Справа № 808/3791/15
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року о 17 год. 10 хв.Справа № 808/3791/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання Панасенка О.О.

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - Міняйла О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Голови Запорізької обласної державної адміністрації Самардака Григорія Вікторовича

про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Голови Запорізької обласної державної адміністрації Самардака Григорія Вікторовича (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною відмову Голови Запорізької обласної державної адміністрації Самардака Григорія Вікторовича здійснити невідкладний прийом народного депутата України ОСОБА_3 та зобов'язати Голову Запорізької обласної державної адміністрації Самардака Григорія Вікторовича невідкладно прийняти для обговорення проблем міста та області народного депутата України ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.07.2015 позивач звернувся до Голови Запорізької обласної державної адміністрації Самардака Григорія Вікторовича з листом, в якому просив організувати 09.07.2015 невідкладну зустріч з метою обговорення проблем міста та області, проте, на прийом до Голови Запорізької обласної державної адміністрації Самардака Григорія Вікторовича позивач так і не потрапив. Зазначає, що така бездіяльність відповідача суперечить вимогам ч.2 ст.17 Закону України «Про статус народного депутата України» та позбавляє позивача права, наданого народному депутату України, на невідкладний прийом. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що позивачем не було завчасно погоджено дату, час та місце невідкладного прийому народного депутата України, оскільки позивач звернувся з листом до Запорізької ОДА лише 09.07.2015 о 12-00, та просив провести зустріч того ж дня. А оскільки відповідач відповідно до розпорядження голови Запорізької ОДА від 07.07.2015 №26-в, перебував у відрядженні, в період з 07.07.2015 по 09.07.2015, у місті Одеса, то у відповідача об'єктивно була відсутня можливість провести невідкладну зустріч з народним депутатом України Курієм В.М. Крім того, представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що позивачу на його звернення було направлено лист, в якому було повідомлено про причини неможливості проведення зустрічі 09.07.2015 та повідомлено про можливість проведення відповідної зустрічі у майбутньому. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 09 липня 2015 року народний депутат України ОСОБА_3 звернувся до Голови Запорізької обласної державної адміністрації Самардака Григорія Вікторовича з листом б/н від 06.07.2015, в якому просив відповідача організувати зустріч 09.07.2015 з метою обговорення проблем міста та області (а.с.16).

09 липня 2015 року зустріч позивача з Головою Запорізької обласної державної адміністрації Самардаком Григорієм Вікторовичем влаштовано не було, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для звернення позивача з позовом до суду, стало, на думку позивача, порушення відповідачем ч.2 ст.17 Закону України «Про статус народного депутата України», а саме відмова відповідача в організації невідкладної зустрічі з народним депутатом України.

Суд зазначає, що Закон України «Про статус народного депутата України» визначає статус (права, обов'язки і відповідальність) народного депутата України у Верховній Раді України та за її межами, встановлює правові і соціальні гарантії здійснення народним депутатом України своїх депутатських повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про статус народного депутата України» Народний депутат України (далі - народний депутат) є обраний відповідно до Закону України «Про вибори народних депутатів України» представник Українського народу у Верховній Раді України і уповноважений ним протягом строку депутатських повноважень здійснювати повноваження, передбачені Конституцією України та законами України. Згідно ч.4 ст.1 Закону України «Про статус народного депутата України» Держава гарантує народному депутату забезпечення необхідними умовами для здійснення ним депутатських повноважень.

Статтею 17 Закону України «Про статус народного депутата України» передбачені права народного депутата України у взаємовідносинах із органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, об'єднаннями громадян України та іноземних держав.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про статус народного депутата України» народний депутат користується правом невідкладного прийому з питань депутатської діяльності керівниками та іншими посадовими особами розташованих на території України органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, громадських організацій і політичних партій.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, позивач звернувся до Голови Запорізької обласної державної адміністрації Самардака Григорія Вікторовича з листом про проведення зустрічі 09.07.2015, проте, зустріч між позивачем та головою Запорізькою ОДА Самардаком Г.В. не відбулась.

З матеріалів справи судом встановлено, що 07 липня 2015 року (вхідний 04746/08-15 від 07.07.2015) до Запорізької ОДА, засобами електронної пошти, надійшов лист за підписом першого заступника Глави Адміністрації Президента України, в якому відповідача повідомлено про те, що 08.07.2015 запланована робоча поїздка Президента України до Одеської області, під час якої відбудеться нарада з головами обласних державних адміністрацій (а.с.18). Також, у вказаному листі відповідача запрошено особисто прибути не пізніше 12:00 08.07.2015 до Одеської обласної державної адміністрації (м. Одеса, проспект Шевченка, 4) та бути готовим доповісти про досвід залучення інвестицій, забезпечення громадської безпеки, боротьби з корупцією.

Відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 07.07.2015 №26-в «Про відрядження голови облдержадміністрації» відповідач, з метою участі у робочій нараді під керівництвом Президента України, відбув у відрядження з 07.07.2015 по 09.07.2015 до Одеської обласної державної адміністрації, м. Одеса.

Перебування відповідача у відрядженні підтверджується наданими до матеріалів справи посадочними документами (квитками) ДП «Укрзалізниця» (а.с.20), відповідно до яких відповідач вибув з міста Дніпропетровська до міста Одеси 07.07.2015 та повернувся з міста Одеси до міста Дніпропетровська 09.07.2015, та звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 10.07.2015 №11 (а.с.19).

Суд не приймає посилання представника позивача на те, що оскільки відповідач прибув з відрядження до міста Дніпропетровська 09.07.2015 о 08 годині 46 хвилин, то міг провести зустріч з позивачем, який звернувся до відповідача 09.07.2015 о 12 годині 00 хвилин, з огляду на наступне.

Як підтверджено матеріалами справи та не спростовано сторонами, відповідач, відповідно до розпорядження №26-в від 07.07.2015, перебував у відрядженні з 07.07.2015 по 09.07.2015 включно, та вийшов на роботу лише 10.07.2015, коли і подав звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт.

Суд зазначає, що та обставина, що відповідач прибув до м. Дніпропетровська 09.07.2015 о 08 годині 46 хвилин не передбачала обов'язку відповідача прибути на роботу того ж дня, оскільки відповідач ще офіційно перебував у відрядженні.

Також, з пояснень представника відповідача, судом встановлено, що вихід відповідача на роботу 09.07.2015 є об'єктивно неможливим і з тих підстав, що відповідач отримав кошти на відрядження на період з 07.07.2015 по 09.07.2015, а у разі виходу відповідача на роботу 09.07.2015 Запорізька ОДА повинна була б нарахувати заробітну плату за відпрацьований день, що призвело б до подвійної оплати праці відповідача.

Крім того, суд зазначає, що Конституційний Суд України в рішенні по справі №1-14/2003 від 10.04.2003 (№7-рп/2003), за конституційним поданням Президента України про офіційне тлумачення частини другої та третьої статті 17, частини другої статті 27 Закону України «Про статус народного депутата України», вирішив, що положення частини другої статті 17 Закону України «Про статус народного депутата України» щодо права народного депутата України на невідкладний прийом треба розуміти так, що невідкладним є позачерговий прийом народного депутата України з питань його депутатської діяльності, який не може бути відкладений на тривалий час і здійснюється керівниками та посадовими особами розташованих на території України органів державної влади, органів місцевого самоврядування, установ і організацій, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, громадських організацій і політичних партій раніше прийому інших посадових осіб та громадян відповідно до погоджених часу і місця.

Таким чином, невідкладним є позачерговий прийом народного депутата України з питань його депутатської діяльності з питань його депутатської діяльності, який не може бути відкладений на тривалий час і здійснюється керівниками та посадовими особами відповідно до погоджених часу і місця.

Оскільки відповідач 09.07.2015 перебував у відрядженні, то звернення народного депутата України ОСОБА_3 09.07.2015 до відповідача з листом про проведення зустрічі 09.07.2015, з об'єктивних причин не могло бути погоджено відповідачем та відповідно провести зустріч саме 09.07.2015 виявилось неможливим.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в діях відповідача щодо не проведення 09.07.2015 зустрічі з позивачем відсутні порушення вимог чинного законодавства України, зокрема ч.2 ст.17 Закону України «Про статус народного депутата України», а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3.

У судовому засіданні, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.В.Шара