Справа № 2-а-41/2010
Суддя: Смага С. В.
Дата ухвалення: 2010-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-41/2010 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2010 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Смаги С. В.,

при секретарі Фільчаговій Г. В.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Семенівка Чернігівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з адміністративної практики Куликівського ВДАІ (при УДАІ) УМВС України в Чернігівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 по справі про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії СВ № 064368 від 07 березня 2010 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Семенівського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до інспектора з адміністративної практики Куликівського ВДАІ ОСОБА_2 про скасування складеного відповідачем відносно ОСОБА_1 протоколу серії СВ № 059392 від 07 березня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та винесеної відповідачем відносно позивача постанови серії СВ № 064368 від 07 березня 2010 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 400 гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мотивуючи тим, що «07 березня 2010 року відносно нього інспектором ДПС Куликівського ВДАІ (при УДАІ) в Чернігівській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 було складено протокол серії СВ № 059392 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та одночасно в цей же день на місці зупинки транспортного засобу відповідачем було винесено постанову серії СВ 064368 від 07 березня 2010 року про накладення штрафу в розмірі 400 гривень 00 копійок.

Вважає дії працівника міліції неправомірними з наступних підстав.

07 березня 2010 року він рухався на власному автомобілі марки «ВАЗ 21099» державний номерний знак СВ 51417 ММ, в напрямку смт. Куликівка Чернігівської області зі сторони м. Чернігова. Зупинившись на залізнодорожньому переїзді на червоне світло світлофора він, зачекав доки проїде потяг. Після проїзду потяга, він почав рух в той момент, коли світло світлофора перестало горіти. Рухаючись в сторону смт. Куликівка Чернігівської області, не порушуючи Правил дорожнього руху, приблизно через 1,5-2 км його було зупинено працівниками ДАІ. Він зупинився на вимогу інспектора, до його автомобіля підійшов працівник міліції і не доповівши чітко своє прізвище, не назвавши чітко своєї посади, звання попросив надати йому документи на автомобіль та його водійське посвідчення. Оглянувши їх, працівник міліції запитав у нього, чи знає він за що його було зупинено, на що він відповів, що ні. Тоді працівник міліції сказав йому, що він не виконав вимогу забороняючого сигналу світлофору на переїзді, та почав рух на забороняюче червоне світло. З цього приводу він направив його в свій службовий автомобіль, який стояв неподалік, де вже відповідач склав на нього протокол, без свідків, та виніс тут же постанову про притягнення його до відповідальності, за нібито вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 123 КУпАП, хоча винним себе він не вважав і не вважає.

Зі слів працівника міліції, ОСОБА_2, доказом того, що він порушив Правила дорожнього руху є відеофіксація, яка здійснювалася незрозумілою, третьою особою в звичайному автомобілі (який до речі він раніше побачив біля переїзду), оскільки службового автомобілю ДАІ біля переїзду не було. Позивачу було показано незнайомий для нього прилад, на екрані якого було розмито видно нібито його автомобіль на залізнодорожньому переїзді. На його прохання надати йому відомості про роботу даного приладу, а саме відомості та документи, які б засвідчували його справність та інформацію про його повірку, йому надані не були. Таким чином, відсутність документів про допуск даного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні, даних про його повірку, похибки при вимірюваннях, робить вимірювання незаконними у відповідності до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Також у відповідності до п. 2.13 «Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України від 22.10.2003 № 1217, інспектор ДПС мав би до протоколу, складеного з використанням показань технічних приладів, долучити фото-, відео- або інші матеріали, на яких зафіксовані показання цих приладів. Жодного з вищепереліченого до протоколу долучено не було».

Враховуючи вищезазначене позивач вважає неправомірною винесену постанову про накладення на нього штрафу у розмірі 400 гривень 00 копійок.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні змінив позовні вимоги, відмовився від позовної вимоги про скасування протоколу про адміністративне правопорушення, просив суд визнати протиправною та скасувати винесену відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення та пояснив про те, що, на його погляд, змінені позовні вимоги підлягають задоволенню за обставин, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали адміністративної справи та справи про адміністративне правопорушення щодо позивача, вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити за наступних обставин.

У справі встановлено, що 07 березня 2010 року о 13 годині 46 хвилин позивач ОСОБА_1 рухався за кермом власного автомобіля марки «ВАЗ-21099», державний номерний знак СВ 51476 ММ, по автодорозі в напрямку смт. Куликівка Чернігівської області зі сторони м. Чернігова. Зупинившись на залізничному переїзді на червоне світло світлофора, він зачекав доки проїде потяг. Після проїзду потяга ОСОБА_1 почав рух в той момент, коли червоне світло світлофора перестало горіти.

Таким чином в діях позивача не вбачається порушення вимог п. 20.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача у судовому засіданні та не спростовуються жодним з інших доказів, які є у матеріалах адміністративної справи та справи про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень, обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Однак, відповідачі, які є суб»єктами владних повноважень, у судовому засіданні не спростували доказами вищенаведені доводи позивача. За таких обставин, суд вважає доводи позивача, зазначені у адміністративному позові, та поясненні позивача, даному в ході судового засідання, обґрунтованими, а сам адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню через те, що в діях позивача не вбачається порушень п. 20. 5 Правил дорожнього руху.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 11, 17, 18, 19, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора з адміністративної практики Куликівського ВДАІ (при УДАІ) УМВС України в Чернігівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії СВ № 064368 від 07 березня 2010 року задовольнити повністю.

Постанову серії СВ № 064368 від 07 березня 2010 року інспектора з адміністративної практики Куликівського ВДАІ (при УДАІ) УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 400 (чотириста) гривень 00 копійок на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня складення постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: С. В. Смага