Справа № 750/5467/15-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/5467/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Лямзіна Н.Ю. Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

4 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові (далі УПФ або відповідач), у якому просила:

- визнати незаконними дій відповідача з приводу відмови включити позивачу до заробітної плати, з якої обчислено її пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», з моменту її призначення з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії суми допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки в розмірі 6370,70 грн., проведеної індексації доходів у розмірі 3905, 80 грн., та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах місцевого самоврядування, зразкове виконання трудових обов'язків у розмірі 6076, 56 грн.;

- зобов'язати УПФ перерахувати позивачу пенсію призначену відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», з моменту її призначення з включенням до розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії суми допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки в розмірі 6370,70 грн., проведеної індексації доходів у розмірі 3905, 80 грн., та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах місцевого самоврядування, зразкове виконання трудових обов'язків у розмірі 6076, 56 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 8 липня 2015 року залишено без розгляду позовні вимоги за період з 05.07.2010 року по 04.12.2014 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 8 липня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії УПФ з приводу відмови позивачу в перерахунку пенсії призначену відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» у включенні до заробітку для обчислення пенсії суми допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки в розмірі 6370,70 грн., проведеної індексації доходів у розмірі 3905, 80 грн., та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах місцевого самоврядування, зразкове виконання трудових обов'язків у розмірі 6076, 56 грн. починаючи з 15.05.2015 року.

Зобов'язано УПФ включити до заробітку позивачу для обчислення пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в розмірі 87 % від заробітної плати державного службовця, суми допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки в розмірі 6370,70 грн., проведеної індексації доходів у розмірі 3905, 80 грн., та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах місцевого самоврядування, зразкове виконання трудових обов'язків у розмірі 6076, 56 грн. починаючи з 15.05.2015 року, та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок цього донарахування.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку у відповідача та з 05.07.2010 року отримує пенсію відповідно до Законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про державну службу» в розмірі 87 % заробітної плати державного службовця.

Під час обчислення пенсії позивачу не враховано суми допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки, проведеної індексації доходів та грошової винагороди за сумлінну безперервну працю в органах місцевого самоврядування, зразкове виконання трудових обов'язків оскільки її не було вказано в пред'явленій позивачем довідці про складові заробітної плати, виданої за останнім місцем роботи фондом комунального майна Чернігівської міської ради.

15.05.2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою про включення до розрахунку пенсії вказаної допомоги та індексації заробітної плати, при цьому надала уточнену довідку про складові заробітної плати, видану 15.05.2015 року за № 7-6/544.

Листом №12092/07 від 27.05.2015 року УПФ повідомлено позивача, що для перерахунку пенсії не має законних відстав, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також індексація заробітної плати чинним законодавством України не віднесена до складових заробітної плати, з якої обчислюється пенсія державного службовця.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції зазначив, що при обчисленні пенсії державного службовця, УПФ повинно було врахувати всі суми виплат, з яких було фактично нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі: матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за сумлінну безперервну працю, а також індексації заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24 березня 1995 року (далі Закон № 108/95-ВР) передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16 грудня 1993 року (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу, далі Закон № 3723-XII), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 % заробітної плати.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 5 листопада 1991 року (далі Закон № 1788-XII) передбачено види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону № 1788-XII до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при обчисленні позивачу пенсії державного службовця, УПФ повинно було врахувати всі суми виплат, з яких було фактично нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі: матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, винагороди за сумлінну безперервну працю, а також індексації заробітної плати.

Крім того, рішення суду першої інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у справах цієї категорії, зокрема у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року та 28 травня 2013 року (справи №№21-430а11, 21-125а13, 21-97а13).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 8 липня 2015 року - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді:

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.