Справа № 804/2375/15
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 р. справа № 804/2375/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Прудника С.В.

при секретарі судового засідання Червяченко Д.В.

представник позивача не прибув

представник відповідача не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства "Дніпрометробуд" про стягнення податкового боргу з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 13521,05 грн., -

ВСТАНОВИВ :

06.02.2015 року Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпрометробуд» (далі - ПАТ «Дніпрометробуд», відповідач), в якому просить стягнути податковий борг з Публічного акціонерного товариства «Дніпрометробуд» (код ЄДРПОУ 4880239) з земельного податку з юридичних осіб на користь державного бюджету коштів в рахунок погашення суми податкового боргу в розмірі 13521,05 грн. за кодом бюджетної класифікації 13050100 рахунок № 0009 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, отримувач платежу - УДКСУ у Ленінському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області, з рахунків Публічного акціонерного товариства «Дніпрометробуд» у обслуговуючих банках.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач має нарахований податковий борг з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 13521,05 грн., який утворився внаслідок несплати податкових зобов'язань, самостійно визначених в поданій 31.01.2014 року декларації з плати за землю. Відповідачем сума податкового боргу у добровільному порядку не сплачена, у зв'язку із чим позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2015 року відкрито провадження в адміністративній справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с.2).

Представники сторін у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач правом на подання письмових пояснень або заперечень на позов не скористався.

На підставі частини 4 статті 128 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «Дніпрометробуд» (код ЄДРПОУ - 04880239) 08.02.1995 року зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків у ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська за основним місцем обліку.

Згідно даних ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська про банківські рахунки ПАТ «Дніпрометробуд» має відкриті розрахункові рахунки в установі банку.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», до функцій державних податкових інспекцій віднесено здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до вимог чинного законодавства України, земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю з 01 січня 2011 року - Податковим Кодексом України. При цьому статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Так, згідно статей 269, 270 Податкового кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі (яким в даному випадку виступає позивач). Об'єктом оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно пункту 285.1 статті 285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Згідно пункту 286.2 статті 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

31.01.2014 року відповідачем було подано до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська податкову декларацію з плати за землю за 2014 рік, якою самостійно визначено суму земельного податку за чотирма земельними ділянками у загальному розмірі 162 252, 61 грн., тобто по 13521,05 грн. протягом січня-листопада 2014 року та грудень - 13521,06 грн.

Зазначена сума узгодженого податкового зобов'язання відповідачем у встановлені законодавством строки частково у розмірі 148731,56 грн., у зв'язку з чим у підприємства виник податковий борг по земельному податку у сумі 13521,05 грн.

Згідно до пункту 36.1, пункту 36.2 статті 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визначені суми податкових зобов'язань, відповідачем у встановлені законодавством строки та в повному обсязі сплачені не були.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до норм статті 59 ПК України, позивачем 12.11.2013 року сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 48-11 про обов'язок відповідача сплатити податковий борг з земельного податку у розмірі 6982,20 грн.

Вказана податкова вимога отримана ПАТ «Дніпрометробуд» 28.11.2013 року, доказів оскарження вимоги відповідачем не надано.

Згідно пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Підстави ж для відкликання податкової вимоги встановлені статтею 60 Кодексу, - такі підстави для відкликання вимог у даному випадку відсутні.

Відповідно пункту 60.6 статті 60 ПК України, якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається.

Отже, Податковий кодекс України не передбачає направлення необмеженої кількості податкових вимог в залежності від будь-яких обставин. Направлення нової податкової вимоги можливе виключно у разі відкликання попередньої відповідно до Кодексу, наприклад, у зв'язку із погашенням боргу у повному обсязі. Натомість існування боргу, який виник раніше і має певну динаміку часткового збільшення/зменшення, унеможливлює прийняття інших вимог до повного зменшення абсолютного значення цього боргу на конкретну дату.

При досліджені матеріалів справи в судовому засіданні встановлено, що на день розгляду справи судом, суми податкових зобов'язань відповідачем не сплачені, податкове повідомлення-рішення та вимога не оскаржені.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України, передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.

Відповідно до статті 16 ПК України, платники податків зобов'язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.

Згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Згідно пункту 95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Вирішуючи спір, враховуючи відсутність заперечень на позов, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства "Дніпрометробуд" про стягнення податкового боргу з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 13521,05 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути податковий борг з Публічного акціонерного товариства «Дніпрометробуд» () шляхом стягнення коштів платника податків у обслуговуючих банках, в розмірі 13521,05 грн. (тринадцять тисяч п'ятсот двадцять одна гривня 05 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник