Справа № 2-а-2696/11
Суддя: Андрєєв М. П.
Дата ухвалення: 2011-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-а-2696/11

14.06.2011

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Андрєєва М.П.,

при секретарі Плясуля О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора ДПС м. Ізюм УДАІ ГУМВС України в Харківській області сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС м. Ізюм УДАІ ГУМВС України в Харківській області сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 8 липня 2010 року інспектором ДПС м. Ізюм УДАІ ГУМВС України в Харківській області сержантом міліції ОСОБА_2 було складено протокол та постанову за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, тобто, що позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 08.07.2010 року, о 07-29 годині, керуючи транспортним засобом марки «Ніссан», д/н НОМЕР_1, рухаючись на 621 км а/ш Київ-Харків-Довжанський, рухався зі швидкістю 83 км/г при обмеженні швидкості руху не більше 60 км/г, тобто перевищив швидкість руху на 23 км/г, чим порушив п. 12.9 ПДР України. Однак, з обставинами, викладеними в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, позивач не згоден, оскільки він не порушував вимог ПДР України та не перевищував допустиму швидкість руху, тому що дані вимірювальні прилади швидкості мають погрішність, при складанні протоколу по справі про адміністративне правопорушення, відповідач відмовився внести свідків в даний протокол, він тримав прилад в руці та направив його в бік позивача, відповідач мав можливість збільшити швидкість, позивач їхав зі швидкістю 80 км/г, відповідач не надав позивачу документи про сертифікацію даного приладу вимірювача швидкості та про те, що даний прилад має погрішність.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги повністю, просив суд позов задовольнити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії АХ № 166798 від 08.07.2010 року, складену інспектором ДПС м. Ізюм УДАІ ГУМВС України в Харківській області сержантом міліції ОСОБА_2 відносно нього, а справу провадженням закрити. Крім того пояснив, що дані вимірювальні прилади швидкості мають погрішність, при складанні протоколу по справі про адміністративне правопорушення, відповідач відмовився внести свідків в даний протокол, він тримав прилад в руці та направив його в бік позивача, відповідач мав можливість збільшити швидкість, позивач їхав зі швидкістю 80 км/г, відповідач не надав позивачу документи про сертифікацію даного приладу вимірювача швидкості та про те, що даний прилад має погрішність.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, проте, згідно протоколу допиту Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, позовні вимоги не визнав, просив суд їх залишити без задоволення.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Оскільки позивач у судове засідання не зявився, причини не явки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність, або відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило, тому суд вважає необхідним розглядати дану справу на підставі наявних в ній доказів.

Відповідно до п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про міліцію», основним завдання міліції є забезпечення безпеки дорожнього руху та запобігання правопорушенням та їх припинення.

Відповідно до п. 4 ст. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ» від 14.04.1997 року № 341, основним завданням Державтоінспекції є виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, а також виявлення причин і умов, що сприяють їх вчиненню.

Відповідно до п.п. 2, 5, 6 ст. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ» від 14.04.1997 року № 341, здійснює контроль за дотриманням власниками (володільцями) транспортних засобів, а також громадянами, посадовими і службовими особами вимог Закону України «Про дорожній рух» правил, норм та стандартів з питань забезпечення безпеки дорожнього руху, які регламентують вимоги щодо організації дорожнього руху, виконання власниками автомобільних, забезпечує безпеку учасників дорожнього руху, захист їх прав та законних інтересів, виявляє та вживає заходів до попередження і припинення адміністративних правопорушень Правил дорожнього руху, забезпечує розгляд справ, віднесених до відання Державтоінспекції.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення а виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, до мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У судовому засіданні встановлено, що згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення від 8 липня 2010 року серії АХ № 245937, складеного інспектором ДПС м. Ізюм УДАІ ГУМВС України в Харківській області сержантом міліції ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 08.07.2010 року, о 07-29 годині, керуючи транспортним засобом марки «Ніссан», д/н НОМЕР_1, рухаючись на 621 км а/ш Київ-Харків-Довжанський, рухався зі швидкістю 83 км/г при обмеженні швидкості руху не більше 60 км/г, тобто перевищив швидкість руху на 23 км/г, чим порушив п. 12.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. На підставі даного протоколу та викладених в ньому обставин, інспектором інспектором ДПС м. Ізюм УДАІ ГУМВС України в Харківській області сержантом міліції ОСОБА_2 було складено постанову про адміністративне правопорушення до протоколу серії АХ № 166798 від 08.07.2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 255 грн.

Відповідно до п. 12.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється:

а) перевищувати максимальну швидкість, визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу;

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту и пункту 30.3 цих Правил;

в) перешкоджати іншим транспортним засобам, рухаючись без потреби з дуже малою швидкістю;

г) різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху більш як на 20 кілометрів на годину, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, початку руху, зміни напрямку руху, проїзду спеціальних транспортних засобів.

Як вже було встановлено раніше, відповідачем по справі було виявлено факт скоєного адміністративного правопорушення та складено протокол про адміністративне правопорушення серії АХ № 245937 від 08.07.2010 року у відношенні позивача ОСОБА_1, що відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення є одним з доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що він рухався зі швидкістю 80 км/г, тобто перевищив допустиму швидкість руху на 23 км/г, чим порушив вимоги п. 12.9 ПДР України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставив, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Посилання позивача в позовній заяві відносно складення у його відношенні протоколу та постанови за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд вважає безпідставним, оскільки як встановлено у судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи ним було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, що було і зазначено відповідачем у наведених вище протоколі та постанові.

Оскільки інших доказів на підтвердження викладених позивачем в позовній заяві обставин суду не надано, а в судовому засіданні було встановлено факт порушення позивачем правил дорожнього руху, тому суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до інспектора ДПС м. Ізюм УДАІ ГУМВС України в Харківській області сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись п. 12.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, ст.ст. 1, 122, 245, 251, 254, 255, 256, 288 КУпАП, ст. 2 Законом України «Про міліцію» та ст.ст. 5, 7, 9, 11, 71, 69, 86, 99, 100, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора ДПС м. Ізюм УДАІ ГУМВС України в Харківській області сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: М.П. АНДРЄЄВ