Справа № 2114/11215/12
Суддя: Дзиговський Ю. В.
Дата ухвалення: 2013-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Постанова

Іменем України

14 лютого 2013 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді: Дзиговського Ю.В.

при секретарі: Литвиновій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу з ОСП № 1 роти ДПС ДАІ у Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення суд,-

встановив:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 13.12.2012 року інспектором ДПС відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Позивач із даною постановою не згодна, вважає її незаконною, оскільки під час обгону вона жодних правил дорожнього руху не порушувала й суцільної лінії не перетинала. Крім того, при складанні протоколу та винесенні постанови відповідачем не дотримано вимоги ст.ст.245, 268, 276, 280 КпАП України. В звязку з чим, позивач просила суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення А01 № 077780 від 13.12.2012 року.

В судове засідання позивач не зявилась, про що надала суду заяву від 14.02.2013 року про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ч.1 ст. 71 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У своїй позовній заяві, як на підставу в обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що вона не скоювала даного правопорушення, оскільки під час обгону вона жодних правил дорожнього руху не порушувала й суцільної лінії не перетинала. Крім того, при складанні протоколу та винесенні постанови відповідачем не дотримано вимоги законодавства, щодо процедури розгляду справи.

Судом встановлено, що 13.12.2012 року відповідачем відносно позивача було складено протокол та винесено постанову серії А01 № 077780, згідно якої її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно даних постанови позивач 13.12.2012 року на автомобілі НОМЕР_1, рухалась по а/д М-14 Одеса-Новоазовськ, здійснила обгін іншого транспортного засобу при цьому перетнула суцільну смугу дорожньої розмітки.

Згідно ст.245 КпАП України - завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 268 КпАП України визначає права особи, яка притягається до адміністративного порушення. Одним з таких прав є "при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичною особи", тобто не зважаючи на місце розгляду справи особа при розгляді справи має право користуватися юридичною допомогою.

Відповідно до ст. 280 КпАП України - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так суд дійшов висновків, що протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача від 13.12.2012 року складено неправомірно, оскільки відповідачем по справі не надано жодного доказу того, що позивач порушила правила дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України. Згідно ст.14-1 КпАП України, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху притягаються власники (співвласники) транспортних засобів у разі надання записів фіксації порушень спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису. Відповідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Крім того, при винесенні вказаної постанови інспектором ДПС порушено правила розгляду адміністративної справи у відношенні позивача, а саме відповідачем не було надано правопорушнику право на захист, не з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, також не з'ясовано матеріальний стан правопорушника. Таким чином відповідачем порушено норми чинного законодавства.

Зазначені обставини є логічними та повністю узгоджуються із матеріалами справи, у зв'язку із чим у суду немає підстав ставити їх під сумнів.

Враховуючи припис ст.72 КАС України, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11, 69, 71, 72, 86, 159-162 КАС України, ст. ст. 22, 247, 254, 287-289, 293 КпАП України, Рішенням Конституційного Суду України від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу з ОСП № 1 роти ДПС ДАІ у Миколаївській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення А01 № 077780 від 13.12.2012 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України, у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_3