Справа № 22-а-2291/11
Суддя: Кримська О. М.
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу Справа № 22-а-2291/11
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22а-2291/11 Головуючий у 1 інстанції: Кучеренко В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.,

Суддів: Глазкової О.Г.,

ОСОБА_1,

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 лютого 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області про поновлення строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області (далі - УПФУ в м. Мелітополі Запорізької області) про поновлення строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що она має статус дитини війни, а тому відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте відповідач у 2006-2008 р.р. зазначені виплати не нараховував та не виплачував.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, відновити пропущений строку для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів за період з 01.01.2006 року по час подання заяви, , визнати протиправною бездіяльність УПФУ щодо нездійснення перерахунку та невиплати йому у повному обсязі надбавки до пенсії згідно ЗУ „Про соціальний захист дітей війни" та нарахувати й виплатити цю допомогу за період з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 лютого 2010 року позов задоволено частково..

Поновлено ОСОБА_2 процесуальний строк звернення до суду за захистом порушених прав.

Визнано протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України у місті Мелітополі Запорізької області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.01.2010 року суми пенсії, підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195- IV від 18.11.2004 року, розрахованої з урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати у період липня-грудня 2007 року та з 22.05.2008 року по 01.01.2010 року.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України у місті Мелітополі Запорізької області донарахувати та виплатити ОСОБА_2 у період з 09.07.2007 по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.01.2010 року недоотриману нею суму пенсії, підвищеної на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком згідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195 - IV від 18.11.2004 року, розрахованої з урахуванням вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на час виплати у період липня-грудня 2007 року та з 22.05.2008 року по 01.01.2010 року, з відрахуванням отриманих ОСОБА_2 сум у період з липня-грудня 2007 року та з 22.05.2008 року по 01.01.2010 року.

Стягнуто з державного бюджету на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 3 гривні 40 копійок.

В іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, УПФУ в м. Мелітополі Запорізької області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови суду, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія судців прийшла до висновку, що апеляційна скарга УПФУ в м. Мелітополі Запорізької області підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач відповідно до абз.1 ч.1 Закону України „Про соціальних захист дітей війни" має статус дитини війни, що підтверджено ксерокопією пенсійного посвідчення та паспортом (а.с. 5).

У відповідності до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог ст.110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" (із змінами, внесеними 19.12.2006 року) зазначене підвищення в 2006 році повинно було запроваджуватися поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі згідно з порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений Комітетом Верховної ради України з питань бюджет, проте Кабінет Міністрів України в 2006 році так і не визначив порядку виплати 30% надбавки до пенсії "дітям війни".

Дія ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" була призупинена п.12 статті 71 і ст.111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік".

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп від 09 липня 2007 року положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" щодо призупинення дії положення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визнані неконституційними.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп було визнано неконституційним положення п.41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було внесено зміни до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" є підзаконним нормативним актом і не повинна застосовуватись відповідачем, як така, що суперечить Закону, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, після прийняття зазначених рішень Конституційним Судом України відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії позивачу та виплати у розмірах, передбачених Законом.

Зміст ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" не коригувався та її дія на 2009 рік законами України не була зупинена, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення вимог в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок підвищення до пенсії позивачу за 2009 рік.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано та законно зобов'язав відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу надбавки до пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зроблений судом першої інстанції висновок.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області відхилити.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 лютого 2010 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий:

Судді: