Справа № 2-а-49-10
Суддя: Корман О. В.
Дата ухвалення: 2010-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-49-10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді КорманаО.В.

при секретарі Приходченко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Умані справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ульянівського взводу ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області, Інспектора ДПС Ульянівського взводу ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про визнання протиправними дій інспектора ДПС та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Ульянівського взводу ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області, Інспектора ДПС Ульянівського взводу ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2. У позові позивач зазначила, що 02.12.09 близько 19 години на 273 км автодороги Київ Одеса керувала автомобілем Тойота - Авенсіс д.н. НОМЕР_1 , і в цей час її зупинив Інспектор ДПС Ульянівського взводу ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області прапорщик ОСОБА_2 який пояснив, що позивач порушила п.11.5 ПДР України, а саме . що їхала по лівій смузі руху при вільній правій смузі. При цьому інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення серії ВА 066955 від 02.12.2009 року. В поясненнях наданих до протоколу, позивач вказала, що по лівій смузі руху їхала тому, що об'їжджала вантажний автомобіль, який рухався по правій смузі руху. Крім того відповідно до вимог ст.268 КУпАП заявила клопотання про надання захисника при розгляді цієї справи. Не зважаючи на пояснення позивача та пояснення одного із свідків, яка зазначена в протоколі, а саме гр. ОСОБА_3 про те, що правила дорожнього руху позивач не порушувала, інспектор ДПС Ульянівського взводу ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області прапорщик міліції ОСОБА_2 всупереч вимогам ст.268 КУпАП, порушуючи право позивача на захист, виніс постанову від 02.12.2009 року серії ВА № 067650, згідно якої позивача визнано винною в тому, що вона 02.12.09 близько 19 години на 273 км автодороги Київ-Одеса, керуючи автомобілем вчинила правопорушення передбачене ст.122 ч.2 КУпАП, та наклав стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Вважає, що висновки, наведені в постанові, неконкретні, незаконні та необґрунтовані, і постанова винесена з грубими порушеннями Конституції України, норм матеріального та у як процесуального права України. На момент накладення адміністративного стягнення, не зважаючи на клопотання позивача про надання їй захисту, інспектор не звернув на це уваги, всупереч вимогам ст.280 КУпАП обставин, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність та ступінь вини не з'ясовував. Не зважаючи на те, що у відповідності до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення інспектор повинен був врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, ним цього зроблено не було адже неможливо було надати відомості, що характеризують майновий стан позивача. Для підготовки та подання таких документів в якості доказів потрібен певний проміжок часу. Вважає, що складу правопорушення в її діях не було, а підстави для притягнення до адміністративної відповідальності є надуманими та неправдивими. Просить визнати дії інспектора ДПС Ульянівського взводу ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградські області прапорщика ОСОБА_2 незаконними, скасувати постанову від 02.12.09. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, та пояснила, що 2 грудня 2009 року у вечірній час рухалась по автодорозі Київ-Одеса зі сторони м.Одеса в сторону міста Умані. На 273 км автодороги, по крайній правій смузі рухався контейнеровоз. Так як він рухався з дуже малою швидкістю, позивач на своєму автомобілі виїхала на ліву смугу руху в попутному напрямку, для випередження контейнеровоза. Випередивши контейнеровоз, не змогла повернутись на праву смугу руху, так як на правій смузі стояв автомобіль КАМАЗ, зупинений працівниками міліції. Так як ліва полоса була вільна, продовжила рух по лівій полосі автодороги, так як на правій полосі 6>лі перешкода. Проте, була зупинена співробітником ДАІ, який одразу повідомив, що вона порушила правила дорожнього руху, рухаючись на автомобілі по лівій смузі, хоча права смуга була вільна. Позивач не погодилась з доводами інспектора ДАІ і зазначила бажання щоб при розгляді справи був присутній її захисник. Проігнорувавши вимогу позивача. Інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення. До внесення у протокол необхідних відомостей, він дав його підписати водієві автомобіля КАМАЗ, який стояв поряд, і водій автомобіля КАМАЗ розписався у протоколі в якості свідка, не читаючи його. При цьому, інспектор будь-яких пояснень у водія автомобіля КАМАЗ не відбирав. На вимогу позивачки до протоколу була записана в якості свідка ОСОБА_3, яка рухалась в якості пасажира мікроавтобусу за автомобілем позивачки, та була свідком всіх подій. Інспектор, записавши ОСОБА_3 до протоколу, не опитав її в якості свідка, та не взяв її доводи до уваги.

Відповідачі - суб'єкти владних повноважень, в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомили.

У відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 показала, що 2 грудня 2009 року вона рухалась в якості пасажира у мікроавтобусі по автодорозі Київ-Одеса зі сторони м.Одеса в напрямку міста Умані. Мікроавтобус рухався за автомобілем позивачки. На одному з відрізків автодороги, позивач виїхала на ліву смугу руху, так як по правій смузі з невеликою швидкістю рухався вантажний автомобіль і такий автомобіль слід було обігнати. Після чого автомобіль позивача був зупинений працівником ДАІ. Мікроавтобус, на якому рухалась свідок, також зупинився. На прохання позивача, ОСОБА_3 була записана інспектором ДАІ в якості свідка по справі, однак інспектор взагалі її письмово не опитав, а лише дав розписатись у протоколі, який, в свою чергу, свідок не могла прочитати за браком освітлення, тому лише зі слів інспектора знала про що в протоколі йде мова.

Суд, вислухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

2 грудня 2009 року Інспектором Ульянівського взводу ДПС ОСОБА_2 було складно протокол про адміністративне правопорушення серії ВА №066955 відносно ОСОБА_1. Згідно протокол ОСОБА_1 2 грудня 2009 року о 18 годині 56 хвилин керувала автомобілем НОМЕР_2 по дорозі Київ-Одеса на 273 км, рухалась в крайній лівій смузі при вільній правій для руху на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху, виїзд на крайню ліву для руху в цьому ж напрямку дозволяється якщо права зайнята, чим порушила вимоги п.11.5 Правил дорожнього руху. В графі для пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позивачем було зазначено прохання надати їй захисника при розгляді протоколу. Також позивач зазначила, що рухалась по лівій смузі, бо не встигла завершити маневр, об'їжджаючи контейнеровоз.

2 грудня 2009 року інспектором Ульянівського взводу ДПС ОСОБА_2 винесена постанова серії ВА №067650 в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності і на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Статтею 1 Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою. Статтею 3 Конституції України визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави. Згідно ст. 21 Конституції України права та свободи людини є невідчужуваними і непорушеними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Як визначено у ч.2 статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, про що зазначено у статті 245 КУпАП.

Як зазначено у статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом : правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначила позивач, інспектор при розгляді справи відносно неї, взагалі не з'ясовував обставини правопорушення, не досліджував надані позивачем докази, у тому числі не опитав свідка, на якого вона вказала, не встановив наявність обтяжуючих чи пом'якшуючих обставин.

Згідно статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватись юридичної допомогою. Не дивлячись на клопотання ОСОБА_1 про надання їй захисника на час розгляду справи відносно неї, позивач була позбавлена інспектором права на захист, у зв'язку з чим всі дії інспектора, у т.ч. прийняті процесуальні рішення, вчинені після відмови у забезпеченні позивачу права на захист, являються незаконними.

При розгляді інспектором справи про адміністративне правопорушення не взято до уваги та не спростовано пояснення ОСОБА_1., надане нею у протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що вона рухалась по лівій смузі, так як не завершила маневр, об'їжджаючи контейнеровоз. Жодного доказу на спростування таких тверджень у постанові, що оскаржується, не наведено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В ч. 2 ст. 71 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не спростовано доводи позивача.

При зверненні до суду позивачем дотримано строк, наданий для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Суд. оцінюючі доводи позивача, надані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи те, що при винесенні рішення у справі про адміністративне правопорушення уповноважена особа повинна дотримуватись всіх вимог закону, відступ від таких вимог дає підстави визнати дії уповноваженої особи, в даному випадку інспектора Замишляка О.А., незаконними.

Винесена 2 грудня 2009 року інспектором ДПС Ульянівського взводу ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 постанова серії ВА №067650 щодо притягнення до адміністративної відповідальності з: ч.2 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень незаконною і підлягає скасуванню.

Вимога ОСОБА_1 про закриття справи про адміністративне правопорушення, задоволенню не підлягає, так як згідно п.1 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів - правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. У відповідності з п.3 ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

В даному випадку порядок провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, врегульований Кодексом України про адміністративні правопорушення, і компетенція адміністративних судів в части здійснення процесуальних дій, передбачених КУпАП, на такі справи не поширюється.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 17, 71, 128, 158, 159,160-163 КА України, ст.ст.1, 3, ч. 2 ст. 19, ст. 21 Конституції України, ст.ст.1, 7, 33, 245, 251, 252. І : КУпАГІ, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ульянівського взводу ДПС УДАІ УМВ України в Кіровоградській області, Інспектора ДПС Ульянівського взводу ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії інспектора ДПС Ульянівського взводу ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 щодо винесе - 2 грудня 2009 року постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора ДПС Ульянівського взводу ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 від 2 грудня 2009 року відносно ОСОБА_1 ідол: притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, що стосуються закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

На постанову може бути подана апеляція до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Головуючий-суддя: О.В. Корман