкові накладні складені на підставі договорів, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних.

Згідно із приписами п.п. 14.1.181 ст.14, п.198.3, п. 198.6. ст.19 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду в тому числі у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Законом передбачено чіткий перелік підстав, які дають право на податковий кредит. Ці підстави дотримані позивачем в повному обсязі.

ОСОБА_4 адміністративного суду України від 20.07.2010 року № 1112/11/13-10 "Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби" зазначено, що у разі, якщо дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, для підтвердження права на податковий кредит достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема податкових накладних.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та його контрагентами мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали, що зумовлює хибність висновків податкового органу.

Також суд зазначає, що вимоги до оформлення первинних документів визначені нормами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відповідно до ч.2 ст. 9 якого первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та деталізовані приписами Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом Положення №88), згідно з п.2.4 якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Оцінивши зазначені вище первинні документи за правилами ст.86 КАС України, суд зазначає, що зміст оглянутих документів містить назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими субєктами права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оглянуті документи не мають дефектів форми або змісту, які в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

У ході розгляду справи відповідачем за правилами ч.2 ст.71 КАС України не спростовано достовірності відомостей цих первинних документів.

Суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, ст.70 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (бо діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст.207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (бо відповідно до ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Разом з тим, під час розгляду справи відповідачем не подано до суду жодних доказів порушення кримінальної справи відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Суд, також вважає за необхідне зазначити, що висновки податкового органу про можливі порушення податкового законодавства зі сторони контрагентів позивача, не є підставою для висновку про порушення саме позивачем вимог податкового законодавства та про відсутність у покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ з фактом оплати.

Таким чином, виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства та сплатою податку до бюджету іншими субєктами господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо декларування чи сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Адже, Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності їх за місцезнаходженням, так само відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. І в разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи. Оскільки, позивач та його контрагент є окремими суб'єктами господарювання зі статусом юридичної особи, окремими платниками податку на додану вартість, кожен з яких має свої межі юридичної відповідальності, яка є індивідуальною, виходячи з вимог ст. 61 Конституції України.

Окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарської діяльності між позивачем та контрагентам і правомірність визначення позивачем складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, та податкового кредиту з податку на додану вартість з урахуванням первинних бухгалтерських документів та податкових накладних, які виписані відповідно до положень податкового законодавства.

Суд, також вважає за необхідне зазначити, що відповідачем не надано доказів та не наведено жодних обставин, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій для цих осіб, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не повязаність операцій з господарською діяльністю позивача, про не вчинення операцій, про відсутність факту поставки товару.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про правомірність віднесення позивачем до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування сум по господарським операціям із контрагентами та формування на їх підставі податкового кредиту з податку на додану вартість, в зв'язку з чим, спірні податкові повідомлення-рішення є незаконними та підлягають скасуванню.

Крім того, слід зазначити, що рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області у формі наказів про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "Прайм-ресурс" № 2366 від 17.10.2014 року, № 2778 від 18.12.2014 року та № 302 від 12.03.2015 року, прийняті згідно із п. 78.1.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України.

Так, відповідно до п. 20.1.4. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпункт 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок врегульовано статтею 78 Податкового кодексу України, зокрема, визначено перелік обставин, за наявності хоча б однієї з якої здійснюється документальна позапланова виїзна перевірка.

Відповідно до п.п. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, з наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Отже, якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, лише за таких обставин перевірка може бути призначена.

Суб'єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді.

Пунктом 78.4 ст.78 Податкового кодексу України встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Проте, в порушення ч.2 ст. 71 КАС України контролюючим органом рішення, винесені у формі наказів № 2366 від 17.10.2014 року, № 2778 від 18.12.2014 року та № 302 від 12.03.2015 року за відсутності передбачених п.п.78..1.1 п.78.1. ст.78 Податкового кодексу України, а також будь-яких інших, передбачених п.78.1. ст. 78 Податкового кодексу України, підстав, тому рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси ДФС в Одеській області у формі наказів про проведення документальних позапланових перевірок є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до положень ст. 74 Податкового кодексу України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Окрім цього, відповідно до приписів податкового законодавства України, відображенню в електронній базі даних підлягають самостійно задекларовані платником податків суми податкових зобов'язань та податкового кредиту (за основною декларацією чи уточнюючим розрахунком), результати автоматизованого співставлення уточнюються по мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов'язань, визначених податковим повідомленням-рішенням, прийнятим за результатами таких перевірок.

Отже, самостійна зміна відповідачем в Базі співставлення показників податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання уточнюючих декларацій (розрахунків), буде порушувати його права та інтереси, оскільки позивач, як платник податків, має право розраховувати на те, що задекларовані ним в податкових деклараціях показники податкового кредиту та податкових зобов'язань відповідають показникам з централізованої бази даних податкової звітності.

З огляду на викладене, дії податкового органу по зміні задекларованих платником податків показників податкового кредиту та податкових зобов'язань в базі співставлення можуть бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства, оскільки відображення таких відомостей з урахуванням того, що такі відомості повинні співпадати з показниками у податковій декларації платника податку, фактично формує податкові зобов'язання на майбутнє, а отже спричиняє реальні зміни майнового стану такого платника, а належним способом захисту прав та інтересів платника податків у випадку незаконності таких дій повинно бути відновлення в цій базі тих показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, які задекларував платник податків.

Спірні дії суб'єкта владних повноважень суперечать матеріальному інтересу, котрий має платник податків у податкових правовідносинах, і який полягає у належній фіксації податковим органом обставин господарської діяльності платника податків, неухильному дотриманні органом управління визначених законом процедур реалізації владних управлінських функцій, здійснення таких процедур лише в разі наявності визначених законом підстав.

Суд зауважує, що система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України є програмним продуктом, який було розроблено для реалізації Порядку взаємодії органів державної податкової служби при опрацюванні розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 18.04.2008 № 266.

Відповідно до пункту 2.14 Порядку інформація податкової звітності з ПДВ, надіслана до центральної бази даних податкової звітності, підлягає розподілу відповідно до вимог Методичних рекомендацій щодо порядку розподілу платників податків за категоріями уваги та співставленню засобами системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України.

Пунктом 2.21 Порядку передбачено, що підсумки перевірок за результатами автоматизованого співставлення податкової звітності з ПДВ на центральному рівні відображаються в додатку до акту перевірки (камеральної, документальної невиїзної, планової, позапланової перевірки) або довідки у розрізі періодів та операцій з одним контрагентом та фіксуються в АС "Аудит". По мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов'язань, визначених податковим повідомленням-рішенням, прийнятим за результатами таких перевірок, уточнюються результати автоматизованого співставлення на центральному рівні податкової звітності з ПДВ за поданням підрозділу, яким завершено процедуру такого узгодження та яким прийнято таке повідомлення-рішення.

У п.п. 14.1.171. п. 14.1 ст. 14 ПК України вказано, що податкова інформація - у значенні, визначеному Законом України "Про інформацію".

Згідно ст. 16 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 р., № 2657-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2657-ХІІ) податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.

Наказом Державної податкової служби України № 1197 від 24.12.2012 року "Про введення в експлуатацію інформаційної системи "Податковий блок" з 01.01.2013 року було введено в експлуатацію ІС "Податковий блок" в органах державної податкової служби всіх рівнів".

Згідно п. 2.1. наказу Державної податкової служби України № 1197 від 24.12.2012 року "Про введення в експлуатацію інформаційної системи "Податковий блок" існуючі інформаційні системи, в тому числі АС "Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України", експлуатувалися паралельно з інформаційною системою "Податковий блок" до 31.01.2013 року.

Наказом ДПС України № 1198 від 24.12.2012 року "Про введення в дію Тимчасового регламенту експлуатації інформаційної системи "Податковий блок" з 01.01.2013 року затверджено та введено в дію Тимчасовий регламент експлуатації інформаційної системи "Податковий блок".

Відповідно до п.п. 3.1.3.7 п. 3.1.3 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013, № 165 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця", з метою виявлення та упередження можливих порушень податкового законодавства при камеральній (електронній) перевірці проводиться: зіставлення даних податкової звітності з ПДВ з інформацією, отриманою від митних органів та з інших джерел. При цьому враховуються результати автоматизованого зіставлення (наказ N 85) даних додатка 5 до декларації, реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, ЄРПН, баз МД (по мірі впровадження відповідного програмного забезпечення).

Таким чином, існує взаємодія податкових органів при опрацюванні розшифровок інформаційних баз даних та їх використання при проведенні перевірок та прийняття за їх результатами рішень.

Податковий орган, як контролюючий орган, може змінити задекларовані платником податків дані податкової звітності лише шляхом визначення суми грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, у випадках, передбачених пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України.

Сама по собі здійснена ДПІ податкова кваліфікація операцій не може бути підставою для внесення змін до Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України. Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.

Слід також наголосити, що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому ПК України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку ст. 54 ПК України та його узгодження.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Отже, інформація, викладена у електронних базах даних стосовно позивача може бути використана податковим органом при перевірці контрагентів, що може призвести до погіршення його ділової репутації, як належного платника податків, відмови його контрагентів від подальших господарських відносин з позивачем з метою уникнення негативних податкових наслідків для себе від таких операцій.

Підпунктом 62.1.3 пункту 6.2.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

За правилами пункту 86.1 статті 86 названого Кодексу результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 та пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Інформаційна система Податковий блок, що включає чотири підсистеми-сегменти операційної діяльності органів податкової служби, таких як: реєстрація платників податків; обробка податкової звітності та платежів; облік платежів; податковий аудит було створено з метою удосконалення процесу адміністрування податків .

Ця система призначена для виконання основних завдань органів ДПС, як-от: інформування платників податків про їх податкові зобов'язання та надання роз'яснень податкового законодавства; податковий облік та реєстрація платників податків; прийом та обробка документів податкової звітності та облік платежів; перевірка податкової звітності на відповідність вимогам та нормам, встановленим законодавчими та нормативними актами України; застосування заходів із погашення податкового боргу у випадках порушення податкової дисципліни з боку платників податків; вирішення спірних питань щодо сум податкових донарахувань та податкового боргу тощо.

З урахуванням того, що в автоматизованій інформаційній системі "Податковий блок" підлягають відображенню виключно задекларовані платником податку у податкових деклараціях показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, суд приходить до висновку, про протиправність дій податкового органу у вказаній частині.

Відповідно приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч. 1 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ-РЕСУРС" до Державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_3 управління Державної фіскальної служби в Одеській області, Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області про скасування наказу, визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_3 управління Державної фіскальної служби в Одеській області щодо внесення змін до електронної бази даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також до картки особового рахунку по платнику податків Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ-РЕСУРС", внесених на підставі актів №6086/15-53-22-3/39241184 від 30.10.2014 року, №9040/15-53-22-3/39241184 від 31.12.2014 року, №2152/15-53-22-5/39241184 від 27.03.2015 року.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Приморському районі міста ОСОБА_3 управління Державної фіскальної служби в Одеській області відновити суми податкового кредиту та зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ-РЕСУРС" в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів та зборів України "Податковий блок", інформаційній базі результатів контрольно-перевірочної роботи АРМ "Аудит", а також в картці особового рахунку, зміни до яких були внесені на підставі відомостей, викладених в Актах №6086/15-53-22-3/39241184 від 30.10.2014 року, №9040/15-53-22-3/39241184 від 31.12.2014 року, №2152/15-53-22-5/39241184 від 27.03.2015 року.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_3 управління Державної фіскальної служби в Одеській області у формі наказів про проведення документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ-РЕСУРС" №2366 від 17.10.2014р., №2778 від 18.12.2014р., №302 від 12.03.2015р.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_3 управління Державної фіскальної служби в Одеській області з проведення документальних позапланових перевірок та складання актів щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ-РЕСУРС" №6086/15-53-22-3/39241184 від 30.10.2014 року, №9040/15-53-22-3/39241184 від 31.12.2014 року, №2152/15-53-22-5/39241184 від 27.03.2015 року.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі міста ОСОБА_3 управління Державної фіскальної служби в Одеській області № НОМЕР_1 від 21.11.2014р., № НОМЕР_2 від 27.01.2015р., № від 22.04.2015р., № від 22.04.2015р., № від 22.04.2015р. як такі, що суперечать вимогам чинного законодавства України.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити..

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 13.08.2015 року.

Суддя Полях Н.А.