Справа № 816/1589/15
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 р.Справа № 816/1589/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представників позивача Олійника О.Ю., Рудніцької Н.В.,

представника відповідача Прокопчука О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2015р. по справі № 816/1589/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

до Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області

про визнання недійсною та скасування податкової консультації,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області (далі - відповідач), в якому просив суд визнати недійсною та скасувати податкову консультацію від 15 квітня 2015 року №1696/10/16-31-15-01-38 в частині наданих консультацій по 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 питаннях.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2015 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано податкову консультацію Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 15 квітня 2015 року №1696/10/16-31-15-01-38 в частині наданих консультацій по 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 питаннях.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на прийняття оскаржуваної постанови при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, просив залишити її без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ПАТ "Полтаваобленерго" () у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа 26 травня 1995 року.

Позивач перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтаві з 19 серпня 1995 року за №433 та є платником податку на додану вартість.

З 01 січня 2015 року пункт 201.4 ст. 204 Податкового кодексу України доповнено абзацом другим наступного змісту "платники податку, які постачають електричну енергію, складають податкові накладні щодекадно на суму коштів, що надійшли в рахунок оплати за таку електричну енергію на їх поточні рахунки протягом відповідної декади. В останній день місяця такі платники податку складають податкові накладні/розрахунки коригування за результатами остаточного розрахунку зі споживачами електричної енергії з урахуванням поставленої електричної енергії та отриманих коштів протягом такого місяця".

У зв'язку із внесенням вказаних змін до норм Податкового кодексу України та з метою з'ясування практичних питань щодо складання податкових накладних та розрахунків коригувань постачальниками електричної енергії, ПАТ "Полтаваобленерго" 05 березня 2015 року звернулось до ДПІ у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області з письмовим запитом №12-82/2647.

ДПІ у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області своїм листом від 15.04.2015 № 1696/10/16-31-15-01-38 надало позивачу податкову консультацію, стосовно застосування вказаної норми.

Не погоджуючись з висновками податкової консультації, викладеними у листі ДПІ у м. Полтаві від 15.04.2015 № 1696/10/16-31-15-01-38, позивач звернувся до суду про визнання її недійсною та скасування в частині наданих консультацій по 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 питаннях.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів правомірності наданої ним податкової консультації.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган (п.п. 14.1.172 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Зі змісту вказаної норми Податкового кодексу України слідує, що податкова консультація не може складатись лише з послідовного цитування нормативних актів і не містити остаточних та чітких висновків. Тобто, податкова консультація не повинна сама по собі давати привід для подвійного тлумачення зазначеного в тексті консультації.

Відповідно до п. 52.1 ст. 52 Податкового Кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Згідно п. 53.3 ст. 53 Податкового Кодексу України, платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій або електронній формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

З оскаржуваної консультації вбачається, що в ній відсутні відповіді на поставлені платником податків запитання, фактично зміст цієї консультації зводиться до цитування норм чинного законодавства, що регулюють порядок заповнення податкової накладної та мають посилання на Правила користування електричною енергією та Методику обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, без конкретних рекомендацій щодо застосування позивачем цих норм в контексті порушених запитань.

Вказана консультація містить відповідь лише на одне питання поставлене позивачем, а саме: "Чи згоден податковий орган з тим, що відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, щодекадне складення податкових накладних стосується постачання активної електричної енергії, а податкові накладні на плату за перетікання реактивної електроенергії повинні складатись у день виникнення податкових зобов'язань товариства? У разі негативної відповіді прошу надати аргументовану відповідь щодо позиції податкового органу."

Крім того, зазначена консультація не має індивідуального характеру для товариства, оскільки не містить роз'яснень викладених у ній норм чинного законодавства.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що податкова консультація не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні статті 17 КАС України, як такі, що не відповідають дійсності.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при розгляді справи судом першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2015р. по справі № 816/1589/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Старостін В.В.

Повний текст ухвали виготовлений 10.08.2015 р.