Справа № 2а-139/2010
Суддя: Молчанов В. А.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а - 139
ПОСТАНОВА

іменем України

22 вересня 2010 року

Олександрівський районний суд Донецької області

у складі: головуючий суддя Молчанов В.А.

при секретарі Держепільській Т.М.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с^рлександрівка адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2 до Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької

області, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконною бездіяльності суб*єкта владних

повноважень і забов*язання вчинити певні дії та про визнання незаконним рішення суб*єкта владних

повноважень,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви, позивачка з 2004 року є власницею житлового будинку № 27 по вул. І.

Куренного у с. Олександрівка, за яким розташована земельна ділянка, яку вона, використовує під огород з

моменту придбання будинку. На підставі ст. 118 та п. «в» ч.6 ст. 121 Земельного кодексу України 13 квітня

2010 року звернулась з заявою про безоплатне отримання вказаної земельної ділянки для ведення особистого

селянського господарства до Олександрівської селищної ради, на цю заяву 12 травня 2010 року отримала від

відповідача витяг з рішення селищної ради № V/ 29-262 від 07 травня 2010 року в якій було вказано надати їй

«дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для передачі в приватну власність розташованої с.

Олександрівка, вул. І.Куренного, 27, площею 0,12 га ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку із

земель громадської забудови». 13 травня 2010 року вона повторно звернулась до відповідача і

Олександрівської районної державної адміністрації з аналогічною заявою про безоплатне отримання вказаної

земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, на що 01 червня 2010 року отримала

листа від Олександрівської районної державної адміністрації про відсутність такої земельної ділянки в натурі, і

що їй селищною радою запроповановано отримати земельну ділянку в с . Олександрівка в районі об*їзної

дороги, а відповідач відповіді взагалі не дав. Вважає вказану бездіяльність відповідача незаконною, яка

порушує її права, передбачені ст. 118 Земельного кодексу України, бо вона з 2004 року користується вказаною

земельною ділянкою, в березні 2009 року нею було замовлено технічну документацію на цю ділянку, але

замість вирішення питання про надання їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства

відповідач прийняв рішення п^5 надання їй дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для

передачі в приватну власність для обслуговування житлового будинку із земель громадської забудови, а її

заяву від 13 травня 2010 року зовсім не розглянув. Просила визнати незаконною бездіяльність відповідача,

щодо не надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого

селянського господарства та зобов*язати відповідача задовольнити її письмову за» чу від 13 травня 2010 року та

забов*язати відповідача надати їй дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для ведення

особистого селянського господарства площею 0,12 га за адресою її мешкання.

У судовому засіданні позивачка вказаний позов підтримала та підтвердила доводи позовної заяви.

Представник відповідача позов не визнала і пояснила, що вимоги позивачки не можна задовольнити,

бо спірну земельну ділянку тим же рішенням селищної ради від 07 травня 2010 року передано у власність

ОСОБА_3

Третя особа ОСОБА_3 також не визнав позовні вимоги і вказав, що це він, а не позивачка останні

роки обробляє спірну земельну ділянку, яка розташована по сусідству з його будинком, що він раніше ніж

позивачка, ще у 2007 році, звернувся з заявою про надання йому у власність цієї земельної ділянки до селищної

ради.

Під час розгляду справи у суді позивачка звернулась з позовною заявою, яку об*єднано з позовною

заявою, яка розглядається, і в якій позивачка вказала, що вже під час розгляду справи у суді їй стало відомо про

те, що тим же рішенням селищної ради від 07 травня 2010 року на спірну земельну ділянку надано дозвіл на

складання проекту відведення земельної ділянки для передачі в приватну власність для обслуговування

житлового будинку ОСОБА_3 Також вважає, що цим рішенням відповідача порушено її права, передбачені

ст. 118 та п. «в» ч.6 ст. 121 Земельного кодексу України, бо вона з 2004 року користується вказаною земельною

ділянкою, в березні, 2009 року нею було замовлено технічну документацію на цю ділянку. Вважає, що саме

вона, а не ОСОБА_3 має отримати спірну земельну ділянку у власність, а відповідач не врахувавши вказані

нею обставини та місце розташування ділянки передав цю ділянку ОСОБА_3 а їй було дано відповідь про

відсутність земельної ділянку у натурі, чим також порушено вимоги ст.ст. 21 та 24 Конституції України про

рівність у правах. Просить визнати незаконним вказане рішення селищної ради про надання дозволу на

складання проекту відведення земельної ділянки для передачі в приватну власність для обслуговування

житлового будинку ОСОБА_3М .

У судовому засіданні позивачка другий позов підтримала та підтвердила доводи позовної заяви.

Представник відповідача другий позов визнала і пояснила, що вказано рішення селищної ради про

надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для передачі в приватну власність для

обслуговування житлового будинку ОСОБА_3 порушує права позивачки, бо у. 2008 та у 2009 роках

селищною радою було прийнято рішення про передання спірної земельною ділянки позивачці, потім у 2009

році селищною радою попереднє рішення було скасовано і прийнято рішення про розподіл між ОСОБА_3 та

ОСОБА_2 спірної земельної ділянки та земельної ділянки, розташованої перед вїздом до двору ОСОБА_3. А

вже 07 травня 2010 року рішенням сесії селищної ради попереднє рішення було скасовано і спірну земельну

ділянку передано ОСОБА_3, перевагу депутатами селищної ради надано ОСОБА_3, бо той раніше, ще у

2007 році звертався до селищної ради про передачу йому цієї земельної ділянки.

Третя особа ОСОБА_3 другий позов також не визнав і наполягає, що це він, а не позивачка останні

роки обробляє спірну земельну ділянку, яка розташована по сусідству з його будинком, що він раніше ніж

позивачка, ще у 2007 році, звернувся з заявою про надання йому у власність цієї земельної ділянки до селищної

ради.

Суд, заслухавши сторони та дослідивши письмові документи:

копії договору № 11 та додані акт контрольного обміру земельної ділянки та генеральний план, з яких

видно, що 22 березня 2010 року позивачка уклала з Олександрівським районним відділом Донецької

регіональної філії «ЦДЗК» договір про розроблення технічної документації щодо складання державних

актів на право приватної власності на земельну ділянку відносно спірної земельної ділянки, яка

розташована безпосередньо поруч з земельною ділянкою, яку займають будинок та господарчі будови

належні позивачці за адресою: с. Олександрівка, вул. І Куренного, 27,

відповідь позивачці Олександрівською райдержадміністрацією про відсутність в натурі земельної

ділянки поруч з її домогосподарством,

витяги з рішення селищної ради: № V/ 29-262 від 07 травня 2010 року: п. 12 «Надати дозвіл на

складання проекту відведення земельної ділянки для передачі в приватну власність розташованої с.

Олександрівка, вул. 1.Куренного, 27, площею 0,12 га ОСОБА_2 для обслуговування житлового

будинку із земель громадської забудови» та п. 10 «Надати дозвіл на складання проекту відведення

земельної ділянки для передачі в приватну власність розташованої смт. Олександрівка. вул.

1в.Куренного,29, площею 0,15 га ОСОБА_3 для обслуговування житлового

будинку із земель громадської забудови», № V/ 20-200 від 09.07.2009 р., яким в*їзд до присадибної

земельної ділянки 0,06 га виділити ОСОБА_3, а спірну земельну ділянку площею 0,035 га, яка

знаходиться внизу за присадибною земельною ділянкою віддати Лисаковій ( зараз ОСОБА_2), № V/

16-133 від 18.09.2008 р., яким раніше вказані земельні ділянки було розділено між Лисакової (зараз

ОСОБА_2) та ОСОБА_3, № V/ 21-209 від 10 вересня 2009 року Про внесення змін в рішення

Олександрівської селищної ради від 08.08.2007 р. № V/ 9-73, від 18.09.2008 р. № V/ 16-147, від

09.07.2009 р. № V/ 20-200, яким скасовано рішення про передачу спірної земельної ділянки Лисаковій

(зараз ОСОБА_2) і спірні земельні ділянки залишено у комунальній власності, _

схему домоволодінь до рішення селищної ради: № V/ 29-262 від 07 травня 2010 року,

копії заяв позивачки до відповідача: від 13 квітня 2010 року про виділення земельної ділянки розміром

0,12 га, яка знаходиться за її садибою, для ведення підсобного господарства, від 13 травня 2010 року з

аналогічними вимогами та проханням додати дозв;п на складання проекту відведення земельної

ділянки для передачі в приватну власність площею 2300 кв.м.,

копію заяви ОСОБА_3 про приватизацію земельної ділянки плоілею 0,15 га для обслуговування

житлового будинку від 06 травня 2010 року,

копію договору № 16/19, з якого видно, що 21 листопада 2007 року ОСОБА_3 уклав з'

Олександрівським районним відділом Донецької регіональної філії «ЦДЗК» договір про розроблення

технічної документації щодо складання державних актів на право приватної власності на земельну

ділянку без вказання точного місця розташування земельної ділянки, в реквізитах сторін вказано

адресу ОСОБА_3 - с. Олександрівка, вул. 1. Куренного, 19,

витяг при реєстрацію права власника на нерухоме майно ОСОБА_3,

акти контрольного обміру земельних ділянок Лисакової (зараз ОСОБА_2) та ОСОБА_3 від 26 червня

2008 року, за яким сторонам рекомендовано дотримуватись права добросусідства, від 14 квітня 2009

року про порушення ОСОБА_3 меж земельної ділянки Лисакової, з боку якої від займає більше землі (2м.

ширина і 20 м. длина за гаражем) на 0,004 га., від 06 серпня 2009 року, за яким сторонам розяснино

про необхідність для встановлення меж землекористування звернутись до компетентної організації, від

07 вересня 2009 року про повторне порушення ОСОБА_3 меж земельної ділянки ОСОБА_2,

суд встановив наступне: позивачка з 2004 року є власницею житлового будинку № 27 по вул. І. Куренного у с.

Олександрівка, за межами генерального плану домоволодіння позивачки в нижній частині огороду

розташована земельна ділянка площею 0,035 га, яку за її твердженням позивачка використовує під огород з

моменту придбання будинку. У 2007 році ОСОБА_3 придбав по сусідству з ОСОБА_2 домоволодіння за №

29, перед вїздом до цього двору за межами генерального ппгну домоволодіння Уребто розташована земельна

ділянка 0,06 га. З вказаного часу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існує спір про межі землекористування як в межах

генеральних планів домоволодінь так і вказаних земельних ділянок поза межами генеральних планів, так

актами контрольного обміру земельних ділянок - від 14 квітня 2009 року встановлено порушення ОСОБА_3 меж

земельної ділянки Лисакової, з боку якої від займає більше землі (2м. ширина і 20 м. длина за гаражем) на 0,004

га., а 07 вересня 2009 року про повторне порушення ОСОБА_3 меж земельної ділянки ОСОБА_2. Рішенням

селищної ради № V/ 16-133 від 18 вересня 2008 року вказані земельні ділянки, розташовані поза межами

генеральних планів домоволодінь, загальною площею 0,095га було розділено між Лисакової (зара

ОСОБА_2) та ОСОБА_3. Рішенням селищної ради № V/ 16-133 від 18 вересня 2008 року раніше вказав

земельні ділянки було розділено між Лисакової (зараз ОСОБА_2) та Хребто.Рішенням Олександрівської

селищної ради № V/ 20-200 від 09 липня 2009 року вїзд до присадибної земельнної ділянки 0,06 га виділен

ОСОБА_3, а спірну земельну ділянку площею 0,035 га, яка знаходиться внизу за присадибною земельної

ділянкою віддано Лисаковій ( зараз ОСОБА_2). Рішенням селищної ради № V/ 21.-209 від. 10 вересня 200

року Про внесення змін в рішення Олександрівської селищної ради від 08.08.2007 р. № V/ 9-73, від 18.09.2008

р. № V/ 16-147, від 09.07.2009 р. № V/ 20-200, яким скасовано рішення про передачу спірної земельної ділянки

Лисаковій (зараз ОСОБА_2) і спірні земельні ділянки залишено у комунальній власності. 13 квітня 2010 року

позивачка звернулась з заявою про безоплатне отримання вказаної земельної ділянки для ведення особистого

селянського господарства до Олександрівської селищної ради, ОСОБА_3 про приватизацію земельної

ділянки площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку від звернувся з заявою 06 травня 2010 року. На

ці заяви 12 травня 2010 року селищна рада прийняла рішення № V/ 29-262 від 07 травня 2010 року, за яким

було п. 12 надано «дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для передачі в приватну

власність розташованої с. Олександрівка, вул. 1.Куренного, 27, площею 0,12 га ОСОБА_2 для

обслуговування житлового будинку із земель громадської забудови, а в п. 10 вказано «Надати дозвіл на

складання проекту відведення земельної ділянки для передачі в приватну власність розташованої смт.

Олександрівка, вул. Ів.Куренного,29, площею 0,15 га ОСОБА_3 для обслуговування

житлового будинку із земель громадської забудови», без будь-якої мотивації прийнятого рішення. 13 травня

2010 року позивачка повторно звернулась до відповідача і Олександрівської районної державної адміністрації з

аналогічною заявою про безоплатне отримання вказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського

господарства, на що 01 червня 2010 року отримала листа від Олександрівської районної державної

адміністрації про відсутність такої земельної ділянки в натурі, і що їй селищною радою запроповановано

отримати земельну ділянку в с. Олександрівка в районі об*їзної дороги.

Таким чином у 2008 та 2009 роках двічі селищна рада приймала рішення про надання дозволу на

приватизацію спірної земельної ділянки позивачці, ці рішення винесено на підставі рекомендацій земельних

комісій, якими також було встановлено неодноразове порушення ОСОБА_3 земельних меж ОСОБА_2, але

рішенням від 10 вересня 2009 року селищна рада скасувала попередні рішення і залишила спірну земельну

ділянку у комунальній власності, вказавши причиною порушення правил добросусідства обома сторонами, а 07

травня 2010 року на заяви сторін про приватизацію спірною земельної ділянки спірну земельну ділянку

фактично передала у власність ОСОБА_3 без будь-якої мотивації рішення, а ОСОБА_2 надано право на

приватизацію земельної ділянки у межах генерального плану її домоволодіння. Тобто при наявності в обох

сторін згідно ст.ст. 118 та 121 Земельного кодексу України права на отримання спірної земельної ділянки у

власність, селищна рада без мотивації та врахування висновків рекомендацій земельних комісій своїм

рішенням № V/ 29-262 від 07 травня 2010 року п. 10 надала дозвіл на складання проекту відведення земельної

ділянки для передачі в приватну власність розташованої смт. Олександрівка, вул. 1в.Куренного,29, площею

0,15 га ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку із земель громадської

забудови, чим порушила передбачені ст.ст. 118 та 121 Земельного кодексу У країни права позивачки та вимоги

ст.ст. 21 та 24 Конституції У країни про рівність усіх осіб у правах.

Тому вказаний п. 10 рішення селищної ради необхідно визнати протиправним та скасувати.

Що ж стосується інших позовних вимог, то вони не підлягають задоволенню, тому що в даному випадку

мова йде не про бездіяльність відповідача, а про прийняття рішення на користь іншої особи, а вказана

позивачкою обставина - користування спірною земельною ділянкою без підстав, передбачених земельним

законодавством України, не може бути вирішальною для передачі позивачці спірною земельною ділянкою.

Керуючись ст.ст. 118 та 121 Земельного кодексу України, ст.ст. 21 та 24 Конституції України та ст.ст.

184, 195, 196, 198,202,205,207, 211,212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 10 рішення Олександрівської селищної ради

Олександрівського району Донецької області № V| 29-262 від 07 травня 2010 року з таким змістом: «Надати

дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для передачі в приватну власність розташованої смт.

Олександрівка, вул. Ів.Куренного,29, площею 0,15 га ОСОБА_3 для обслуговування

житлового будинку із земель громадської забудови».

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу у Апеляційний адміністративний суд Донецької

області через Олександрівський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо

апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повни й текст постанови виготовлено 27 вересня 2010 року.

Суддя Молчанов В.А.