Справа № 805/2046/15-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

03 серпня 2015 р. Справа № 805/2046/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченко Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Старший державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Шеверкова І.І., про визнання протиправною постанови та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

28 травня 2015 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач), датований 25 травня 2015 року і того ж дня надісланий на адресу суду, до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (далі - відповідач або ВДВС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Старший державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області Шеверкова І.І. (далі - третя особа), в якому позивач просив:

- визнати протиправною постанову ВДВС про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26 грудня 2013 року;

- зобов'язати ВДВС скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26 грудня 2013 року;

- зобов'язати ВДВС надіслати до Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області рішення та заяву про проведення державної реєстрації припинення обтяжень речових прав на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 (а.с.5-6).

Ухвалою від 02 червня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 805/2046/15-а (а.с.1).

Про дату, час і місце судового розгляду особи, які беруть участь у справі, повідомлені належним чином з дотриманням вимог ст.ст.33-36, 38 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що підтверджено звітами про надіслання електронної судової повістки (а.с.58-59).

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання з'явилася.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, 08 червня 2015 року надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника (а.с.20-21).

Третя особа у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового розгляду не надала.

У зв'язку не неявкою представника відповідача та третьої особи, враховуючи приписи ч.4 ст.122, ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України, розгляд справи здійснено в письмову провадженні за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що спірна постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесена старшим державним виконавцем Шеверковою І.І. 26 грудня 2013 року у виконавчому провадженні ВП № 36065934 з примусового виконання виконавчого листа № 2/9519/3076, виданого 19 грудня 2012 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 17 липня 2012 року й до повноліття дитини. Позивач є боржником у цьому виконавчому провадженні.

Матеріали виконавчого провадження ВП № 36065934 свідчать про те, що в рамках цього виконавчого провадження здійснюється примусове виконання виконавчого листа № 2/0519/3076/2012, виданого 28 грудня 2012 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя.

Сторонами виконавчого провадження є боржник - ОСОБА_1,стягувач - ОСОБА_4

Характер стягнення - аліменти (а.с.64-124).

Докази приєднання виконавчого провадження ВП № 36065934 до зведеного виконавчого провадження суду не надані.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового розгляду.

За правилами ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606), крім тих, відносно яких законом установлений інший, виключний порядок їх оскарження.

Ч.4 ст.82 Закону № 606 встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

До юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін виконавчого провадження чи їхніх представників.

Відповідна правова позиція викладена у п.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби».

Згідно з ч.1 ст.383 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Повноваження суду щодо розгляду такої скарги визначені ст.387 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини фраза «встановленого законом» крім іншого поширюється на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; у разі перевищення судом повноважень, які чітко викладені в процесуальному законі, такий суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у значенні п.1 ст.6 Конвенції (справа «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04, рішення від 20 липня 2006 року).

Зважаючи на те, що позивачем, який є боржником у виконавчому провадженні, оскаржуються рішення державного виконавця, прийняті у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого загальним судом за результатами розгляду цивільної справи, спір, за вирішенням якого ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Захист порушених прав та інтересів позивача має здійснюватися шляхом подачі скарги в порядку, встановленому розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України, до Жовтневого районного суду м. Маріуполя як суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Проте ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 квітня 2015 року у справі № 0519/7737/2012 (провадження № 2-зз/263/13/2015) відмолено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування обтяження, накладеного за постановою старшого державного виконавця ВДВС Шеверкової І.І. від 26 грудня 2013 року, надання дозволу на видалення з реєстрації обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на тій підставі, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства (а.с.13).

У справі «Шаповалов проти України» (заява № 45835/05, остаточне рішення від 31 липня 2012 року) Європейський Суд з прав людини встановив порушення п.1 ст.6 Конвенції з огляду на те, що сама сутність доступу до суду була порушена відмовою у справедливому судовому розгляді через відсутність одностайної позиції національних судів щодо застосовності певного законодавчого акта стосовно розгляду скарг заявника та закриття провадження у справі заявника без її розгляду по суті.

Зважаючи на викладене та з метою забезпечення права позивача на доступ до суду, суд вважав за необхідне відкрити провадження у справі для з'ясування, крім іншого, питання чи набрала ухвала Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 квітня 2015 року законної сили, та чи тотожні позовні вимоги ОСОБА_1 тим вимогам, з якими він звертався до місцевого загального суду.

Судом встановлено, що ухвала Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 квітня 2015 року у справі № 0519/7737/2012 (провадження № 2-зз/263/13/2015) не була оскаржена та набрала законної сили 06 травня 2015 року (а.с.61).

Водночас аналіз форми та змісту заяви, з якою в квітні 2015 року ОСОБА_1 звертався до Жовтневого районного суду м. Маріуполя (а.с.51), свідчить, що це не була скарга, подана в порядку, встановленому розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Таким чином, процесуальні перешкоди для реалізації позивачем як боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого місцевим загальним судом за результатами розгляду цивільної справи, права на справедливий суд, включаючи право на доступ до суду та право на розгляд та вирішення справи належним судом, відсутні.

Суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що визначено п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Згідно з ч.2 ст.157 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Враховуючи положення ст.55 Конституції України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського Суду з прав людини та керуючись ст.ст.2, 6, 8, п.1 ч.1, ч.2, 3 ст.157, ст.ст.160, 165, 181, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

1. Провадження в адміністративній справі № 805/2046/15-а за позовною заявою ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Старший державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Шеверкова І.І., про визнання протиправною постанови та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

2. Роз'яснити позивачу, що захист його прав та інтересів має здійснюватися шляхом подачі скарги в порядку, встановленому розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України, до Жовтневого районного суду м. Маріуполя як суду, який видав виконавчий документ.

3. Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

4. Ухвала постановлена, складена і підписана у нарадчій кімнаті.

5. Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд у порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття ухвали у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

6. Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кравченко Т.О.