Справа № 2-а-2870/2010
Суддя: Куцин В. М.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 2-а- 2870 /2010 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2010 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі Кононенко Н. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити нарахування виплату недоплаченої пенсії

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом до управління пенсійного фонду України в місті Миргород Обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказувала, що вона має статус «дитина війни», однак відповідач не проводить йому доплату до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розмірів встановлених ч.1ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».Він звернувся до відповідача з заявою про перерахування та доплату недоплаченої суми вказаної соціальної допомоги за період з 01.01.2007 року . Однак відповідач відмовив в задоволенні її заяви. Вказану відмову позивач вважає неправомірною в звязку з чим звернулася до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в м. Миргороді Полтавської області та зобовязати відповідача нараховувати соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 01.01.2007 року по день розгляду справи судом.

Ухвалою суду від 22.12.2010року проведено заміну неналежного відповідача на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

В судове засідання сторони не зявилися, тому суд вважає за можливе розгляд справи в письмовому провадженні.

Позивач в судове засідання не зявилася подала заяву про розгляд справи в її відсутність позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявився, просив справу розглянути в його відсутність. Заперечуючи проти позову зазначав, що в період з липня 2007року по даний час відповідач проводить доплату до пенсії позивачу, що має статус дитина війни, відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на відповідний рік. Крім того вважав безпідставними посилання на необхідність застосування розмірів пенсії встановлених ч.1ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при проведенні перерахунку пенсії, оскільки розмір пенсії визначений цим законом застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених згідно з цим Законом Крім того позивачем порушено строк звернення до суду передбачений ст.. 99 КАСУ. В звязку з чим просив відмовити в задоволені позову.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд встановив.

Позивач ОСОБА_2. має статус «дитини війни (а.с.5) в звязку чим розмір її пенсії підвищено в період з 01.01.2008 року до 01.04.2008 року на 47,00 грн., з 01.04.2008 року до 01.07.2008 року на 48 грн.20коп, з 01.07.2008 року до 01.10 2008 року на 48 грн.20 коп. з 01.10.2008 року по час розгляду справи судом на 49 гривень 80 копійок, яку відповідач нараховує та виплачує, що підтверджується повідомленням останнього № 550/ Я-03 від 24.09.2010року(а.с.8).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Законом України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року дію ст.6 зазначеного Закону на 2006 рік зупинено, а пільги встановлені ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни запроваджені не були.

Закони України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року та „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 19.01.2006 року не конституційними не визнані та діяли протягом 2006 року.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»на 2007 рік було зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є не конституційними) серед іншого положення, пункту 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким дію статті 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»на 2007рік було зупинено. Виходячи із зазначеного задоволенню підлягають вимоги позивача за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є не конституційним) положення п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. З моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо не конституційності п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ця норма втратила чинність і не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 р. повинен був нараховувати та здійснювати позивачеві доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

З 01.01.2007року до 08.07.2007 року та з 01.01.2008року до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначених рішень Конституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачеві доплати, передбачені ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2007року до 08.07.2009року та з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення.

З моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо не конституційності положень законів ця норма втратила чинність і не підлягала застосуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування ,їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч.3 та 4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Та необґрунтованими посилання на ст.. 99 КАСУ, як підставу для відмови в задоволенні позову виходячи з положень ст.. 87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»

Виходячи з вищевикладеного відповідач із 09 липня до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по день постановлення рішення судом повинен був нараховувати та здійснювати позивачеві доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком., однак не здійснював таких нарахувань та виплат. Тому вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області та зобов'язання Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок щомісячної надбавки до пенсії, як «дитині війни», з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" та здійснити відповідні виплати із 09 липня до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по день постановлення рішення судом з урахуванням проведених виплат підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст. 64,124,152 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,ст.ст.6-14,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області.

Зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" та провести відповідні виплати з із 09 липня до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 по день постановлення рішення судом з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні позовних вимог за період з 01.01.2007року до 08.07.2007 року та з 01.01.2008року до 22.05.2008 року - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним її направлення до апеляційної інстанції.

Суддя: