Справа № 580/1290/15-а
Суддя: Гура А. О.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 580/1290/15-а
Номер провадження 2-а/580/18/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Гури А. О.,

секретаря судового засідання Ткаченко Я.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лебедині позовну заяву ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Сумській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та стягнення витрат на правову допомогу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою в порядку, передбаченому КАС України, мотивуючи свої вимоги тим, що інспектором ДПС Сумського взводу ДПС УДАІ було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС 2 № 049770 від 04.07.2015 року за порушення ним вимог п. 15.9 (и) Правил Дорожнього руху та ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 300 грн. Він не згоден з даною постановою та вважає, що вона не відповідає вимогам чинного законодавства: він Правил дорожнього руху не порушував, так як здійснив зупинку транспортного засобу відповідно до правил дорожнього руху. Тому звернувся до суду та просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення та про накладення на нього адміністративного стягнення, закрити провадження у справі та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 300 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що 04.07.2015 року близько 11 год. 40 хв. він їхав на автомобілі НОМЕР_1 у напрямку аеропорту по вул. Лебединській в м. Суми. Біля кінцевої зупинки тролейбусів та міських маршрутних таксі, помітив своїх знайомих, які чекали транспорту у напрямку м. Лебедин. Зїхавши з проїзної частини, він здійснив зупинку та поставив автомобіль під кутом до краю проїзної частини, таким чином, щоб не перешкоджало руху інших транспортних засобів. Коли вкладав речі своїх знайомих в багажник автомобіля, до нього підїхали працівники ДАІ та зазначили, що він порушив правила зупинки. Не зважаючи на його пояснення та заперечення, склали протокол про адміністративне правопорушення за порушення 15.9 Правил дорожнього руху, а саме: здійснення зупинки безпосередньо в місці заїзду до прилеглої території, та, відповідно, виніс постанову про накладення на нього стягнення. При цьому не розяснив йому права, не зазначив доказів скоєння ним правопорушення. З протоколом він не погодився. Постанова про накладення стягнення була вручена йому відразу після складання, а протокол не дали, хоч він був складений та в ньому він писав свої пояснення. Позивач вважає, що дана постанова не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню.

Відповідач, який є субєктом владних повноважень, в судове засідання не зявився, але надіслав до суду свої заперечення, в яких позовні вимоги не визнав та пояснив, що вимоги ОСОБА_1 він вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Інспектор взводу ДПС ВДАІ з обслуговування м. Суми, підпорядкованої УМВС , сержант міліції ОСОБА_2 виконував свої службові обовязки і ніс дорожньо-патрульну службу з нагляду за рухом транспортних засобів у м. Суми, тобто є посадовою особою, наділеною повноваженнями на складання протоколів про порушення правил дорожнього руху.

04.07.2015 року приблизно об 11 год. 40 хв. в м. Суми позивач на автомобілі НОМЕР_1 здійснив зупинку безпосередньо в місці заїзду до прилеглої території. Інспектор ДПС ОСОБА_2 підійшов до нього та зробив зауваження про порушення ним п.15.9 Правил дорожнього руху, склав протокол про адміністративне правопорушення по ч.1 ст.122 КУпАП, розяснивши при цьому права правопорушнику, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України та, запропонувавши йому написати свої пояснення.

Протокол та постанову про адміністративне правопорушення складено інспектором у відповідності з вимогами закону, факт правопорушення, крім протоколу, зафіксовано відеозйомкою. Постанова ПС 2 № 049770 від 04.07.2015року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винесена з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, про що свідчить розмір штрафу, який складає 300 грн., що передбачено санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що в липні 2015 року він по телефону домовився з ОСОБА_1, щоб той підвіз його в м. Лебедин з м. Суми з аеропорту. Приблизно о 12 годині ОСОБА_1 підїхав до кінцевої зупинки тролейбусів перед аеропортом, зупинився біля виїзду з кільцевої дороги і коли здійснював посадку пасажирів, які там знаходились, до нього підїхали працівники міліції та предявили претензії про те, що він порушив правила дорожнього руху в частині зупинки в місці виїзду з прилеглої території. Не дивлячись на заперечення ОСОБА_1, вони склали протокол та підвергли його штрафу. Ніяких забороняючих знаків в тому місці не було.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається місце, де здійснив зупинку автомобіль НОМЕР_1 на виїзді з прилеглої території.

Вислухавши позивача, свідка та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце публічні правовідносини, що регулюються ст.158-163 КАС України та ст.287-289 КУпАП, Правилами дорожнього руху.

Згідно зі ст.71 ч.1 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи докази, надані відповідачем субєктом владних повноважень, суд дійшов висновку, що позивачем дійсно були порушенні вимоги п.15.9 «и» Правил дорожнього руху, якими заборонена зупинка транспортного засобу безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, що стверджується відеозйомкою від 04.07.2015 року, оглянутою в судовому засіданні, а також письмовими поясненнями відповідача та протоколом про адміністративне правопорушення від 04.07.2015 року ( а.с. ), які, відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП є належними та допустимими доказами у справі.

Згідно з п.15.9 «и» забороняється зупинка транспортних засобів ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Доводи позивача про те, що він зупинив автомобіль для посадки пасажирів в місці, не забороненому Правилами дорожнього руху, не приймається судом до уваги, так як суперечать вимогам ПДД України, і лише свідчать про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, адже порушення стверджується вочевидь.

Крім того, суд не може погодитись з доводами позивача про те, що йому не розяснювались права, передбачені законом, не проведено підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення та не надано можливості заявити жодних клопотань, оскільки ці факти спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, де маються підписи позивача, які він не спростував в судовому засіданні. Постанова була вручена позивачеві відразу після складення, в установленому законом порядку.

Суд вважає, що дії позивача, які дійсно порушили ПДР, правильно були кваліфіковані відповідачем по ст. 122 ч. 1 КУпАП України з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що приймаючи постанову про адміністративне правопорушення, відповідач - інспектор ДПС взводу із обслуговування ДПС ВДАІ з обслуговування м. Суми , підпорядкованої УМВС, сержант міліції ОСОБА_2 виконав вимоги про повноту і всебічність при з'ясуванні всіх обставин справи, дав їм належну оцінку, внаслідок чого зробив висновок про накладення на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 11, 18, 19, 70, 71, 158-163, 167 КАС України, ч. 1 ст. 122, ст. 251, 276, 279, 293 КУпАП , суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Сумській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та стягнення витрат на правову допомогу залишити без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Гура А. О.