Справа № 810/2557/15
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року 810/2557/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скрипки І.М., секретар судового засідання Приходько Н.І., за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - Коваленка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Голови Макарівської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_1 до Макарівської районної ради Київської області, третя особа: Макарівська районна державна адміністрація Київської області, про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

16 червня 2015 року до Київського окружного адміністративного суду звернувся Голова Макарівської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_1 (Голова Макарівської РДА) із позовом до Макарівської районної ради Київської області (районна рада), третя особа: Макарівська районна державна адміністрація Київської області, про визнання протиправним та скасування рішення №1083-40-VI від 26 травня 2015 року «Про висловлення недовіри голові Макарівської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_1».

Зазначав, що рішення Макарівської районної ради Київської області №1083-40-VI від 26 травня 2015 року «Про висловлення недовіри голові Макарівської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_1» прийняте із порушенням процедури щодо прийняття рішень такого виду, зокрема, без дотримання вимоги стосовно проведення таємного голосування, без чіткого фіксування прізвищ відповідних депутатів, за принципом «на перший погляд» в залі, де крім депутатів перебувала значна кількість інших громадян. Звертав увагу, що під час прийняття оскаржуваного рішення не враховано, що позивач перебував на посаді Голови Макакарівської РДА на час голосування щодо висловлення недовіри лише один день. Наголошував, що висловлення недовіри мало місце виключно з підстав місця проживання, що грубо порушує конституційні права в частині рівності прав і свобод громадян; крім того, у оскаржуваному рішенні не наведено жодної обставини, яка б вплинула або могла вплинути на висловлення недовіри.

Посилаючись на порушення відповідачем положень Конституції України і Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», просив визнати протиправним та скасувати назване вище рішення Макарівської районної ради Київської області.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судові засідання 14 липня 2015 року та 31 липня 2015 року не з'явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно; про причини неявки суд не повідомив.

У письмових запереченнях, поданих 30 червня 2015 року, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Стверджував, що рішення Макарівської районної ради №1083-40-VI від 26 травня 2015 року прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та чинним законодавством України. Наголошував, що за висловлення недовіри проголосували більше двох третин депутатів ради, а порушення встановленої законодавством процедури ухвалення рішення може бути підставою для скасування такого рішення лише у випадку, якщо допущене порушення вплинуло або могло вплинути на його правильність.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника третьої особи, дослідивши інші докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову і необхідність його задоволення, виходячи із такого.

Розпорядженням Президента України №536/2015-рп від 21 травня 2015 року ОСОБА_1 призначено Головою Макарівської районної державної адміністрації Київської області (а.с.12).

22 травня 2015 року на другому пленарному засіданні сорокової сесії Макарівської районної ради VI скликання депутат цієї ради ОСОБА_3 вніс пропозицію про включення до порядку денного сесії ради питання щодо висловлення недовіри Голові Макарівської районної державної адміністрації ОСОБА_1 та підготовку такого питання до розгляду на наступному пленарному засіданні постійної комісії районної ради з питань регламенту, депутатської етики, забезпечення діяльності депутатів, яку підтримано одноголосно 46-ма присутніми депутатами ради. Також, ухвалено розглянути питання щодо висловлення недовіри позивачу на третьому пленарному засіданні відповідної ради (а.с.47).

25 травня 2015 року ОСОБА_1 прийнято розпорядження №65-к про вступ на посаду Голови Макарівської районної державної адміністрації Київської області (а.с.13).

За наслідками проведення 26 травня 2015 року засідань постійної комісії Макарівської районної ради з питань регламенту, депутатської етики і забезпечення діяльності депутатів та Президії районної ради вирішено рекомендувати депутатам Макарівської районної ради розглянути питання про висловлення недовіри Голові Макарівської РДА на засіданні 40 сесії Макарівської районної ради (а.с.58-61).

26 травня 2015 року на третьому пленарному засіданні сорокової сесії районної ради VI скликання відповідачем у справі прийнято рішення №1083-40-VI «Про висловлення недовіри голові Макарівської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_1» (а.с.14).

Як вбачається із протоколу третього пленарного засідання сорокової сесії Макарівської районної ради VI скликання та протоколу №1 засідання лічильної комісії, загальна кількість депутатів Макарівської районної ради складає 76, присутніх - 62 депутати, голосували за прийняття рішення районної ради №1083-40-VI від 26 травня 2015 року - 62 депутати (а.с.15-18).

Як з'ясовано судом, рішення Макарівської районної ради Київської області №1083-40-VI від 26 травня 2015 року «Про висловлення недовіри голові Макарівської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_1» було прийняте шляхом відкритого голосування.

Так, твердження позивача і його представника про відкрите голосування з питання висловлення недовіри Голові Макрівської РДА не заперечувалось і Макарівською районною радою у направлених до суду письмових поясненнях.

Крім того, у судовому засіданні 31 липня 2015 року досліджено відеозапис третього пленарного засідання Макарівської районної ради від 26 травня 2015 року, який розміщено на інтернет-сайті «Новини Макарівського району» за адресою http:/www.makariv.org, електронний носій інформації на який скопійовано відповідний відеозапис залучено до матеріалів справи (а.с.108).

У ході перегляду у судовому засіданні названого відеозапису судом з'ясовано, що голосування Макарівської районної ради з питання висловлення недовіри позивачу відбувалося відкрито, шляхом піднімання рук присутніми у залі депутатами. При цьому, фіксація прізвищ депутатів, які голосували, не здійснювалась. Більше того, під час голосування у залі, де відбувалось засідання, перебували представники громадськості, а депутати ради сиділи поміж таких представників громадськості. Також, під час відкриття засідання ради головуючим на такому засіданні повідомлено, що загальна кількість присутніх депутатів становить 59 осіб. У той же час, у рішенні про висловлення недовіри Голові Макарівської РДА та у протоколі третього пленарного засідання сорокової сесії районної ради відображено кількість присутніх депутатів - 62 особи. Крім того, на що просили звернути увагу позивач і його представник, депутати районної ради та представники громадськості, які виступали на засіданні ради перед постановкою на голосування питання щодо висловлення недовіри Голові Макарівської РДА, підставою для висловлення недовіри позивачу зазначали те, що ОСОБА_1 не є місцевим жителем Макарівського району.

Також представник позивача зазначив, що 26 травня 2015 року перед засіданням Макарівської районної ради, яке розпочалось о 10:00 год., відбулися засідання постійної комісії Макарівської районної ради з питань регламенту, депутатської етики і забезпечення діяльності депутатів (розпочалось о 09:00 год.) та засідання Президії цієї ж ради, при цьому, депутати районної ради Расюк Л.В. та Буровський Р.М. одночасно за відомостями протоколів були присутніми на обох названих засіданнях. Такі відомості підтверджуються наявними у матеріалах справи примірниками протоколів відповідних засідань (а.с.58-61).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

За правилами статті 118 Конституції України голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду і звільняються з посади Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України. Голови місцевих державних адміністрацій при здійсненні своїх повноважень відповідальні перед Президентом України і Кабінетом Міністрів України, підзвітні та підконтрольні органам виконавчої влади вищого рівня.

Обласна чи районна рада може висловити недовіру голові відповідної місцевої державної адміністрації, на підставі чого Президент України приймає рішення і дає обґрунтовану відповідь. Якщо недовіру голові районної чи обласної державної адміністрації висловили дві третини депутатів від складу відповідної ради, Президент України приймає рішення про відставку голови місцевої державної адміністрації.

За нормами статті 9 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» повноваження голів місцевих державних адміністрацій припиняються Президентом України у разі, зокрема, висловлення недовіри більшістю (дві третини) голосів від складу відповідної ради.

Обласна та районна ради можуть висловити недовіру голові відповідної місцевої державної адміністрації, на підставі чого, з урахуванням пропозицій органу виконавчої влади вищого рівня, Президент України приймає рішення і дає відповідній раді обгрунтовану відповідь. Якщо недовіру голові обласної чи районної державної адміністрації висловили дві третини від складу відповідної ради, Президент України приймає відставку голови відповідної місцевої державної адміністрації (стаття 34 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»).

У відповідності до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно вимог частини третьої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням. Таємне голосування обов'язково проводиться у випадках, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону.

За нормами пункту 29 частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішується питання щодо прийняття рішення про недовіру голові відповідної місцевої державної адміністрації.

За приписами частини другої статті 72 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» районна, обласна рада може шляхом таємного голосування висловити недовіру голові відповідної місцевої державної адміністрації, на підставі чого Президент України приймає рішення і дає відповідній раді обґрунтовану відповідь.

При вирішенні цієї справи суд виходить із того, що і Конституція України, і Закони України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про місцеві державні адміністрації» містять посилання на право ради висловити недовіру голові районної державної адміністрації та обов'язок Президента України звільнити відповідного голову у разі якщо дві третини депутатів від складу районної ради проголосували за висловлення такої недовіри.

При цьому, ні в Конституції України, ні в Законах «Про місцеве самоврядування в Україні» і «Про місцеві державні адміністрації» не міститься посилань на підстави для висловлення такої недовіри.

У той же час, імперативно передбачено, що голосування з питання висловлення недовіри голові районної, обласної державної адміністрації проводиться виключно шляхом таємного голосування.

Суд враховує доводи позивача і його представника про те, що рішення про висловлення недовіри позивачу ніяким чином не вивчалось по суті і не мало обґрунтованих підстав, відсутність у оскаржуваному рішенні обставин, які вплинули або могли вплинути на висловлення недовіри у цьому випадку, прийняття названого рішення фактично з підстав проживання позивача не у Макарівському районі, оголошення про кількість депутатів на засіданні ради 26 травня 2015 року у 59 осіб, а відображення у протоколі і у оскаржуваному рішенні 62 особи тощо, разом із тим звертає увагу на наступне.

Як встановлено судом і вже наголошувалось вище, процедура голосування при висловленні недовіри голові районної державної адміністрації у випадку, який розглядається, не дотримана (а саме: обов'язкова умова стосовно таємності голосування із названого питання), тому, зважаючи на серйозність порушення і достовірне встановлення факту такого порушення у ході судового розгляду, суд не вважає за необхідне досліджувати інші підстави і доводи заявлені в обґрунтування позовних вимог, оскільки порушення процедури голосування нівелює весь кінцевий результат і безальтернативно тягне за собою протиправність рішення, прийнятого за результатами відповідного голосування.

У частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, на дотримання яких адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як передбачає частина перша статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Це покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. У випадку ж, який розглядається, відповідач не довів правомірності оскаржуваного рішення.

У той же час, суд констатує, що з урахуванням встановлених у ході судового розгляду обставин, а також викладених вище законодавчих приписів, оскаржуване рішення є протиправним і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Як встановлює частина перша статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 73,08 грн. згідно квитанції №ПН619 від 12 червня 2015 року, доказів понесення інших судових витрат не надано. Тому судові витрати щодо сплати судового збору у вказаній сумі підлягають присудженню на користь позивача.

Керуючись статями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Макарівської районної ради Київської області №1083-40-VI від 26 травня 2015 року «Про висловлення недовіри голові Макарівської районної державної адміністрації ОСОБА_1».

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Скрипка І.М.