Справа № 171/1125/15-а
Суддя: Чумак Т. А.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/1125/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Чумак Т.А.

при секретарі Жандарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області про скасування рішення про відмову у призначенні пенсії та вчинення певних дій,

встановив:

20.05.15 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 17.11.14 року вона звернулася до Управління ПФУ в Апостолівському районі із заявою про призначення їй пенсії за вислугою років як працівнику закладу охорони здоров»я. 22.11.2014 року від відповідача їй надійшов лист, в якому зазначено, що їй відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах через відсутність необхідного спеціального стажу 25 років, при цьому відповідач не зарахував до спеціального стажу час проходження інтернатури з 01.08.1991 року по 23.06.1992 року. Вважає рішення відповідача незаконним, просить визнати неправомірним вказане рішення, зарахувати до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, час проходження нею інтернатури та зобовязати відповідача призначити їй пенсію на пільгових умовах з 22.11.14 року.

За заявою позивача справу розглянуто без її участі.

Представником відповідача подано заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, встановив наступне.

17 листопада 2014 року позивач звернулася до УПФУ в Апостолівському районі із заявою про призначення пільгової пенсії за вислугу років.

22 листопада 2014 року позивачем отримано лист відповідача, яким її було повідомлено про відмову у призначенні пенсії за вислугою років. У листі відповідач вказав, що пільговий стаж позивача по вислузі років складає 24 роки 6 місяців 18 днів, час роботи на посаді лікаря-інтерна в період з 01.08.1991 року по 23.06.1992 року у Дніпропетровському медичному інституті не зараховується в пільговий стаж по вислузі років, оскільки Дніпропетровський медичний інститут не входить до закладу охорони здоров»я, тому позивачу відмовлено у призначенні пільгової пенсії.

Згідно записів у трудовій книжці серії БТ-І № 6917620, виданої 02 серпня 1982 року, позивач 01.08.1991 року прийнята на посаду лікаря-інтерна кафедри педіатрії Дніпропетровського ордена Трудового Червоного Прапора медичного інституту по 30.06.1992 року на підставі наказу № 240Л від 02.08.1991 року; 28.06.1992 року позивач звільнена після закінчення інтернатури на підставі наказу № 250Л від 23.06.1992 року.

З копії диплому серії ТВ № 885990, виданого 27.06.1991 року, встановлено, що позивач у 1984 році вступила до Саратовського ордена Трудового Червоного Прапора медичного інституту і в 1991 році закінчила повний курс Дніпропетровського Трудового Червоного Прапора медичного інституту за спеціальністю педіатрія, їй присвоєно кваліфікацію лікаря педіатра.

Згідно довідки, виданої Державним закладом «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» 16.09.2014 року, ОСОБА_1 дійсно навчалася у Дніпропетровському державному медичному інституті на денному відділенні педіатричного факультету з 01 вересня 1985 року по 27 червня 1991 року. Наказом по ДДМА № 222 від 17.06.1994 року Дніпропетровський ордена Трудового Червоного Прапора медичний інститут реорганізований з 09.06.1994 року у Дніпропетровську державну медичну академію. Згідно з наказом № 443 від 11.10.2011 року Дніпропетровська державна медична академія з 21.09.2011 року перейменована у Державний заклад «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров»я України».

ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» на запит суду від 13.07.2015 року повідомив, що згідно наказу МЗ СРСР від 15.08.90 року № 341 «О введении углубленной специализации врачей-интернов на базе клинических кафедр медицинских институтов во всех регионах страны» та наказу МОЗ УРСР від 26.04.91 року № 67 на кафедрах Дніпропетровського медичного інституту проводилася поглиблена спеціалізація лікарів-інтернів на лікувальних базах кафедр під керівництвом професорсько-викладацького складу інституту. ОСОБА_1 наказом по ДМІ була зарахована лікарем-інтерном за спеціальністю «педіатрія» та відрахована по закінченню 1-річної інтернатури згідно наказів по інституту.

Згідно наказу по Дніпропетровському ордена Трудового Червоного Прапора медичному інституті № 240Л від 02 серпня 1991 року ОСОБА_1 прийнята на посаду лікаря-інтерна з 01 серпня 1991 року по 30 червня 1992 року з окладом 285 карбованців у місяць на кафедру педіатрії ФУВ.

Згідно наказу по Дніпропетровському ордена Трудового Червоного Прапора медичному інституті № 250Л від 23 червня 1992 року ОСОБА_1 звільнена в звязку із закінченням інтернатури лікарів-інтернів.

З листа ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», направленого на запит суду від 28.07.2015 року, встановлено, що Дніпропетровський медичний інститут у 1991-1992 роках був і є вищим навчальним закладом, який підпорядкований Міністерству охорони здоров»я, а його клінічні кафедри працюють у лікувальних установах охорони здоров»я. У 1991-1992 роках Криворізька міська дитяча лікарня № 3 була клінічною базою кафедри педіатрії факультету післядипломної освіти Дніпропетровського медичного інституту, на якій навчалися лікарі-інтерни.

Наказом Міністерства охорони здоров»я СРСР від 15.08.90 року № 341 «Про введення поглибленої спеціалізації лікарів-інтернів на базі клінічних кафедр медичних інститутів у всіх регіонах країни» наказано міністрам охорони здоров»я союзних республік приступити до проведення поглибленої спеціалізації лікарів-інтернів, ректорам медичних інститутів забезпечити високий рівень організації поглибленої спеціалізації. Даним наказом затверджено «Положення про проведення поглибленої спеціалізації лікарів-інтернів на базі клінічних кафедр медичних інститутів та медичних факультетів університетів».

Відповідно до «Положення про проведення поглибленої спеціалізації лікарів-інтернів на базі клінічних кафедр медичних інститутів та медичних факультетів університетів» поглиблена спеціалізація лікарів-інтернів проводиться у медичних вузах протягом року після його закінчення із врахуванням персонального розподілу на роботу у якості спеціаліста за одним із медичних профілів. У штат медичного вузу вводяться посади лікарів-інтернів з оплатою в розмірі, передбаченому діючим законодавством для лікарів відповідних спеціальностей і з врахуванням стажу їх роботи. Медичні вузи, що зарахували лікаря-інтерна для проходження поглибленої спеціалізації, оформлюють на вказаного спеціаліста трудову книжку, визначають робоче місце та знайомлять з правилами трудового розпорядку та програмою підготовки в інтернатурі. На лікарів-інтернів в період поглибленої спеціалізації в медичних вузах поширюється діюче Положення про інтернатуру, затверджене наказом МОЗ СРСР від 20.01.1982 року № 44 «Про заходи щодо подальшого вдосконалення підготовки лікарських кадрів в інтернатурі». Тривалість поглибленої спеціалізації 11 календарних місяців, після чого лікарі-інтерни мають право на чергову відпустку на загальних підставах, передбачених для лікарів відповідної спеціальності. Оформлення та оплата відпустки проводиться медичним вузом ( п.п.2,3,6,7,8).

Вирішуючи питання щодо правомірності прийнятого відповідачем рішення, суд виходить з наступного.

Право на пенсійне забезпечення особи є складовою права на соціальний захист, передбаченого Конституцією України.

Механізм реалізації цього права встановлений ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 року (зі змінами). Так, згідно ст. 81 вказаного Закону призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами пенсійного фонду України. Відповідно до п.2.1 Положення про Управління ПФУ в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України, завданням управління Пенсійного фонду у районі є, зокрема, забезпечення призначення і виплати пенсій відповідно до чинного законодавства.

Згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.03 року № 1058-1У (в редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин) пенсії за вислугою років призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення особою пенсійного віку та за наявності спеціального стажу, передбаченого п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» .

Пунктом «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники закладів охорони здоров»я за наявності спеціального стажу роботи не менш як 25 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою КМУ від 04.11.1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (зі змінами) встановлено, що до установ охорони здоров»я та посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відносяться, зокрема, лікарняні заклади та посади лікарів.

З аналізу встановлених в судовому засіданні обставин справи та вищенаведених норм Конституції України, Законів України, інших нормативних документів суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач з 01.08.1991 року по 28.06.1992 року працювала на посаді лікаря-інтерна кафедри педіатрії Дніпропетровського ордена Трудового Червоного Прапора медичного інституту, після чого була звільнена в звязку із закінченням інтернатури, при цьому позивач працювала як лікар-інтерн у Криворізькій міській дитячій лікарні № 3, яка була клінічною базою кафедри педіатрії факультету післядипломної освіти Дніпропетровського медичного інституту, тобто позивач працювала у лікарняному закладі на посаді лікаря, в звязку з чим період її роботи з 01.08.1991 року по 28.06.1992 року підлягає зарахуванню до спеціального стажу, який дає право на пенсію за вислугу років. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що рішення, прийняте відповідачем 22.11.2014 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, є протиправним.

Враховуючи протиправність дій відповідача, з метою захисту прав позивача від порушень з боку субєкта владних повноважень, суд приходить до висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобовязання відповідача зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 01 серпня 1991 року по 28 червня 1992 року до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії за вислугу років, призначити пенсію ОСОБА_1 за вислугу років на пільгових умовах та виплатити нараховану пенсію з 22 листопада 2014 року.

Керуючись ст. ст. 159-163, 167 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області про скасування рішення про відмову у призначенні пенсії та вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області від 22.11.2014 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Зобовязати Управління ПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 01 серпня 1991 року по 28 червня 1992 року до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії за вислугу років, призначити пенсію ОСОБА_1 за вислугу років на пільгових умовах та виплатити пенсію з 22 листопада 2014 року.

На постанову може бути подано апеляцію до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Апостолівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови суду, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляції обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Суддя ОСОБА_2