Справа № 803/2000/14
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року Справа № СК-11470/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.
суддів: Кухтея Р.В., Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Державної міграційної служби України у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року по справі № 803/2000/14 за позовом ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання дій протиправними,

В C Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до управління державної міграційної служби України у Волинській області, у якому просить суд:
- визнати протиправними дії управління Державної міграційної служби України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та видачі паспорта громадянина України для тимчасового виїзду за кордон;
- визнати дії відповідача щодо вимоги надання фотокопій паспорта громадянина України протиправними;
- визнати дії відповідача щодо вимоги надання письмової заяви доручення для оформлення довідки про несудимість протиправними;
- визнати протиправними дії відповідача щодо вимоги оплати за бланк паспорта громадянина України для виїзду за кордон та заборонити вимагання оплати в сумі 120 грн.
- зобов`язати управління Державної міграційної служби України у Волинській області повторно розглянути питання щодо оформлення та видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих ним документів та відповідно до Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.95 № 231
- зобов`язати працівника відповідача, першого заступника начальника УДМСУ у Волинській області ОСОБА_2 привести інформаційні картки адміністративних послуг оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у відповідність до законодавства України, виключивши з пп. 11.1 та 11.2 посилання на Постанови КМУ № 1098 та 795 та оплати згідно з цими постановами.
На підтвердження позовних вимог покликається на те, що 02 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Луцького РВ УДМС у Волинській області з заявою для оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон та долучив необхідний пакет документів, у тому числі сплатив державне мито у розмірі 170 грн. Проте УДМС у Волинській області листом № 0710/4677 від 11 серпня 2014 року відмовило позивачу в оформлені та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон з посиланням на необхідність оплати вартості послуги в сумі 87 грн. 15 коп. та вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120 грн. 00 коп. Також зазначає, що відповідач вимагав надання додаткових документів, а саме: заяву доручення для оформлення довідки про несудимість та ксерокопії паспорту громадянина України. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих ним документів неправомірними, оскільки така відмова не ґрунтується на нормах чинного законодавства України, так як чинні нормативно правові акти не передбачають обов`язку заявника замовляти та додатково оплачувати окремі платні послуги з метою оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії управління Державної міграційної служби України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та видачі паспорта громадянина України для тимчасового виїзду за кордон та щодо вимоги оплати вартості послуги за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 87 грн. 15 коп., вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120 грн. 00 коп., та щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих ним документів.
Зобов`язано управління Державної міграційної служби України у Волинській області повторно розглянути питання щодо оформлення та видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих ним документів.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив відповідач, управління Державної міграційної служби України у Волинській області, який покликаючись на те, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року скасувати, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що позивачу для отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон необхідно було оплатити вартість послуг, наданих Луцьким РВ УДМС у Волинській області, та вартість бланка паспорта, відповідно до Порядку надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1098 від 26.10.2011 року, Переліку платних послуг, які можуть надаватися органами та підрозділами Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 04.06.2007 року № 795. При цьому зазначає, що процедура оформлення та видачі паспорта передбачає вчинення дій не тільки щодо прийняття від заявника документів, а й цілого комплексу дій, які визначають зміст послуг з оформлення та видачі такого паспорта. Відтак, вимога щодо сплати вартості послуг з оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон та вартості бланка паспорта, як передумова для надання позивачу відповідної адміністративної послуги, є обґрунтованою.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.
Судом першої інстанції вірно встановлено те, що 02 серпня 2014 року ОСОБА_1 письмово звернувся до Луцького РВ УДМС у Волинській області для оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, до якої долучив копію паспорта громадянина України, копію реєстраційного номера облікової картки платника податків, дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см. та квитанцію від 26 липня 2014 року про сплату державного мита у розмірі 170 грн. 00 коп.
УДМС у Волинській області листом від 11 серпня 2014 року № 0710/4677 повідомило позивача про те, що в оформленні та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 на підставі поданих ним документів було відмовлено у зв`язку з тим, що заявнику для отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон необхідно надати квитанції про оплату послуг за оформлення та видачу такого паспорта в сумі 87 грн. 15 коп. та вартості бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон в сумі 120 грн. 00 коп.
Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступного.
Позивачем при зверненні до відповідача надавалась квитанція про сплату державного мита у сумі 170,00 грн., що не заперечується відповідачем.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок і порядок розв`язання спорів у цій сфері визначені Законом України від 21 січня 1994 року Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України (далі - Закон № 3857-XII).
Статтею 7 цього Закону передбачено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.
Такі правила затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення (далі - Правила).
Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що застосування інших нормативних актів до правовідносин, що регулюють процедуру видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон можливе лише у випадку, якщо вищеназваним Законом та Правилами це прямо передбачено.
Згідно з пунктами 10 та 11 Правил, для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон подається: заява - анкета встановленого зразка; паспорт громадянина України, свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років); копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати. Особи віком від 18 до 25 років, які підлягають призову на строкову військову службу, разом із заявою про оформлення паспорта подають довідку відповідного військового комісаріату щодо можливості виїзду з України. Форма довідки затверджується Міноборони.
Положеннями п. 6 ст. 2 Декрету Кабінету Міністрів України № 7-93 від 21 січня 1993 року Про державне мито визначено, що державне мито справляється за оформлення нового зразка паспорта громадянина України для поїздки за кордон.
Відповідно до п.п. б п. 6 ст. 3 цього Декрету, ставки державного мита встановлюються в таких розмірах: за видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон - 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн.
Судом першої інстанції вірно встановлено те, що позивач, звернувшись до відповідача, з метою оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, надав: заяву-анкету; паспорт громадянина України; оригінал та копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; дві фотокартки 3,5 х 4,5 сантиметра; квитанцію про сплату державного мита в сумі розміром 170, 00 грн.
Таким чином, позивачем було надано усі необхідні документи для оформлення паспорта, які передбачено пунктами 10 та 11 Правил, а тому відмова відповідача прийняти ці документи, як і вимога надати додаткові документи, подання яких не передбачено ні Законом, ні Правилами, та відмова у виготовленні паспорта громадянина України для виїзду закордон, є протиправними.
Апеляційним судом встановлено те, що відповідач наполягає на обов`язковості оплати додаткових послуг за видачу та оформлення паспорта, зокрема:
Вартість послуг - 87,15 грн. з посиланням на Постанову КМУ від 04 червня 2007 року № 795 Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання;
Вартість бланка - 120 грн. з посиланням на п. 4 Порядку надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1098 Деякі питання надання підрозділами МВС та ДМС платних послуг.
Як вказувалось вище апеляційним судом, зазначені нормативно - правові акти не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки суперечать Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України та Правилам, а також не регулюють спірних правовідносин.
В будь - якому випадку п. 2 вказаного Порядку визначено перелік платних послуг, а також те, що послуги надаються за письмовою заявою фізичних та юридичних осіб із зазначенням їх прізвища, імені, по батькові (найменування), місця реєстрації/проживання (місцезнаходження) та виду послуги.
При цьому платні послуги можуть бути надані, виключно, за заявою особи і, виключно, за наявності у особи бажання отримати таку послугу.
Крім того, п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1098 Деякі питання надання підрозділами МВС та ДМС платних послуг не передбачено розміру вартості бланка паспорта.
Підсумовуючи викладене, при вирішенні даного спору колегія суддів приходить до висновку про те, що постанова Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1098 та Постанова Кабінету Міністрів України від 04 червня 2007 року № 795 Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання, на які посилався відповідач в обґрунтування законності своїх дій, правовідносини у сфері оформлення та видачі паспортів громадян України для виїзду за кордон не регулюють, а тому не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Крім того, згідно зі статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 Про державне мито (далі - Декрет) платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.
Державне мито справляється, зокрема, за видачу громадянам України паспорта для виїзду за кордон або обміну цього паспорта на території України у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (статті 2, 3 Декрету).
Таким чином, сплата установленого Декретом державного мита покриває вартість витрат, пов`язаних із учиненням міграційною службою дій щодо видачі громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон (у тому числі й вартість бланка). Тому міграційна служба не вправі вимагати повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно - правового акта.
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про протиправність вимог міграційної служби щодо надання та сплати за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон документів і платежів, які не передбачені Законом України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України та Правилами - спеціальними правовими актами, що регулюють ці правовідносини.
З приводу відмови судом першої інстанції в задоволенні позову, щодо частини позовних вимог, апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції про безпідставність таких позовних вимог та мотивами відмови, а тому не вбачає підстав для скасування судового рішення в цій частині.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Державної міграційної служби України у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2014 року по справі № 803/2000/14 без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Р.В. Кухтей

В.П. Сапіга