Справа № 552/2345/15-а
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 р.Справа № 552/2345/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Водолажської Н.С. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 27.05.2015р. по справі № 552/2345/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області третя особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про скасування постанови від 17 квітня 2015 року про закінчення виконавчого провадження № 46272169 з виконання виконавчого листа, виданого Київським районним судом міста Полтави по справі № 552/4982/14-а за позовом ОСОБА_1.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 27.05.2015р. по справі №552/2345/15-а вимоги позивача були задоволені. Скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 від 17 квітня 2015 року про закінчення виконавчого провадження № 46272169 з виконання виконавчого листа, виданого Київським районним судом міста Полтави по справі № 552/4982/14-а за позовом ОСОБА_1.

Не погоджуючись з постановою Київського районного суду м. Полтави від 27.05.2015р. по справі №552/2345/15-а Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало апеляційну скаргу, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову відмовити, вважає, що судом першої інстанції порушені норми права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст. 196, п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Розглянувши матеріали справи колегія суддів встановила, що згідно з постановою Київського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2014 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1; визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у здійснені перерахунку ОСОБА_1 пенсії в період з 04 лютого 2014 року по 04 серпня 2014 року з врахуванням виплачених йому сум в розмірах, передбачених ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»; зобов'язано відповідача провести перерахунок додаткової пенсії позивачу відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком за період з 04 лютого 2014 року по 04 серпня 2014 року провести виплату недоплаченої пенсії з урахуванням проведених виплат.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задоволено частково; постанову Київського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2014 року скасовано в частині задоволення позовних вимог за період з 03 серпня 2014 року по 04 серпня 2014 року, прийнявши в цій частині постанову про відмову у задоволенні позовних вимог за вказаний період; в іншій частині постанову Київського районного суду м.Полтави від 05 вересня 2014 року залишено без змін.

По справі видано виконавчий лист.

Вказаний виконавчий лист знаходився на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області та перебував в провадженні старшого державного виконавця Дрібної Ю.А.

17 квітня 2015 року старшим державним виконавцем Дрібною Ю.А. винесено постанову про закінчення даного виконавчого провадження. В постанові, зокрема, зазначено, що виконавче провадження закінчено з підстав, передбачених п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження.

Колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні виходячи з наступного.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Частиною 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Статтею 89 Закону передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Згідно ч.І ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» в разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 даної статті передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про необґрунтованість рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Зокрема, такий висновок суперечить практиці Європейського суду з прав людини який неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина "судового процесу".

Відсутність відповідного фінансування не є поважною причиною для невиконання судового рішення.

Так, у своєму рішенні від 27 липня 2004 року у справі "Ромашов проти України" (Заява №67534/01) Європейський суд з прав людини знову зазначив, що державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на виправдання невиконання зобов'язань за боргом, визначеним судовим рішенням. Проте затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява N 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-У). У цій справі заявник не повинен був бути позбавлений можливості отримання відшкодування за рішенням, винесеним на його користь, що було дуже важливим для нього та його сім'ї, через стверджувані фінансові труднощі держави.

Таким чином, враховуючи норми ст. 124 Конституції України щодо обов'язковості до виконання всіх судових рішень, вимоги позивача є обґрунтованими.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 27.05.2015р. по справі № 552/2345/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Філатов Ю.М.
Судді(підпис) (підпис) Водолажська Н.С. Бенедик А.П.