Справа № 368/1015/15-а
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1015/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2015 року Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Обухівського району ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Обухівського району ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення від 08.05.2015 р., відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн., посилаючись на те, що 08.05.2015 року о 09.30 годині ОСОБА_1 рухався автомобілем Камаз 6520 д.н.з. НОМЕР_1 в с. Підгірці Обухівського району зупинений інспектором ДПС ВДАІ з обслуговування Обухівського району ОСОБА_2

Як виявилось причиною зупинки стало порушення ОСОБА_1, за думкою інспектора, вимог Правил дорожнього руху України, щодо необхідності зупинки перед знаком "Проїзд без зупинки заборонено" за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: невиконання вимог дорожнього знаку "Проїзд без зупинки заборонено".

При цьому на думку інспектора Шматок А.Е. не виконав вимог знаку "Проїзд без зупинки заборонено" При цьому, коли ОСОБА_1 почав наголошувати на тому, що почав маневр зупинки після відповідного знаку інспектора до дії знаку "Проїзд без зупинки заборонено". Тобто, інспектором встановлено факт порушення вимог Правил дорожнього руху України до дії знаку "Проїзд без зупинки заборонено".

Не зважаючи на це інспектор почав складати протокол про адміністративне правопорушення. Протокол ОСОБА_1 для ознайомлення не було надано. В подальшому, не перевіривши заперечення ОСОБА_1, які свідчать про не вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП інспектор прийняв рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн., про що виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, копія якої не була вручена ОСОБА_1

При цьому в порушення вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не розяснено його прав, передбачених статтями 55, 56, 59 Конституції України.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним, недоведеним і необгрунтованим з наступних підстав.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Згідно ст. 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Враховуючи те, що відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт невиконання ОСОБА_1 вимог п. 2.2 розділу 33 Правил дорожнього руху України, а саме невиконання вимог дорожнього знаку "Проїзд без зупинки заборонено", висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не може грунтуватися лише на підставі даних вказаних інспектором, оскільки згідно ч. 3 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

В ст. 254 КУпАП зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в разі його вчинення, але оскільки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не підтверджується жодними доказами, як того вимагає чинне законодавство, з врахуванням допущених порушень під час складання протоколу, він не може бути належним доказом вини ОСОБА_1 Протокол складений з грубими порушеннями чинного законодавства, і за таких обставин відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочато у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

КУпАП закріплений принцип, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, всупереч вказаним вимогам інспектором ДПС під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був проігнорований факт відсутності будь-яких доказів, які б могли підтвердити факт події і складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Крім цього, ч. 3 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги, а відповідно до ч. 4 коментованого кодексу, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на викладене, постанова від 08.05.2015 р. по справі про адміністративне правопорушення прийнята з порушеннями Конституції та вищезазначених норм діючого законодавства України, тому є необгрунтованою та незаконною.

Позивач в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги свої підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки в суд не повідомив, а тому суд вважає, що відповідач в засідання суду не з'явився без поважних причин і ухвалює постанову на підставі наявних в справі матеріалів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити частково.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 594018 від 08.05.2015 року, що був складений відносно позивача ОСОБА_1, то у протоколі зазначено, що 08.05.2015 року 0 09 год. 15 хв. в с. Підгірці АЗС «Народна», керував автомобілем КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення встановлено, що відповідач, розглянувши матеріали відносно позивача, притягнув його до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 122 КУпАП за вищеописане у протоколі адміністративне правопорушення та наклав стягнення у виді штрафу розміром 260 грн.

Згідно приписів частини 1 статті 122 КУпАП, відповідальність настає за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Враховуючи вимоги ст. ст. 222, 255 КУпАП та те, що відповідач обіймає посаду інспектора ДПС і має спеціальне звання ст.. лейтенанта міліції, він є уповноваженою посадовою особою складати протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та розглядати справи даної категорії.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку враховуючи викладене та відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, суд вважає за можливе позов задовольнити повністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, «Інструкції з організації провадження та діловодства у правах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України, Правила дорожнього руху України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування Обухівського району ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Постанову ПС2 № 351607 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 260 грн. скасувати та провадження по справі закрити.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3