Справа № 819/543/15-а
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 р. Справа № 876/4392/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Левицької Н.Г., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Хоростківський цукровий завод» до Відділу державної виконавчої служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» про скасування постанов державного виконавця,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю(далі - ТзОВ«Хоростівський цукровий завод») звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Гусятинського району управління юстиції у Тернопільській області(далі - ДВС Гусятинського РУЮ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство «Кредит Європа Банк» (далі - ПАТ «Кредит Європа Банк») про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №46575807 від 16.02.2015, про арешт коштів боржника ВП №46575807 від 16.02.2015.

Вважає, що оскаржувані постанови державного виконавця прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, і є такими, що підлягають скасуванню. Зазначає, що дії державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника ВП № 46575807 від 16.02.2015 року не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки ухвала третейського суду не є виконавчим документом в розумінні Закону України "Про виконавче провадження", а отже у відповідача були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 року позов задоволений. Визнані протиправними та скасовано постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника ВП № 46575807 від 16.02.2015 року, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Третя особа - ПАТ «Кредит Європа Банк» оскаржило постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з'ясування фактичних обставин справи і з порушенням норм матеріального права і просить її скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно п.2 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчим документом є, зокрема, ухвали судів у господарських справах у випадках, передбачених законом. Справа № 1524/14 розглядалась Постійно діючим третейським судом при асоціації українських банків саме як господарська справа, враховуючи статус сторін провадження. Отже, ухвала третейського суду про вжиття заходів забезпечення позову, винесена у відповідності до ст.40 Закону України «Про третейські суди», включаючи накладення арешту на майно або кошти, підлягає виконанню органами державної виконавчої служби або іншими органами виконання судових рішень відповідно до вимог ст.ст.2, 3, 5 і 17 Закону України «Про виконавче провадження», а наказ господарським судом при цьому не видається.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило, а тому колегія суддів відповідно до ч.1 ст. 197 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що постійно діючим третейським судом при асоціації українських банків винесена ухвала №1889/14 від 20.11.2014 року про накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Хоростківський цукровий завод" в розмірі 69438078,07 грн., що обліковуються на поточних рахунках, а саме: №667 у ПАТ "Промінвестбанк", м. Київ, МФО 300012, , №260069135 у Тернопільській обласній дирекції ПАТ "Райффайзен банк Аваль", м. Тернопіль, МФО 338501, .

16 лютого 2015 року головним державним виконавцем відділу ДВС Гусятинського районного управління юстиції Фик А.Я. відкрито виконавче провадження з примусового виконання ухвали №1889/14, виданої 20.11.2014 року Постійно діючим третейським судом при асоціації українських банків, про що винесена постанова ВП №46575807 від 16.02.2015 року.

16 лютого 2015 року головним державним виконавцем відділу ДВС Гусятинського районного управління юстиції Фик А.Я. винесено постанову про арешт коштів боржника на підставі ухвали №1889/14, виданої 20.11.2014 року Постійно діючим третейським судом при асоціації українських банків.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що ухвала третейського суду не є виконавчим документом відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 2 Закону України "Про третейські суди" третейський суд - це недержавний незалежний орган, що утворюється за згодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, крім справ, що передбачені ст. 6 Закону.

Статтею 40 Закону України "Про третейські суди", якщо сторони не домовилися про інше, третейський суд може за заявою будь-якої сторони розпорядитися про вжиття стороною таких забезпечувальних заходів щодо предмета спору, які він вважає необхідними, з урахуванням положень цивільного та господарського процесуального законодавства. Третейський суд може витребувати від будь-якої сторони надати належне забезпечення позову у зв'язку з такими заходами.

Відповідно до ст.73 Регламенту сторони, які передали спір на вирішення Третейського суду, зобов'язанні добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та Третейський суд вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення Третейського суду.

Порядок виконання рішення Третейського суду регламентовано ст.77 Регламенту, яка визначає, що рішення Третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню. Виконання рішення Третейського суду, якщо воно потребує вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі компетентним судом виконавчого документа.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 статті 17 цього Закону передбачений перелік виконавчих документів, які підлягають виконанню державною виконавчою службою. Такий перелік є вичерпний і туди включені: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"; 10) рішення (постанови) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 11) рішення Національного банку України про застосування до банку, філії іноземного банку заходу впливу у вигляді накладення штрафу.

Як вбачається з цієї норми, ухвала третейського суду не є виконавчим документом, який підлягає виконанню виконавчою службою, оскільки вона видана не судовим органом.

Аналізуючи норми Закону України "Про третейські суди" та Закону України «Про виконавче провадження» можна дійти до висновку, що для того, щоб виконати ухвалу третейського суду необхідно звернутися до компетентного суду за видачею виконавчого документа.

У рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/2008 від 10.01.2008р. (справа про завдання третейського суду роз'яснено, що третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності, яку третейські суди здійснюють на підставі законів України шляхом застосування, зокрема, методів арбітрування. Здійснення третейськими судами функції захисту, передбаченої в абзаці сьомому статті 2, статті 3 Закону, є здійсненням ними не правосудця, а третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеного частиною п'ятою статті 55 Конституції України. Згідно з положеннями частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до Закону України «Про третейські суди» третейські суди приймають рішення тільки від свого імені (стаття 46), а самі ці рішення, ухвалені в межах чинного законодавства, є обов'язковими лише для сторін спорів. Забезпечення примусового виконання рішень третейських судів перебуває за межами третейського розгляду та є завданням компетентних судів і державної виконавчої служби. Третейські суди не здійснюють правосуддя, їх рішення не є актами правосуддя, а самі вони не входять до системи судів загальної юрисдикції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ухвала третейського суду про забезпечення позову не є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" та не підлягає виконанню виконавчою службою.

Посилання апелянта на те, що ухвала третейського суду підлягає виконанню органами державної виконавчої служби або іншими органами виконання судових рішень відповідно до вимог ст.ст.2, 3, 5 і 17 Закону України «Про виконавче провадження» не взяті апеляційним судом до уваги, оскільки є надуманими і суперечать чинному законодавству.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 березня 2015 року у справі № 819/543/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді Н.Г. Левицька

Т.В. Онишкевич