Справа № 589/2134/15-а
Суддя: Євдокімова О. П.
Дата ухвалення: 2015-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/2134/15-а
Провадження № 2-а/589/83/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 р.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області,

ОСОБА_1, розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФ в м. Шостка та Шосткинському районі Сумської області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27.04. 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до УПФ в м. Шостка та Шосткинському районі Сумської області про визнання відмови щодо перерахунку пенсії та подальшої її виплати протиправною; зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат за період з 15 квітня 2015 року .

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на його необґрунтованість, безпідставність

Розглянувши справу в порядку скороченого провадження у відповідності з вимогами статті 183 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, оцінивши повідомлені позивачкою та відповідачем обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 26.07.2011р. перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію державного службовця, яку їй призначено за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Розмір призначеної пенсії обчислювався на підставі поданих довідок про складові заробітної плати з останнього місця роботи, в яких не було зазначено «інші виплати».

Відповідачем при проведенні розрахунку пенсії не враховані суми матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексаціі заробітної плати, з яких було сплачено страхові внески.

Позивач звернулася до відповідача із заявою про включення в заробітну плату, з якої була обчислена пенсія, інших виплат, включених до довідки про заробітну плату, на що отримала відмову.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що інші виплати входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Наведена правова позиція була висловлена Верховним Судом в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13 відповідно) прийнятих в порядку перегляду судового рішення з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що неврахування при обчисленні пенсії позивача інших виплат, з яких сплачено страхові внески, призвели до неправильного розрахунку і нарахування позивачу пенсії, а оскаржувані дії відповідача є протиправними.

Щодо наявність підстав для задоволення вимог позивача про перерахунок пенсії, починаючи з 15.04.2015 року, то суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, приймаючи до уваги дату подання позивачем до відповідача від 6.04.2015р., та враховуючи положення статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивача повинен бути здійснений з врахуванням дати подачі нею відповідної заяви.

При цьому, суд враховує, що пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена у часі. Отже, вирішуючи питання про зобов'язання нарахувати та виплатити відповідні періодичні платежі у разі відсутності спору про право особи на отримання пенсії або встановлення такого права в судовому порядку, не можна обмежувати орган, відповідальний за здійснення їх нарахування і виплати, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві.

Згідно позиції Верховного Суду України, викладену у постанові від 28.10.2008, прийнятій у справі за позовом гр. С. до управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації, обласного центру з нарахування та виплати пенсій та допомоги Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення сум виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зокрема, Верховний Суд України зазначив, що з огляду на положення статей 21, 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Таким чином, судовий захист порушених прав позивача при перерахунку пенсії повинен бути здійснений шляхом визнання оскаржуваних дій органу пенсійного фонду протиправними та зобов'язання відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

За Преамбулою Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на пенсійний фонд покладається керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов'язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статусом Пенсійного фонду. Відповідно до п. 15 Положення «Про Пенсійний фонд України», Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створенні в установленому порядку територіальні управління.

Таким чином, вищенаведені норми свідчать про те, що обов'язок по нарахуванню та виплаті позивачу пенсії, з урахуванням усіх видів оплати праці, на які нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, включаючи суми нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, суми індексації грошових доходів та різниці між вислугою державного службовця та винагородою за вислугу років покладено саме на відповідні територіальні управління за місцем його проживання.

Оскільки функції з призначення, виплати пенсій, надбавок, підвищень та доплат діючим законодавством покладено саме на органи Пенсійного фонду України, тому відповідач по справі заперечуючи проти адміністративного позову, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України повинен був доказати правомірність своєї бездіяльності стосовно позивача, таких доказів відповідачем не надано.

Відповідно до п.1 п. 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншої стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 11, 17-19, 69-72, 94, 128, 158-163, 167,183, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною відмову управління УПФ в м. Шостка та Шосткинському районі Сумської області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 з урахуванням інших виплат.

Зобов'язати управління УПФ в м. Шостка та Шосткинському районі Сумської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії тобто у розмірі 90 відсотків заробітку) урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, сум індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 15 квітня 2015р.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з Державного бюджету України судові витрати у розмірі 73,08 грн. сплачені нею при подачі позову.

Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1