Справа № 2-а-143/11
Суддя: Бруховський Є. Б.
Дата ухвалення: 2011-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-143/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2011 року смт. Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Бруховського Є. Б. , розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці і соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними,стягнення коштів, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 27.03.2011 року звернулась до суду з даним позовом та просить визнати дії протиправними, стягнути на його користь з управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації за період з 01.05.2008 року по 31.12.2008 року не виплачені кошти, що передбачені ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(надалі Закон) в сумі 10761 грн. на неї та чотирьох неповнолітніх дітей та ст.39 Закону за період з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року,з 01.05.2008 року по 31.12.2008 року в сумі 13893 грн., мотивуючи тим, що він отримував зазначені кошти у відповідача не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати, як це визначено в Законі, а згідно постанови КМ України № 836 від 26.07.96, що призвело до порушення її прав. Розмір не виплачених коштів за ст.ст.37, 39 Закону становить вказану вище суму.

Сторони просять справу розглядати без їх участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Позивач постійно проживає разом з чотирма неповнолітніми дітьми в с. Христинівка Народицького району Житомирської області та з 2007 року по 2008 рік працювала в с.Залісся Народицького району Житомирської області. с.Христинівка Народицького району Житомирської області Переліком населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.91 та розпорядженням КМ України № 17 від 12.01.93, віднесено до зони безумовного обовязкового відселення, с. Залісся Народицького району Житомирської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Вказані обставини підтверджуються наданими копіями паспорту, трудової книжки, посвідченням потерпілого ЧАЕС, довідками .

Відповідно до ст.ст.37, 39 Закону позивач має право на відповідні доплату та допомогу, які отримувала згідно постанови КМ України № 836 від 26.07.96 в конкретних розмірах, а зокрема, за ст.37 в сумі 2,6 грн., за ст.39 10,5 грн.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Законом передбачені наступні виплати:

ст.37 - громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні безумовного обов»язкового відселення 50 % від мінімальної заробітної плати;

ст.39 - громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата у зоні добровільного гарантованого відселення 3 мінімальні заробітні плати.

Постановою КМ України № 836 від 26.07.96 у супереч Закону встановлено конкретні розміри допомоги та доплати і, зокрема: для щомісячної грошової допомоги громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства у зоні безумовного обов»язкового відселення 260 тис.крб. (2,6 грн. за гр.реф.) ; для доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення у зоні гарантованого добровільного відселення 1050 тис. крб. (10,5 грн. за гр. реф.).

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Законом визначено вказані виплати в кратному розмірі від мінімальної заробітної плати в Україні, а Кабінету Міністрів надано право проводити лише розяснення порядку його застосування(статті 62 та 67) та підвищувати розміри доплат, пенсій і компенсацій, передбачених Законом, відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати, але не зменшення їх та встановлення їх у твердій сумі, яка не відповідає Закону.

Частиною 2 ст.9 КАС України визначено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За таких обставин, коли підзаконний нормативний акт суперечить Закону, обмежуючи права громадян, визначені останнім, застосування зазначеної постанови не можливе.

Позивачем ставиться питання про стягнення коштів передбачених ст.37 Закону за період з 01.05.2008 року по 31.12.2008 року та передбачених ст. 39 Закону за період з 01.07.2007 року по 31.12.2007 року,з 01.05.2008 року по 3112.2008 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дія ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в частині, що стосується виплат в залежності від розміру мінімальної заробітної плати, була зупинена, однак, 09.07.07 Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп (справа про соціальні гарантії громадян) п.30 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Відповідно до ст.73 Закону України "Про Конституційний Суд України" та п.3 резолютивної частини даного Рішення Суду вищевказаний п.30 ст.71 Закону, що стосується неможливості застосування мінімальної заробітної плати, оголошений не чинним і втратив чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про її неконституційність.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" було внесено зміни до ст.ст.37,39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якими виключено привязку до мінімальної заробітної плати, які були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22.05.08. Вказане рішення зворотної дії в часі не має, а тому вимоги позивач про стягнення коштів за 2008 рік підлягають стягненню з 22 травня.

Позивач звернулась з зазначеним позовом 27.03.2009 року.Згідно ст.99 КАС України (в редакції Закону діючого на момент подачі позовної заяви) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів у зв"язку з чим вимоги позивача за вказаний нею період підлягають задоволенню.

Розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив:

з 1.04.2008 р. - 525 грн.,

з 1.10.2008 р. - 545 грн.,

з 1.12.2008 р. - 605 грн.,

Статтею 62 Закону визначено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Відповідно до Порядку використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, затвердженого постановою КМ України від 20.06.00 № 987, та п. 2 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 936 від 20.09.05, розпорядниками коштів є управління праці та соціального захисту населення, а тому заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

Позовні вимоги позивача щодо стягнення недоплачених коштів, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню , оскільки зазначені кошти не були їй нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування доплат та допомог, покладених законодавством на відповідний орган, тому суд частково задовольняє цей позов, шляхом покладення обовязку на управління праці і соціального захисту нарахувати та виплатити позивачу доплати до заробітної плати, передбаченої ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва , передбаченої ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року у розмірі 50 % від мінімальної заробітної плати щомісячно на неї та чотирьох неповнолітніх дітей, що розраховується виходячи з розміру мінімальної заробітної плати з урахуванням отриманих коштів за вказаний період, в решті позову відмовляє.

На підставі викладеного, суд дійшов переконання, що при нарахуванні коштів, передбачених ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідач діяв всупереч вимогам Закону, а тому, суд визнає дії відповідача протиправними.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст. ст.37,39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ст.ст. 8-11, 18, 71, 160, 161, 162, 267 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 коштів, передбачених ст. ст.37, 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у фіксованому розмірі, протиправними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 доплати до заробітної плати, передбаченої ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва , передбаченої ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 50 % від мінімальної заробітної плати за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, на неї та чотирьох неповнолітніх дітей, що розраховується виходячи з розміру мінімальної заробітної плати з урахуванням отриманих коштів за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Народицької районної державної адміністрації подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Народицький районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя: ОСОБА_2