Справа № 2а/0470/522/11
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2011 р. Справа № 2а/0470/522/11

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області (з урахуванням уточнень позовних вимог, які прийняті судом), в якому просить стягнути з відповідача грошову винагороду невиплаченої за сумлінну безперервну працю в органах державної влади у сумі 12302 гривень.

В обґрунтуванні позову зазначено, що позивач працювала в контрольно-ревізійній службі з 20 січня 1994 року. Наказом № 673-0 від 24.09.2010р. ОСОБА_3 звільнилась із займаної посади за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП, тобто безперервно позивач пропрацювала в Контрольно-ревізійному управлінні у Дніпропетровській області 16 років і 8 місяців. 10.09.2010р. позивач звернулась із завою до відповідача щодо виплати грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади відповідно до п. 3 Порядку № 212 у розмірі двох середньомісячних заробітних плат у сумі 12302 грн. Однак, на дату звільнення (24.09.2010р.) при розрахунку позивачу не виплачено грошову винагороду, натомість 04.10.2010р. на адресу позивача прийшов лист від відповідача, в якому зазначено, що при складанні кошторису на 2010 рік видатки на виплату зазначеної грошової винагороди не закладалися. Зазначені дії щодо невиплати грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади позивач вважає неправомірними.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що грошова винагорода видається у межах асигнувань на оплату праці, передбачених у державному бюджеті для відповідних органів державної влади. Постановою КМУ від 26.11.2008р. № 1036, яка набрала чинності з 03.12.2008р., з метою послаблення впливу світової фінансової кризи на економіку України тимчасово було припинено виплату грошової винагороди. Відповідно до постанови КМУ від 28.04.2010р. № 324 вказана постанова 06.05.2010р. втратила чинність, але на час прийняття Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010р. зазначена постанова діяла, у звязку з чим при складанні кошторису на 2010 рік, видатки на виплату грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обовязків, не закладались. Крім того, зазначена винагорода не є обовязковою виплатою безпосередньо при набутті працівником стажу державної служби 10, 15, 20 років і рішення про її виплату приймається керівником. Подача заяви працівника на виплату вказаної грошової винагороди не передбачена законодавчими та нормативними актами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.

ОСОБА_3 працювала в контрольно-ревізійній службі з 20 січня 1994 року та була державним службовцем.

Загальний безперервний стаж роботи позивача у Контрольно-ревізійному управлінні у Дніпропетровській області становить 16 років і 8 місяців.

Судом встановлено, що порушень трудової дисципліни ОСОБА_3 не виявлено.

Відповідно до наказу Контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області від 11.03.2004р. за № 53 позивачу була виплачена грошова винагорода за 10 років безперервної сумлінної праці у розмірі однієї середньомісячної заробітної плати.

10.09.2010р. позивач звернулась із заявою до відповідача щодо виплати грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади відповідно до п. 3 Порядку № 212 у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

21.09.2010р. заступником начальника Контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області ОСОБА_6 було підготовлено та надано начальнику Контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області ОСОБА_7 подання «Про видачу грошової винагороди».

Наказом № 673-0 від 24.09.2010р. ОСОБА_3 звільнилась із займаної посади за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП. На дату звільнення (24.09.2010р.) при розрахунку позивачу не виплачено грошову винагороду.

04.10.2010р. на адресу позивача прийшов лист від відповідача, в якому зазначено, що при складанні кошторису на 2010 рік видатки на виплату зазначеної грошової винагороди не закладалися, а тому позивачу відмовлено у виплаті грошової винагороди на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2008 року "Про деякі питання організації бюджетного процесу".

Згідно до ст. 1 Закону України "Про державну службу України" державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до ст. 34 вказаного закону за сумлінну безперервну працю в державних органах, зразкове виконання трудових обов'язків державним службовцям видається грошова винагорода в розмірі та порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок реалізації зазначеної статті Закону затверджено постановою Кабінету Міністрів України №212 від 24.02.2003 року «Про затвердження Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків».

Відповідно до п. 1 Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України за № 212 від 24.02.2003р. грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків (далі - грошова винагорода) видається особам, які пропрацювали безперервно на посадах державних службовців в одному або кількох органах державної влади не менше ніж 10 років. До стажу безперервної роботи (служби) на посадах державних службовців в одному або кількох органах державної влади зараховуються всі періоди роботи (служби) у цих органах, у тому числі до 1 січня 1994 р., на посадах державних службовців, передбачених статтею 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, що відносяться в установленому законодавством порядку до відповідних категорій посад державних службовців, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів, зазначених у частині другій статті 9 Закону України "Про державну службу".

Пунктом 2 Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України за № 212 від 24.02.2003р. встановлено, що грошова винагорода видається один раз на п'ять років за умови зразкового виконання посадових обов'язків та відсутності порушень трудової дисципліни з урахуванням щорічної оцінки виконання державним службовцем покладених на нього завдань та обов'язків (далі - щорічна оцінка). Винагорода видається, якщо за результатами проведення щорічної оцінки рівень виконання державним службовцем обов'язків та завдань оцінений як "добрий" і "високий". При цьому повинні враховуватися результати щорічних оцінок за п'ять років. У разі відсутності щорічних оцінок за п'ять років, що передують видачі грошової винагороди, враховується наявність адміністративних, дисциплінарних та інших порушень за зазначений період. Якщо державний службовець змінив місце роботи, результати щорічної оцінки враховуються на підставі довідок, виданих за попереднім місцем роботи на державній службі. Облік часу безперервної роботи кожного працівника на посадах державних службовців в органах державної влади веде кадрова служба зазначених органів. Про видачу грошової винагороди у трудовій книжці працівника робиться відповідний запис. Подання на видачу працівникові грошової винагороди готує безпосередній його керівник після одержання відповідної інформації від кадрової служби.

Згідно з п. 3 Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України за № 212 від 24.02.2003р. грошова винагорода видається у таких розмірах: від 10 до 15 років роботи - одна середньомісячна заробітна плата; від 15 до 20 років - дві, від 20 до 25 років - три, від 25 до 30 років - чотири, від 30 років і більше - п'ять, у межах асигнувань на оплату праці, передбачених у державному бюджеті для відповідних органів державної влади.

Пунктом 5 Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України за № 212 від 24.02.2003р. встановлено, що грошова винагорода керівним працівникам і спеціалістам видається на підставі рішення керівника відповідного органу державної влади, а керівникам органів та їх заступникам - рішення керівника органу вищого рівня.

Таким чином, при наявності стажу державної служби понад 10 років позивач має право на виплату грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в державних органах, зразкове виконання трудових обов'язків в розмірі однієї середньомісячної заробітної плати.

Відповідно до довідки-розрахунку Контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області від 02.02.2011р. на період звернення позивача про виплату винагороди на підставі постанови від 24.02.2003р. за № 212 розрахунковим періодом для нарахування винагороди вважається заробітна плата за липень серпень 2010р. Середньомісячна заробітна плата за ці місяці складає 6151,05 грн., а дві середньомісячні заробітні плати 12302,10 гривень.

В свою чергу посилання відповідача в своїх запереченнях на Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2008 року "Про деякі питання організації бюджетного процесу", яка діяла на час прийняття Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010р., як на підставу припинення виплат винагороди, суд не бере до уваги, оскільки воно не засновано на Законі.

Так, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначається організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики, п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України виключно законами України встановлюється, у тому числі, державний бюджет України і бюджетна система України; система оподаткування, податки і збори; засади створення і функціонування фінансового, грошового, кредитного та інвестиційного ринків; статус національної валюти, а також статус іноземних валют на території України; порядок утворення і погашення державного внутрішнього і зовнішнього боргу; порядок випуску та обігу державних цінних паперів, їх види і типи.

Отже, відповідач в питанні виплати грошової винагороди Контрольно-ревізійне управління у Дніпропетровській області має керуватися положеннями Закону України "Про державну службу України".

Крім того, постановою КМУ від 26.11.2008р. № 1036, яка набрала чинності з 03.12.2008р., з метою послаблення впливу світової фінансової кризи на економіку України тимчасово було припинено виплату грошової винагороди. Відповідно до постанови КМУ від 28.04.2010р. № 324 вказана постанова 06.05.2010р. втратила чинність.

Право позивача на отримання грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади 15 років виникло у лютому 2009 року. Таким чином на момент набуття у позивача права на отримання грошової винагороди (лютому 2009 року) виплата такої винагороди була поновлена.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 19 Конституції України, зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідачем в запереченнях проти позову було зазначено, що в матеріалах справи відсутнє клопотання позивача про поновлення строку звернення з позовом до суду, а тому дану позовну заяву слід залишити без розгляду. У звязку з викладеним, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. ст. 24, 34 Закону України «Про державну службу» питання стимулювання праці державних службовців відноситься до питань проходження державної служби.

Частиною 3 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач надав до суду 05.01.2011р. разом із позовною заявою клопотання про поновлення строку звернення до суду, обґрунтовуючи причини поважності пропуску строку звернення з позовом. На підставі зазначеного клопотання судом було поновлено позивачу строк звернення з цим позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 такими, що підлягають задоволенню. Дії відповідача щодо відмови в проведенні виплати ОСОБА_3 грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків є неправомірними.

Керуючись ст.ст. 14, 70, 71, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з Контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_3 грошову винагороду у сумі 12302 (дванадцять тисяч триста дві) грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 18.02.2011р.

Суддя В.В ОСОБА_1