Справа № 315/610/14-а
Суддя: Каракай Н. Д.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 315/610/14-а
Номер провадження № 2-а/315/15/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 рокум. Гуляйполе
Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі головуючої судді Каракай Н.Д., при секретарі Дмитренко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гуляйполе адміністративний позов

ОСОБА_1 до заступника начальника інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності № 145 від 07.05.2014 року,

В С Т А Н О В И В :

19 травня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 323534, має в користуванні земельну ділянку № 447, яка розміщена на території садового товариства «Гідравлік» Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області, на якій позивачка будує садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, гаражем. У звязку з чим, нею було подано до Бердянського інспекційного відділу інспекції державно-будівельного контролю у Запорізькій області декларацію про готовність обєкта.

23 березня 2014 року Бердянським інспекційним відділом було здійснено виїзд на місце розташування обєкта, та під час перевірки було встановлено, що дані наведені позивачкою у декларації про готовність обєкта є недостовірними, а саме на момент перевірки будівельні роботи з улаштування зовнішнього оздоблення фасаду не завершені. Відносно ОСОБА_1 було складено припис про усунення порушень до 23.06.2014 рокую.

23.04.2014 року позивачка прибула до Бердянського інспекційного відділу та пояснила, що оздоблювані роботи не встигла виконати внаслідок несприятливих погодних умов та ускладнення ситуації в країні, що потягло погіршення її матеріального стану внаслідок різкого подорожчання будівельних товарів, палива, вартості роботи працівників.

10 травня 2014 року позивачка отримала лист з Інспекції з постановою по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.11 ст.96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 6800,00грн.

Вищезазначену постанову позивачка вважає такою, що не відповідає обставинам справи та вимогам закону, просить суд визнати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 145 від 07.05.2014 року про накладення на неї штрафу у сумі 6800грн. незаконною та скасувати.

В судовому засіданні позивач та представник позивача на позовних вимогах наполягають, додатково суду пояснили, що позивач не вчиняла порушень Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності», адже внутрішні роботи є значно важчими та важливішими ніж фасадні, і їх відсутність не є підставою для відмови у прийнятті в експлуатацію. При подачі декларації їй не було розяснено, що можливо вказати виконання наружних робіт у вигляді наружних частин будівельних блоків з яких збудовано будинок та при таких умовах не було б жодних порушень. Крім того позивачка не була присутня при виїзді на місто працівниками та при винесенні постанови про накладення на неї адміністративного стягнення, в зв'язку з чим вона не мала можливості захистити свої права, і, як наслідок, на неї накладено максимальну суму штрафу, передбачену санкцією статті 96 ч. 11 КУпАП, без врахування особи та ступеня тяжкості правопорушення, в теперішній час право власності на зазначений будинок зареєструвала.

Представник відповідача повторно в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причину неявки не повідомив, письмових заперечень не надав, справа розглянута без його участі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечують учасники процесу.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком), відповідно до ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 268 КУпАП на особу, яку звинувачують у скоєні правопорушення не покладається обов'язок доказування, цей обов'язок покладається на органи та посадових осіб, які складають протокол та розглядають справу. Це право особи закріплено у ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2, 6 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до постанови № 145 від 07.05.2014 р. (а.с. 9) про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності позивач порушила вимоги містобудівного законодавства, а саме ч. 10 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п.19 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461.

Однак вищезазначена постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а саме:

- акт перевірки від 23.04.2014 року складений з порушенням Наказу Мінрегіонбуду та ЖКГ України «Про затвердження форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю № 240 від 15.05.2012 року, а саме не зазначено в частині результату перевірки у разі виявлення порушень посилання на абзаци, пункти, частини, розділи, глави нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил, проектних рішень тощо, вимоги яких порушено;

- в акті зазначено, що він складений в присутності ОСОБА_1, однак остання цей факт заперечує, так як вона в той час перебувала в м. Гуляйполе.

Положенням про порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування, затвердженого постановою № 244 від 06.04.95 р. Кабінету Міністрів України, встановлено порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування, передбачених Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Відповідно до Положення підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудування є відповідний протокол, складений посадовою особою інспекції за результатами перевірки. У протоколі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про субєкта містобудування, який притягається до відповідальності; місце вчинення і суть правопорушення; нормативно-правовий акт, нормативний документ (акт), вимоги якого порушено; положення Закону, яке передбачає відповідальність за відповідне правопорушення; прізвища, адреси свідків (у разі наявності);

пояснення субєкта містобудування, який притягається до відповідальності; інші відомості, що мають значення для вирішення справи, який відсутній в матеріалах справи та не наданий відповідачем.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, постанова про накладення штрафу має виноситись після дослідження відповідних доказів, які підтверджують вчинення порушення. Однак, всупереч встановленому порядку, рішення про накладення штрафу було прийняте без дослідження вищезазначених доказів, були зясовані не всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема при визначенні міри адміністративного стягнення не враховано майновий стан порушниці, співрозмірність стягнення вчиненому правопорушенню, отже, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 було грубо порушено порядок притягнення її до адміністративної відповідальності та її право на захист.

Крім того, суд враховує, що позивач 19.06.2014 року отримала Свідоцтво про право власності на обєкт нерухомого майна: садовий будинок 447 за адресою: Запорізька область, Бердянський район, сільська рада Луначарська, «Гідравлік» садівниче товариство» обслуговуючий кооператив (а.с. 33), зареєстроване відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.06.2014 року державного реєстратора Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області (а.с. 34).

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи повинен керуватися принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не подано письмових заперечень та не доведено правомірність дій щодо винесення оскаржуваної постанови від 07.05.2014 р. № 145, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування № 145 від 07.05.2014 р. підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 19, 41, 59, 62 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до ст.1 Європейської Конвенції з прав людини, ст. ст. 2, 6-11, 19, 71, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст. ст.6-9, 33, 96, 251-252, 254, 256, 268, 280, 283, 285, 288, 291, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до заступника начальника інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності № 145 від 07.05.2014 року задовольнити.

Постанову № 145 по справі про адміністративне правопорушення від 07.05.2014 року, винесену заступником начальника інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбаченого ч. 11 ст. 96 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн., - скасувати.

З повним текстом постанови учасники процесу можуть ознайомитися 23.08.2014 року.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3