Справа № 804/7292/15
Суддя: Чорна Валерія Вікторовна
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 р. справа № 804/7292/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чорна В.В., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області, про визнання протиправним рішення, та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

09 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною відмову в.о. голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі Софіївська РДА) затвердити їй проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8.9727 га на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, а також зобовязати Софіївську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області розглянути проект землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8.9727 га на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, та зобовязати відповідача видати розпорядження щодо затвердження цього проекту.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що із заявою щодо затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8.9727 га на території Першотравенької сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області, проте, листом № 31-4-0.11-4739/2-14 від 16.06.2014 р. її повідомлено про те, що, у відповідності до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», повноваження щодо виділення земельних ділянок, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, належать сільським, селищним, міським радам та районним державним адміністраціям. Виконуючи рекомендацію Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області, 18.05.2015 р. ОСОБА_1 звернулась до голови Софіївської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області з аналогічною заявою, однак, листом № 01-19-645/0/370-15 від 20.05.2015 р. одержала відповідь, що у звязку зі вступом в силу Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», змінами, які відбулися в Земельному кодексі України, зокрема ст. 122, повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності, передані до Державного агентства земельних ресурсів України та його територіальних органів. Відповідно, Софіївська РДА не має повноважень щодо розпорядження даною категорією земель. Вважаючи відмову Софіївської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області незаконною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом (а.с. 4-6).

В судове засідання, призначене на 07.07 2015 р., зявилась представник позивача за довіреністю ОСОБА_2

Представник відповідача до суду не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 33).

Представник третьої особи, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, та письмові пояснення на адміністративний позов, в яких зазначив, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки саме Софіївська РДА має повноваження щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1, оскільки саме вона надавала дозвіл на його розроблення.

Враховуючи, що в судове засідання прибули не всі особи, що беруть участь у розгляді справи, у відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України, справу розглянуто без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

Розпорядженням голови Софіївської районної державної адміністрації № 276-р від 08.07.2011 р. гр. ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в розмірі земельної частки (паю) із земель запасу на території Першотравенської сільської ради на підставі рішення Софіївського районного суду від 10.09.2009 р. у розмірі 8,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 2 вказаного розпорядження ОСОБА_1 рекомендовано замовити виготовлення проекту відведення у організації, яка має відповідну ліцензію (дозвіл), та подати його на затвердження до Софіївської РДА (а.с. 23).

На виконання вказаного розпорядження, ПП «Земсфера» у 2012 році було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

23.05.2014 р. представник позивача ОСОБА_2 звернулась до в.о. начальника Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області із заявою щодо затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу ОСОБА_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8.9727 га на території Першотравенької сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області із земель запасу (а.с. 14).

Листом № 31-4-0.11-4739/2-14 від 16.06.2014 р. Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області надало позивачу відповідь, у якій послалось на ст.ст. 2, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», та зазначило, що повноваження щодо виділення земельних ділянок, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, належать сільським, селищним, міським радам та районним державним адміністраціям (а.с. 15-16).

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа № 804/2919/15). Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2015 р., яка набрала законної сили 06.05.2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, з посиланням на те, що Головне управління Держземагенства у Дніпропетровській області правомірно повернуло позивачу документи, оскільки вирішення питання про затвердження проекту землеустрою не входить до його компетенції (а.с. 17-19).

18.05.2015 р. ОСОБА_1 звернулась до голови Софіївської районної державної адміністрації у Дніпропетровській області з аналогічною заявою (а.с. 11).

Листом № 01-19-645/0/370-15 від 20.05.2015 р. Софіївська РДА надала відповідь, що у звязку зі вступом в силу Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», змінами, які відбулися в Земельному кодексі України, зокрема ст. 122, повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності, передані до Державного агентства земельних ресурсів України та його територіальних органів. Відповідно, Софіївська РДА не має повноважень щодо розпорядження даною категорією земель (а.с. 12-13).

Встановивши обставини справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.ч.1-3 ст.1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративної територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Згідно ст. 7 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", правовий статус місцевих державних адміністрацій встановлюється Конституцією України, цим Законом та іншими законами України. Місцеві державні адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, актами Президента України, щорічним посланням Президента України до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України, актами Кабінету Міністрів України, органів виконавчої влади вищого рівня, а районні державні адміністрації в Автономній Республіці Крим - також рішеннями та постановами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їх повноважень.

Статтею 1 Земельного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на підставі колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

Так, згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22.09.2009 р., що набрало законної сили, за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого 20.12.1996 року ОСОБА_3, який був членом КСП «Деметра+», визнано право на земельну частку (пай) в розмірі 8,0 в умовних кадастрових гектарах вартістю 75 227,64 грн. (а.с. 9-10).

Статтею 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначені повноваження сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), відповідно до якої сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема, розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Отже, сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації за межами населених пунктів.

Тобто, в даному випадку питання щодо виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки ОСОБА_1 як власнику земельних часток (паїв) поза межами населеного пункту може вирішуватись виключно розпорядженням райдержадміністрації.

Крім того, у відповідності до ч. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою» від 02.06.2015 р. № 497, прийняті і не виконані до набрання чинності цим Законом рішення Верховної ради АРК, Ради міністрів АРК, органів виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь та землекористувань зберігають чинність протягом двох років з дня набрання чинності цим законом, а розроблені відповідно до цих рішень проекти землеустрою після погодження в порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України, підлягають затвердженню органом, який надав дозвіл на їх розроблення, та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Дозвіл на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_1 надавала саме Софіївська РДА, що, в свою чергу, свідчить про протиправність оскаржуваного рішення відповідача, оформленого листом № 01-19-645/0/370-15 від 20.05.2015 року.

Отже, порушене право позивача має бути поновлене шляхом визнання протиправною відмови відповідача у розгляді питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та зобовязання відповідача розглянути вказане питання в порядку, визначеному законом.

Водночас, позовна вимога ОСОБА_1 про зобовязання відповідача винести розпорядження про затвердження її проекту землеустрою не підлягає задоволенню, оскільки суд не може підміняти собою районну державну адміністрацію, а вказане питання належить виключно до її дискреційних повноважень.

Враховуючи, що права позивача на затвердження розробленої документації із землеустрою на зазначену земельну ділянку були протиправно порушені ефективним засобом відновлення порушеного права позивача є скасування відмови та зобов'язання відповідача розглянути проект землеустрою у строк встановлений законом.

Керуючись ч. 6 ст. 128, ст.ст. 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у розгляді заяви ОСОБА_1 від 18.05.2015 р. щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оформлену листом № 01-19-645/0/370-15 від 20.05.2015 р.

Зобовязати Софіївську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянці ОСОБА_1 на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, та прийняти відповідне рішення в межах чинного законодавства.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо судом у відповідності до частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, а також в разі прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_4