Справа № 804/6933/15
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2015 р. Справа № 804/6933/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Коренева А.О.,
при секретарі судового засідання - Максименко Е.М.,
прокурора - Оксенюк М.М.,
представника позивача - не з'явився,
представника відповідача - Кісілевич Є.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Прокурора Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства «Дніпродзержинська теплоцентраль», за участю прокуратури Дніпропетровської області, про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу, -
Прокурор Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області до ПАТ «Дніпродзержинська теплоцентраль» про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 174 575,75 грн. На обгрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем не сплачена орендна плата з юридичних осіб за земельні ділянки державної і комунальної власності, визначена ним в податковій декларації від 20.02.15 з терміном сплати - 30.04.15. В судовому засіданні прокурор просив задовольнити позов.
Позивач, Дніпродзержинська ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, справу просив слухати без участі представника ОДПІ.
Відповідач, ПАТ «Дніпродзержинська теплоцентраль», зазначив в судовому засіданні, що сума податкового боргу не сплачена ним у зв'язку із відсутністю коштів.
Вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, суд при винесенні постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідач пройшов передбачену чинним законодавством процедуру державної реєстрації, набув правового статусу юридичної особи за ідентифікаційним кодом 00130820.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до позивача подана податкова декларація з плати за землю за 2015 р., щомісячний розмір податкового зобов'язання з орендної плати за землі державної або комунальної власності за якою дорівнює 171 575,75 грн. (а.с.15-16).
Відповідно до п.287.3. ст.287 ПКУ податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. За даними облікової картки платника податків - відповідача визначене ним грошове зобов'язання з орендної плати за землі державної або комунальної власності за березень 2015р., термін сплати спливає 30.04.15, в розмірі 171 575,75 грн. відповідачем не сплачено, що підтверджується також представником відповідача в судовому засіданні.
Відповідно до п.54.1. ст.54 ПКУ крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом; така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
За приписами пп.14.1.175. п.14.1 ст.14 сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПКУ). Матеріалами справи підтверджено, відповідачем не заперечено, що позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв'язку з повідомленням про вручення направлені податкові вимоги від 15.11.01 та від 10.10.01 (а.с.11).
Положеннями п.59.5. ст.59 ПКУ визначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення; у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідачем не надано до суду доказів сплати суми податкового боргу в розмірі 171 575,75 грн.
Положеннями ст.95 ПК України передбачено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Оскільки судом встановлено, що визначені законом строки сплати спірних сум грошових зобов'язань спливли, а відповідачем доказів їх оплати або доказів відсутності в нього такого обов'язку до суду не подано, судом існування таких доказів не виявлено, суд доходить висновку, що вимога позивача про стягнення коштів за податковим боргом в розмірі 171 575,75 грн. підлягає задоволенню, адже доведена матеріалами справи.
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили згідно зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 10.08.15.

Суддя А.О. Коренев