Справа № 1407/2-а-9596а/11
Суддя: Ротар М. М.
Дата ухвалення: 2011-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа№1407/2-А-9596/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі Попенко О.В.,

За участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови від 18.08.2011 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 450 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 122 ч. 2 КпАП України.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він не допускав порушення п. 14.6 Правил дорожнього руху і не здійснював обгін транспортного засобу, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилаючись на порушення його прав учасника дорожнього руху, позивач просив скасувати постанову.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача посадовою особою відповідача на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КпАП України складений 18 серпня 2011 року протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 2 КпАП України порушення правил обгону, а саме: на 118 км автодороги ОСОБА_3 Мелітополь Новоазовськ позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив обгін транспортного засобу, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, наприкінці підйому, при цьому пересік суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п. 14.6 (г) Правил дорожнього руху. На підставі зазначеного протоколу даною посадовою особою на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений КпАП України винесена постанова, відповідно до якої позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності і до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 450 грн.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання субєктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова про в справі про адміністративне правопорушення повинна містить опис обставин, встановлених при розгляді справи. В даному випадку при складанні протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою було встановлено, що водій ОСОБА_1 скоїв обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю наприкінці підйому, при цьому пересік суцільну лінію дорожньої розмітки.

Маючи перед прийняттям постанови протокол про адміністративне правопорушення, в якому позивач ОСОБА_1 заперечував проти порушення Правил дорожнього руху (п. 14.6-г), зазначаючи, що він здійснював обгін іншого транспортного засобу на ділянці дороги, яка містить переривчасту лінію розмітки, субєкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростовували свідчення позивача. При цьому при підписанні протоколу позивач зазначив про відсутність свідків вказаного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення посадовою особою зазначено про наявність пояснення свідка, при цьому до вказаних пояснень суд відноситься критично, оскільки в поясненнях відсутня адреса проживання свідка ОСОБА_3, що позбавляє суд можливості викликати вказаного свідка в судове засідання, пояснення не підписано посадовою особою, що їх складала та її прізвище не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення, у звязку з недотриманням зазначених принципів правомірної адміністративної поведінки, підлягає скасуванню і справа направляється на новий розгляд до органу (посадової особи), що її постановив, оскільки не були зясовані обставини, які мають значення для справи.

Строк притягнення до адміністративної відповідальності згідно ст. 38 КпАП України не витік і юрисдикція щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення не покладена на суди.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову ВЕ1 046948 від 18 серпня 2011 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 2 КпАП України відносно ОСОБА_1 визнати неправомірною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ротар М.М.