Справа № 816/1585/15
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 р.Справа № 816/1585/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2015р. по справі № 816/1585/15

за позовом ОСОБА_1

до Козельщінської районної державної адміністрації

про визнання розпорядження про звільнення незаконним, скасування у трудовій книжці запису про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, моральної та матеріальної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

18 травня 2015 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Козельщинської районної державної адміністрації, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 08.06.2015 року (а.с.97-101), просив суд:

- визнати розпорядження про звільнення №20-к від 08.04.2015 незаконним та скасувати у трудовій книжці запис про звільнення;

- поновити на посаді першого заступника голови Козельшинської РДА з 08.04.2015;

- стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 8103,42 грн;

- стягнути моральну та матеріальну шкоду у розмірах 10000,00 грн та 2430,83 грн;

- зобов'язати надати щорічну основну відпустку з подальшим звільненням на 23 календарні дні;

- зобов'язати видати матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі середньомісячної заробітної плати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про порушення відповідачем приписів Закону України "Про відпустки", Закону України "Про державну службу", оскільки при звільненні безпідставно не надано невикористану основну щорічну відпустку та не виплачено допомогу на оздоровлення.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.15 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Козельщинської районної державної адміністрації про визнання розпорядження про звільнення незаконним, скасування у трудовій книжці запису про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, моральної та матеріальної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що разом з заявою про звільнення він подав заяву про відпустку та матеріальну допомогу, а також допомогу на соціально-побутові потреби, однак заява про звільнення була погоджена, а інші десь зникли. ОСОБА_1 вважає, що вона мала право піти у відпустку, щоб отримати матеріальну допомогу та допомогу на соціальні потреби. Тому позивач просив задовольнити апеляційну скаргу, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в ній.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача та позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що розпорядженням голови Козельщинської районної державної адміністрації № 53-к від 02.07.2014 призначено ОСОБА_1 на посаду першого заступника голови райдержадміністрації з 02.07.2014 (а.с.57).

30.03.2015 ОСОБА_1 подано заяву про припинення повноважень першого заступника голови Козельщинської районної державної адміністрації (а.с.66).

Заявами від 07.04.2015 ОСОБА_1 просила надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 4 календарні дні з 08.04.2015 та матеріальну допомогу на оздоровлення (а.с. 60, 61).

08.04.2015 ОСОБА_1 подано заяву, в якій вона повторно просила надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 4 календарні дні з 09.04.2015 (а.с.62).

08.04.2015 розпорядженням голови Козельщинської районної державної адміністрації № 20-к звільнено ОСОБА_1 з посади першого заступника голови Козельщинської районної державної адміністрації та виплачено компенсацію за 23 календарних дні невикористаної щорічної основної відпустки (а.с.58).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні ОСОБА_1 з посади першого заступника голови Козельщинської районної державної адміністрації відповідач діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх положень законодавства, обставин даної справи та на підставі усіх матеріалів, які мають значення для конкретної ситуації, а, отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 02.07.2014 перебувала на посаді першого заступника голови Козельщинської районної державної адміністрації.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 № 586-ХІV, перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, що у зв'язку з призначенням голови Козельщинської районної державної адміністрації, який, відповідно до розпорядження № 17-к від 30.03.2015, приступив до виконання своїх обов'язків (а.с.104), ОСОБА_1 30.03.2015 подано заяву про припинення повноважень першого заступника голови Козельщинської районної державної адміністрації (а.с.66).

Пунктом 1 Порядку погодження в облдержадміністрації призначення на посаду та звільнення з посади перших заступників, заступників голів та керівників апарату райдержадміністрацій, затвердженого розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації № 200 від 15.05.2012, визначено, що перший заступник, заступник голови та керівник апарату райдержадміністрації, повноваження яких стосуються сфери виконавчої влади, призначаються на посаду та звільняються з посади головою райдержадміністрації за погодженням з облдержадміністрацією.

Відповідно до пункту 8, 9 Порядку повідомлення про погодження облдержадміністрацією призначення на посаду та звільнення з посади перших заступників, заступників голів та керівників апарату райдержадміністрацій за підписом голови облдержадміністрації надсилаються до райдержадміністрації. У райдержадміністрації після отримання погодження про призначення або звільнення головою райдержадміністрації видається розпорядження про призначення, копія якого у триденний термін надсилається до облдержадміністрації.

Колегією суддів з'ясовано, що повідомлення про погодження головою Полтавської обласної державної адміністрації звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника голови Козельщинської районної державної адміністрації надійшло на адресу відповідача 31.03.2015 (а.с. 68).

Таким чином, станом на 31.03.2015 заява ОСОБА_1 про припинення повноважень від 30.03.2015 розглянута з дотриманням вимог чинного законодавства та отримано необхідне погодження.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача пояснив, що у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 у період з 31.03.2015 по 03.04.2015, що підтверджується листком непрацездатності (а.с.70), розпорядження про звільнення ОСОБА_1, яке погоджено головою Полтавської обласної державної адміністрації 31.03.2015, видано 08.04.2015 за № 20-к (а.с.58).

Згідно з частиною третьою статті 2 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 №504/96-ВР (далі - Закон № 504), право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом, та забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених статтею 24 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 504, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання приписів вказаної норми відповідачем при звільненні ОСОБА_1 спірним розпорядженням також виплачено компенсацію за 23 календарних дні невикористаної щорічної основної відпустки.

Отримання компенсації за невикористану відпустку підтверджується довідкою про нарахування та виплату заробітної плати у квітні 2015 року від 04.06.2015 (а.с.85) та не заперечувалось позивачем у судовому засіданні суду першої інстанції.

Отже, прийняття розпорядження №20-к від 08.04.2015 не суперечить приписам Закону України "Про місцеві державні адміністрації", Порядку погодження в облдержадміністрації призначення на посаду та звільнення з посади перших заступників, заступників голів та керівників апарату райдержадміністрацій, а тому підстави для визнання його незаконним, скасування у трудовій книжці запису про звільнення та поновлення ОСОБА_1 на посаді відсутні.

Колегія суддів критично оцінює доводи позивача про порушення відповідачем Закону України "Про відпустки" в частині ненадання при звільненні невикористаної щорічної основної відпустки тривалістю 23 календарні дні з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про відпустки", за бажанням працівника у разі його звільнення (крім звільнення за порушення трудової дисципліни) йому має бути надано невикористану відпустку з наступним звільненням. Датою звільнення в цьому разі є останній день відпустки.

Тобто, вказана норма надає право працівнику у разі його звільнення (крім звільнення за порушення трудової дисципліни) використати відпустку повної тривалості, на яку він має право на день звільнення, з наступним звільненням.

Разом з тим, при дослідженні заяви ОСОБА_1 про припинення повноважень першого заступника голови Козельщинської районної державної адміністрації від 30.03.2015, яка стала підставою для звільнення, погодженого головою Полтавської обласної державної адміністрації, встановлено відсутність вимог (прохання) про надання невикористаної відпустки з наступним звільненням.

Крім того, судом першої інстанції встановлено та не спростовувалося сторонами, що жодних заяв про надання при звільненні невикористаної відпустки тривалістю 23 календарні дні від ОСОБА_1 не надходило. Заяви ОСОБА_1 від 07.04.2015 щодо надання частини щорічної основної відпустки тривалістю 4 календарні дні з 08.04.2015 розглянуто та вирішено відповідачем шляхом виплати їй компенсації за невикористану відпустку тривалістю 23 календарні дні.

Представник відповідача в судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що у зв'язку з відсутністю заяви ОСОБА_1 про надання невикористаної відпустки тривалістю 23 календарні дні, задля дотримання вимог Закону України "Про відпустки" та забезпечення наданих цим законом права на відпустку, позивачу виплачено компенсацію за невикористану відпустку.

Статтею 11 Конвенції Міжнародної організації праці № 132 про оплачувані відпустки (переглянутої у 1970 році), ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці N 132 (переглянутої) 1970 року про оплачувані відпустки" від 29.05.2001 передбачено, що особі, що працює за наймом, надається після припинення роботи оплачувана відпустка, пропорціональна тривалості періоду її роботи, за який вона ще не отримала відпустку, або замість цього їй виплачується компенсація чи надається еквівалентне право на майбутню відпустку.

Згідно із статтею 2 Закону № 504, право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом, та забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених статтею 24 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 504, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Аналізуючи приписи вказаних норм, за умови нарахування та виплати позивачу грошової компенсації на всі невикористані ним дні щорічної відпустки (23 дні) при відсутності заяви щодо надання невикористаної щорічної основної відпустки тривалістю 23 календарні дні, суд дійшов висновку про відсутність на даний час права позивача на щорічну оплачувану відпустку кількістю 23 календарні дні за відпрацьований період з 02.07.2014 по 08.04.2015, зважаючи на те, що в порядку, визначеному законодавством, це право позивача було забезпечено відповідачем шляхом сплати позивачеві грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки на день її звільнення 08.04.2015.

Крім того, за графіком відпусток щорічна відпустка за період з 02.07.14 по 01.07.15 припадала на червень (а.с.52).

У відповідності до ч.4 ст.79 Кодексу законів про працю, черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку.

Оскільки вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення матеріальної та моральної шкоди, зобов'язання надати щорічну основну відпустку з подальшим звільненням та зобов'язання надати матеріальну допомогу на оздоровлення є похідними від позовних вимог про скасування розпорядження про звільнення та поновлення на посаді, суд першої інстанції у їх задоволенні обґрунтовано відмовив.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при звільненні ОСОБА_1 з посади першого заступника голови Козельщинської районної державної адміністрації відповідач діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх положень законодавства, обставин даної справи та на підставі усіх матеріалів, які мають значення для конкретної ситуації, а, отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 09.06.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2015р. по справі № 816/1585/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Старостін В.В.

Повний текст ухвали складено 03.08.15 р.