Справа № 362/1013/15-а
Суддя: Лебідь-Гавенко Г. М.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1013/15-а
Провадження № 2-а/362/234/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" серпня 2015 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі Даниленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ, Державного виконавця Сперкач Яни Олександрівни, третя особа - ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3, про зобовязання відповідача утриматися від вчинення дій щодо звернення до суду з поданням про визначення ? частки майна ОСОБА_2 у домоволодінні по вул. Зарічна, будинок 22, яке є особистою приватною власністю ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ, Державного виконавця Сперкач Яни Олександрівни, заінтересована особа ФОП ОСОБА_2, про зобовязання відповідача утриматися від вчинення дій щодо звернення до суду з поданням про визначення ? частки майна ОСОБА_2 у домоволодінні по вул. Зарічна, будинок 22, яке є особистою приватною власністю ОСОБА_1.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2015 року відкрито провадження у вказаній справі (а.с.44).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2015 року (далі-ухвала суду) адміністративну справу за клопотанням Державного виконавця Сперкач Я.О. передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2015 року, що набрала законної сили, ухвалу суду скасовано, оскільки ОСОБА_1 є представником боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 36112366, так-як вона як представник боржника ОСОБА_2 ознайомлювалась з матеріалами виконавчого провадження та вчиняла інші дії у ньому за довіреністю.

ОСОБА_2 29 липня 2015 року заявлені вимоги змінила та просила: суд визнати протиправними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 в частині внесення до офіційного документу - подання № 134/12 завідомо неправдивих відомостей «нерухоме майно (домоволодіння), яке знаходиться за адресою Київська область, Васильківський р-н, село Липовий Скиток, вул. Зарічна, 22, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2"; визнати не чинними положення подання державного виконавця № 134/12, в яких зазначено відомості, що «нерухоме майно (домоволодіння), яке знаходиться за адресою Київська область, Васильківський р-н, село Липовий Скиток, вул. Зарічна, 22, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2», а також про поворот виконання положень подання державного виконавця № 134/12, в яких зазначено відомості, що «нерухоме майно (домоволодіння), яке знаходиться за адресою Київська область, Васильківський р-н , село Липовий Скиток, вул. Зарічна, 22, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2» із зазначенням способу його здійснення (а.с. 208).

В судовому засіданні ОСОБА_1 змінені вимоги підтримала та просила задовольнити з викладених у позові підстав.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_4, будучи належно повідомленою, до суду не зявилася, причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надіслала. Заперечення щодо позову не надала (а.с. 202).

Представник відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області будучи належно повідомленим, до суду не зявився, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Заперечення щодо позову не надав (а.с. 217).

ОСОБА_3 до суду не зявився, причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надіслав, що за вимогами ч. 2 ст. 128 КАС України не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні в разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом достовірно встановлено, що17 січня 2013 року Апеляційним судом Київської області видано виконавчий лист про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 78 000 грн. (а.с. 50).

22 січня 2013 року державним виконавцем Ліщенко Н.І. органу ДВС Васильківського МРУЮ (далі державний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 36112366 (далі-виконавче провадження) та надано боржнику строк до 29 січня 2013 року для добровільного виконання рішення суду (а.с. 51-52).

14 листопада 2014 року постановою начальника відділу ДВС Васильківського МРУЮ матеріали виконавчого провадження передано державному виконавцю Сперкач Я.О. (а.с. 143).

Як вбачається з рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 237332 від 05 лютого 2013 року щодо отримання інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за результатом розгляду запиту державного виконавця, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо субєкта ОСОБА_2 (далі - боржник), податковий номер НОМЕР_1. (а.с. 56-57).

Разом з тим, у РПВН встановлено наявність запису про: у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а саме за інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, індексний номер 288639, сформованою 05 лютого 2013 року, будинок № 22 по вул. Зарічна, с. Липовий Скиток, Васильківського району, загальною площею 423,4 кв.м., житловою 160,8 кв.м., загальною вартістю 985 426 грн., 2004 року побудови, зареєстрований 21 липня 2006 року за ОСОБА_1 (а.с. 57).

20 лютого 2013 року державним виконавцем зроблено ряд запитів щодо наявності у боржника громадянина ОСОБА_2 нерухомого майна; зареєстрованої с/г техніки та відкритих рахунків в установах банку (а.с. 62-64).

Постановою державного виконавця від 20 лютого 2013 року у виконавчому провадженні № 36112366, в звязку із наявністю у боржника відкритих рахунків в установах банків, накладено арешт на кошти в АТ «ЕРДЕ БАНК» в межах суми боргу 85 850,00 грн., що належать боржнику (а.с. 65).

Постановою державного виконавця від 27 лютого 2013 року боржником зазначено «ФОП ОСОБА_2О.» (а.с. 68).

Згідно відповіді Державної інспекції сільського господарства України № 475/12 від 20 лютого 2013 року, листа Головного управління Держземагентсва України в Київській області № 0705/4094 від 18 березня 2013 року, інформації управління Держземагенства у Васильківському районі № 2318-01-1 від 08 квітня 2013 року, за громадянином ОСОБА_2 запитуване державним виконавцем рухоме та нерухоме майно не значиться (а.с. 71, 73, 74).

16 квітня 2013 року державному виконавцю повернуто без виконання постанову від 20 лютого 2013 року про накладення арешту на кошти в АТ «ЕРДЕ БАНК» в межах суми боргу 85 850 грн., що належать боржнику, в звязку із ліквідацією банку (а.с. 75).

За актом державного виконавця від 25 квітня 2013 року, встановити майновий стан ФОП ОСОБА_2 на дільниці вказаній у виконавчому листі не виявилося можливим через відсутність боржника вдома (а.с. 76).

05 червня 2013 року до державного виконавця звернувся ОСОБА_2 із заявою про відрахування з його заробітної плати 20% щомісячно та надав довідку з місця роботи та витяг з ЄДР, за якими ОСОБА_2 працює директором ТОВ «Автор», розташованого в АДРЕСА_1, з посадовим окладом 1 500 грн. (а.с. 86-88).

01 серпня 2013 року до державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ звернувся директор ТОВ «Автор» із заявою про надання реквізитів для перерахування коштів за виконавчим провадженням № 36112366 (а.с. 96).

26 вересня 2013 року державним виконавцем прийнято постанову № 475/12 про примусовий привід боржника ОСОБА_2, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, виконання якої доручено Васильківському МВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 98).

10 жовтня 2013 року на виконання вказаної вище постанови, т.в.о. начальника підполковник міліції ОСОБА_5 повідомив державному виконавцю про те, що ОСОБА_2, зі слів власниці будинку ОСОБА_6, за адресою с. Липовий Скиток, вул. Польова, 10, не проживає, оскільки будинок проданий (а.с. 100, 101-103).

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві та Київській області від 08 січня 2014 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 105).

Згідно детальної інформації про юридичну особу засновниками ТОВ «Автор», є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розмір статутного капіталу 28 125 грн. (а.с. 110).

05 березня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), пенсію, стипендію, та інші доходи боржника ФОП ОСОБА_2 в розмірі не менше 15 % до погашення заборгованості 78 000 грн., 5 % виконавчого збору в сумі 7 800 грн. та 50 грн. витрати одноразово (а.с. 113-114).

06 березня 2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, за якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ФОП ОСОБА_2 (а.с. 115).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 49507949 від 06 березня 2014 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відстуні відомості щодо права власності за ФОП ОСОБА_2 (а.а. 116).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2014 року, що набрала законної сили, у справі за заявою ВДВС Васильківського МРУЮ Київської області про зміну порядку та способу виконання судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_2 про відшкодування шкоди встановлено відсутність обставин, які ускладнюють виконання судового рішення (а.с. 123).

За довідкою Державної фіскальної служби України від 09 лютого 2015 року № 2289/9/26-17-02-25, ОСОБА_2 з 1 по 4 квартал 2014 року працював на посаді директора ТОВ «Автор» та отримував дохід (а.с. 156).

У січні 2015 року державний виконавець звертається до суду із поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами (далі-подання), в якому, вказуючи на те, що домоволодіння по вул. Зарічна, будинок 22 (далі домоволодіння), власницею якого є ОСОБА_1 є спільною сумісною власністю подружжя, просить визначити частку майна ОСОБА_2 у даному домоволодінні, визнавши за останнім право власності на ? частину та зобовязати його здійснити державну реєстрацію нерухомого майна (а.с. 15-17).

При цьому, додатками до подання, що підтверджують перебування домоволодіння у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_2 є свідоцтво про одруження; інформаційна довідка від 05 лютого 2013 року № 288639 з Реєстру прав власності на нерухоме майно; довідка ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» від 11 лютого 2014 року № 065-11/1658 та довіреність від 14 січня 2011 року видана ОСОБА_1 на представництво інтересів ОСОБА_2 (а.с. 15-17).

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 11 грудня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції в Київської області шлюб зареєстрували ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що засвідчено свідоцтвом про одруження серії І-СГ № 177862, актовий запис № 455, та підтверджує доводи виконавця про перебування боржника у шлюбі з ОСОБА_1 (а.с. 155).

За інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, індексний номер 288639, сформованою 05 лютого 2013 року, домоволодіння № 22 по вул. Зарічна, с. Липовий Скиток, Васильківського району, загальною площею 423,4 кв.м., житловою 160,8 кв.м., загальною вартістю 985 426 грн., 2004 року побудови, зареєстроване 21 липня 2006 року за ОСОБА_1, яка є власницею 1/1 частини (а.с. 57).

Довідка ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» від 11 лютого 2014 року № 065-11/1658, на яку посилається в поданні державний виконавець, в матеріалах виконавчого провадження відсутня, а тому суд оцінки їй як доказу не надає.

Інших доказів, щоб підтверджували викладені в поданні обставини щодо належності домоволодіння на праві спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_1 відстуні.

Також, за матеріалами подання та виконавчого провадження, державним виконавцем не було враховано повідомлення т.в.о. начальника підполковника міліції ОСОБА_5 від 10 жовтня 2013 року та не здійснено перевірки належності ОСОБА_1 домоволодіння станом на час звернення із поданням до суду, тобто станом на січень 2015 року.

З наданих суду позивачкою документів вбачається, що домоволодіння було придбано 27 жовтня 1998 року в рівних частинах ОСОБА_7 та ОСОБА_2, що підтверджується договором купівлі продажу будинку, посвідченим 27 жовтня 1998 року приватним нотаріусом Васильківського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 3462 (а.с. 8).

31 жовтня 2003 року ОСОБА_2 подарував належну йому ? частину домоволодіння ОСОБА_7, що засвідчено 31 жовтня 2003 року приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу ОСОБА_8, договір дарування зареєстровано в реєстрі за № 2681 (а.с. 9).

Під час розгляду справи зясувалося, що виконавче провадження № 36112366 відкрито на підставі виконавчого листа № 2/844/2012 виданого 17 січня 2013 року Апеляційним судом Київської області про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 78 000,00 грн., тобто справу слід було б розглядати в порядку цивільного судочинства (а.с. 51-52).

Але враховуючи рішення Європейського суду від 09 грудня 2010 року в справі «Буланов та Купчик проти України» визнано порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд установив порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо відсутності у заявників доступу до суду касаційної інстанції з огляду на те, що відмова Вищого адміністративного суду України розглянути касаційні скарги заявників всупереч рішенням Верховного Суду України не тільки позбавила заявників доступу до суду, але й зневолювала авторитет судової влади. Крім того, держава має забезпечити наявність засобів для ефективного та швидкого вирішення спорів щодо судової юрисдикції.

Тобто, у випадку наявного спору щодо судової юрисдикції, суд, враховуючи ухвалу суду апеляційної інстанції від 28 травня 2015 року, яке відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України є обовязковим до виконання, рішення Європейського суду з прав людини та положення ч. 8 ст. 22 КАС України про неможливість спорів між адміністративними судами про підсудність, вважає за необхідне забезпечити особі можливість доступу до правосуддя, а також завдання КАС України щодо захисту прав, свобод та інтересів фізичної чи юридичної особи від субєкта владних повноважень, дійшов висновку про розгляд даної справи Васильківським міськрайонним судом Київської області як адміністративним.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за свої м внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.99 № 606-XIV, із змінами та доповненнями.

Виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

За вимогами ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження»:

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору. У випадках коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

За методичними рекомендаціями щодо порядку підготовки та надіслання державними виконавцями до суду подань і заяв від 18 грудня 2006 року № 25-1/899/7, Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звернутися до суду в тому числі для визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

З огляду на вказані вимоги заява (подання) повинні містити також виклад обставин, якими державний виконавець обґрунтовує свої вимоги. Як показує практика, у заявах (поданнях) державні виконавці обмежуються наведенням переліку проведених виконавчих дій. В результаті з такої заяви (подання) не вбачається в чому полягає складність виконання рішення та яким чином необхідно вирішувати поставлене у заяві (поданні) питання. З огляду на це, у заяві (поданні) державний виконавець повинен чітко зазначити в чому полягає складність виконання рішення чи в зв'язку з чим таке рішення неможливо виконати; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину; перелік документів, що додаються до заяви (подання).

Тобто, державним виконавцем на момент звернення із поданням до суду не було проведено всіх необхідних для підготовки подання заходів, не встановлено в повній мірі всіх необхідних доказів, а також не враховано виконання боржником, який працює, рішення суду, що фактично виключає можливість надіслання державними виконавцями до суду подань, оскільки належно не підтверджено не можливість виконання рішення суду, яке набрало законної сили та є обов'язковим до виконання на всій території України, з підстав відсутності іншого майна, належного боржнику ФОП ОСОБА_2; відсутності у нього доходу та належності домоволодіння на праві спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_2.

Таким чином, враховуючи викладене, вважаючи звернення державного виконавця у січні 2015 року до суду із поданням про визначення ? частки майна ОСОБА_2 у домоволодінні по вул. Зарічна, будинок 22, яке є особистою приватною власністю ОСОБА_1 передчасним через відсутність достатніх та обґрунтованих даних, приймаючи до уваги, що за матеріалами подання Васильківським міськрайонним судом Київської області провадження відкрито, на підставі ч. 2 ст. 162 КАС України, суд вважає за необхідне визнати дії Державного виконавця Державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ ОСОБА_4 щодо порядку підготовки у січні 2015 року подання про визначення ? частки майна ОСОБА_2 у домоволодінні по вул. Зарічна, будинок 22, яке є особистою приватною власністю ОСОБА_1 протиправними, що гарантуватиме дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача.

Враховуючи, що шляхом визнання протиправними дій відповідача з порядку підготовки подання у січні 2015 року, відновлюється порушене право позивача, заявлені нею інши вимоги до задоволення не підлягають, оскільки дублюють способи захисту.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 52 Законом України "Про виконавче провадження», рішенням Європейського суду з прав людини від 09 грудня 2010 року в справі «Буланов та Купчик проти України», ст.ст. 11, 71, 160 - 163, 167, 186, 254 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ, Державного виконавця Сперкач Яни Олександрівни, третя особа - ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3, про зобовязання відповідача утриматися від вчинення дій щодо звернення до суду з поданням про визначення ? частки майна ОСОБА_2 у домоволодінні по вул. Зарічна, будинок 22, яке є особистою приватною власністю ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Державного виконавця Державної виконавчої служби Васильківського МРУЮ ОСОБА_4 щодо порядку підготовки у січні 2015 року подання про визначення ? частки майна ОСОБА_2 у домоволодінні по вул. Зарічна, будинок 22, яке є особистою приватною власністю ОСОБА_1 - протиправними.

В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 07 серпня 2015 року.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко