Справа № 820/5384/15
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 р.Справа № 820/5384/15

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Водолажської Н.С. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В. Т

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2015р. по справі № 820/5384/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр"

до Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», звернувся до Харківський окружний адміністративний суд з позовом до Красноградської державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області від 10.03.2015 р. №, яким ТОВ "Надра Геоцентр" (34763705), відповідальне за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання ДСД № 265-12 від 19.11.07 р. зобов'язано сплатити штраф у сумі 345 966,35 грн. за платежем плата за користування надрами для видобування природного газу.

В обґрунтування позову зазначив, що податкове оскаржуване повідомлення-рішення було прийнято з порушенням норм чинного законодавства, а отже є незаконним.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2015 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр» відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, ст..ст. 9, 11, 71, 159 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" перебуває на обліку як платник податків в Миронівській міжрайонній ДПІ Київської області ДПС з 29.03.2013 року. (а.с.27).

На підставі чинного законодавства 23.01.2015 року головним державним ревізором-інспектором відділу оподаткування та контролю об'єктів та операцій, проведена камеральна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр".

За результатами перевірки контролюючим було складено акт №17/20-16-15-23/587437982 від 23.01.2015 року "Про результати камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" (34763705) відповідальне за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання ДСД №265-12 від 19.11.2007 року з газопромисловим управлінням "Харківгазвидобування", (податковий номер 587437982), з питання несвоєчасності сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по платі за користування надрами" (а.с. 10-13).

Згідно з висновками акту перевірки №17/20-16-15-23/587437982 від 23.01.2015 року Дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату самостійно визначеного грошового зобов'язання по платі за користування надрами для видобування природного газу за листопад 2014 року в розмірі 3459663,45 грн. (а.с. 12)

Контролюючим органом за результатами проведеної перевірки було складено податкове повідомлення-рішення № від 10.03.2015 року, яким підприємству було нараховано суму штрафних санкцій у розмірі 345966,35 грн.

Позивач у досудовому порядку оскаржував рішення контролюючого органу.

Так, на адресу контролюючого 04.03.2015 року позивачем були надіслані заперечення на акт камеральної перевірки №17/20-16-15-23/587437982 від 23.01.2015 року, вих. №18/сд (а.с.14-19).

16.03.2015 року контролюючим органом був надісланий на адресу позивача лист №683/10/20-16-15-51, яким відповідач зазначає, що висновки, викладені в акті перевірки №17/20-16-15-23/587437982 від 23.01.2015 року є такими, що відповідають чинному законодавству. (а.с. 21-23).

Не погоджуючись із позицією та рішеннями відповідача, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що суб'єктом владних повноважень викладені належні та допустимі доводи про наявність порушення норм податкового законодавства позивачем за результатами камеральної перевірки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 цього Кодексу податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно з п. 49.2 ст. 49 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. п. 203.1, 203.2 ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" (34763705) порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по платі за користування надрами для видобування природного газу за листопад 2014 року в розмірі 3459663,45 грн. по терміну сплати 30.12.2014 року, грошове зобов'язання фактично сплачено 20.01.2015 року., що також підтверджується контролюючим органом в акті перевірки. (а.с. 11).

Позивач затримав сплату податкового зобов'язання на 21 день, отже враховуючи, санкцію зазначену в податковому законодавстві, а саме процентну ставку у розмірі 10 %, контролюючим органом було нараховано суму грошового зобов'язання у розмірі 345966,35 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що застосування до позивача штрафу на підставі п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України за порушення п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України відповідає вимогам закону.

Доводи апелянта щодо порушення відповідачем процедури винесення податкового повідомлення-рішення колегія суддів вважає неспроможними, оскільки недотримання вимог закону при винесенні податкового повідомлення-рушення не є підставою для звільнення платника податків від сплати узгодженого податкового зобов'язання.

Таким чином, колегія суддів погоджєуться з висновком суду першої інстанції про те, що суб'єктом владних повноважень викладені належні та допустимі доводи про наявність порушення норм податкового законодавства позивачем за результатами камеральної перевірки.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інсатнції про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2015 року по справі № 820/5384/15 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2015р. по справі № 820/5384/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Водолажська Н.С. Бенедик А.П.
Повний текст ухвали виготовлений 10.08.2015 р.