Справа № 2-а-160-10
Суддя: Корман О. В.
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-160-10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді КорманаО.В.

при секретарі Приходченко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Умані справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС УДАІ М.Вінниця ГУ МВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Інспектора ДПС УДАІ м.Вінниця ГУ МВС України у Вінницькій області ОСОБА_2, у якому зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 лютого 2010 року серії АВ МІ02906 він 10 лютого 2010 року о 9 годині 45 хвилин на автодорозі Стрій-Знам'янка в с.Ксаверівка керував транспортним засобом Мерседес-Бенс 312Д д.н. НОМЕР_1, перевозячи по маршруту Умань-Хмельницький без ліцензійної карти, чим порушив п.2.1 (г) ГІДР України, за що передбачена відповідальність за ч.І ст.126 КУпАП. На підставі вказаного протоколу інспектором було винесено постанову від 10.02.2010 року у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 800 гривень. Вказану постанову вважає незаконною, так як 10.02.2010 року він керував транспортним засобом на підставі дорожнього листа №077912 від 10.02.2010 року, в якому в графі «маршрут» зазначено - «за власними потребами Умань-Хмельницький-Умань». В розділі «водій» значилось прізвище позивача. Необхідність пред'явлення ліцензійної картки при перевезенні пасажирів для власних потреб в Законі України «Про автомобільний транспорт» не зазначено. Вказане позивач зазначив у протоколі від 10.02.2010 року, пояснивши, що у нього с список пасажирів і дорожній лист, але інспектором все одно була винесена постанова. Крім того п.2.1 (г) ПДР України, який зазначений у протоколі, не лередбачг»;: необхідності мати ліцензійну картку. Просить визнати постанову серії АВ №187514 по справі про адміністративне правопорушення від 10.02.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.І ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 800 гривень незаконною та скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, та пояснив, що 10 лютого 2010 року він виїхав на власному мікроавтобусі в м.Хмельницький. Крім нього, як водія, в автобусі знаходились його сестра з сином, дружина, батько та мати дружини. В м.Хмельницький вони їхали за власними потребами, щоб купити одяг, а також у зв'язку з тим, що у племінника у квітні 2010 року має бути свадьба і йому теж треба були одягнутись. Перед поїздкою він оформив дорожній лист та склав список пасажирів, як того вимагає Закон України «Про автомобільний транспорт». У с.Ксаверівка йото автобус був штнений працівником ДАТ, який почав вимагати ліцензійну картку, так як позивач перевозив пасажирів. Позивач пояснював інспектору ДАІ, що він їде за власними потребами, про що зазначено у дорожньому листі, і наявності ліцензійної картки не потрібно. Просив з даного приводу опитати пасажирів Однак інспектор на його пояснення не реагував, і оформив протокол про адміністративне правопорушення, після чого виніс постанову. Гак як позивач не хотів підписувати протокол, то інспектор пригрозив, що затримає автобус на штрафмайданчик. Тому позивач протокол підписав, зазначивши у ньому свої пояснення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не подав.

У відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що являється дружиною позивача, і 10 лютого 2010 року вона разом зі своїм чоловіком, її батьками, сестрою чоловіка та сином сестри, виїхали на мікроавтобусі чоловіка в м.Хмельницький. За кермом був її чоловік. їхали вони по особистих справах, щоб купити одяг, який на ринку в м.Хмельницький дешевший. У с.Ксаверівка їх автобус зупинили працівники ДАІ. Чоловік вийшов до них і вони про щось розмовляли. Працівники міліції нікого з пасажирів автобусу не опитували.

Допитані в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4, яка являється сестрою позивача, та ОСОБА_5, який являється племінником позивача, дали пояснення, по суті аналогічні поясненням свідка ОСОБА_3 ЇЛО.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Своє рішення суд обґрунтовує наступним.

Статтею 1 Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою. Статтею 3 Конституції України визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави. Згідно ст. 21 Конституції України права та свободи людини є невідчужуваними і непорушеними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах ї> компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

В ч. 2 ст. 71 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом достовірно встановлено, що 10 лютого 2010 року Інспектором роти ДПС м.Вінниця ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АВ №102906, у якому зазначено, що 10 лютого 2010 року о 9 годині 45 хвилин на а/д Стрій-Знам'янка с.Ксаверівка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Мерседес-Бенс 312Д д.н.з. НОМЕР_2, перевозячи пасажирів по маршруту м.Умань-м.Хмельницький без ліцензійної картки, чим порушив вимоги п.2.1 <п Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.126 КУпАП. У протоколі наявне пояснення позивача, у якому він зазначив, що їхав без ліцензійної картки за власними потребами, маючи при собі список пасажирів і дорожній лист згідно ст..39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

30 лютого 2010 року на а/д Стрій-Знам'янка Інспектор роти ДПС м.Вінниця ОСОБА_6 виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АВ №187514, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу 800 гривень.

У відповідності до п.2.1 (г) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінет) Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (з подальшими змінами та доповненнями), водій механічного транспортного засобу, який здійснює перевезення пасажирів за власними потребами, не зобов'язаний мати при собі ліцензійну картку. Гому, посилання інспектора на вказану норму у протоколі про адміністративне правопорушення є безпідставним.

Крім того, стаття 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. «Документи на перевезення пасажирів автобусами для власних потреб: ... для водія - посвідчення ки ; відповідної категорії, реєстраційні документи на автобус, дорожній лист, сосок пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника та печаткою, інші документи, передбачені законодавством України». Законом не передбачено наявність ііцензйіної картки у водія, який для власних потреб керує автобусом.

У судовому засіданні позивачем надано докази того, що ним здійснювалось перевезення своїх рідних та близьких для власних потреб. Вказане ним було зазначено і у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідачем такі твердження позивача нічим не спростовані.

Позивачем надано дорожній лист та список пасажирів, яких він перевозив 10.02.2010 року, що вказує на дотримання ним вимог статті 39 Закону України «Про автомобільний гран спорі».

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такого інспектором зроблено не було.

У відповідності до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають а. -ацаа для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими ас нам її показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення рече»": документів, а також іншими документами. Відповідачем не було зібрано доказів, які : спростовували позицію позивача.

За таких обставин, в діях позивача не вбачається порушень, передбачених ч.1 ст 126 КУпАП. У зв'язку з цим. постанова серії АВ №187514 від 10.02.2010 року про притягнення позивача до відповідальності, винесена відповідачем по справі, являється незаконною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

а підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 17, 71, 112, 128, 158, 159, 160-163 КАС України, ст.ст. 1, 3, ч. 2 ст. 19, ст. 21 Конституції України, ст.ст. 126, 251, 247, 288, 293 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора роти ДПС УДАІ м.Вінниця ГУ МВС України в Вінницькій області ОСОБА_2 серії АВ №187514від 10 лютого 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 800 гривень. Справу про адміністративне правопорушення закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цого протягом 20 днів апеляційної скарги.

Головуючий-суддя: О.В. Корман