Справа № 22-а-8275/11
Суддя: Даценко Л. М.
Дата ухвалення: 2011-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі: головуючого судді Даценко Л. М., суддів Березовенко Р.В., Фінагєєва В.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання дій протиправними та стягнення одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров"ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи,

встановила:

У листопаді 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому посилався на те, що з 20 квітня 2007 року йому встановлена 2 група інвалідності, причина якої захворювання, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У зв'язку з чим він має право на одноразову компенсацію за шкоду, заподіяну здоров"ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 45 мінімальних заробітних плат відповідно до вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Проте відповідач у грудні 2007 року виплатив йому лише 284,40 грн. та відмовився здійснити перерахунок та виплатити в розмірі, встановленому зазначеним законом.

Просив визнати протиправною відмову в перерахунку одноразової компенсації за

шкоду, заподіяну здоров"ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбаченої ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян,

які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та стягнути з відповідача на його

користь заборгованість в сумі 18615,60 грн. за 2007 рік.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2009 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову відповідача у перерахунку та виплаті позивачу одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров"ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбаченої ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров"ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 18615,60 грн.

У апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд обґрунтовував свої висновки тим, що дії відповідача по нарахуванню та виплаті позивачу одноразової компенсації за шкоду, заподіяну здоров"ю, особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбаченої ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є протиправними.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1 та ч. З ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" одноразова компенсація

учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім"ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам другої групи - 45 мінімальних заробітних плат.

Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 20 квітня 2007 року встановлена 2 група інвалідності, причина якої захворювання, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Встановлено, що відповідач у грудні 2007 року виплатив позивачу 284,40 грн.

Таким чином, оскільки на момент встановлення позивачу інвалідності мінімальна заробітна плата склалася у розмірі 420 грн. відповідно до вимог ст. 76 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" в редакції Закону № 749-У від 15.03.2007 року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність дій відповідача по нарахуванню та виплаті позивачу одноразової компенсації учасникам _ ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 284,40 грн. замість 45 мінімальних заробітних плат, передбачених ч. 1 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, приймаючи постанову про задоволення позову, обґрунтовано виходив з положень ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку одноразової компенсації, передбаченої ст. 48 даного Закону, застосуванню підлягають саме положення вказаного закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у постанові суду першої інстанції, який правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2009 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України після набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді