Справа № 821/2070/15-а
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2070/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Циганій С.І.,

при секретарі: Гладуновій О.П.,

за участю представника позивача - Зінченко А.Р., третьої особи - ОСОБА_2, представника третьої особи - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Херсон-Екотерм" до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щура Олега Івановича, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсон-Екотерм» звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Олега Івановича (далі - відповідач), третя особа - ОСОБА_2, в якому просить суд визнаним протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 21723851 від 01.06.2015р. та скасувати реєстрацію права власності на торгово-офісний центр із продажу, обслуговування та проектування теплотехнічного обладнання, загальною площею 1973,10 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_2, номер запису про право власності 9868543.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що приватний нотаріус Щур О.І. як спеціальний суб'єкт державної реєстрації всупереч вимогам ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» безпідставно здійснив реєстрацію права власності за ОСОБА_2 вищезазначеного майна, оскільки згідно ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації права власності та інших речових прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті; державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія; державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. З урахуванням того, що Щур О.І. знаходиться не за місцем розташування об'єкта нерухомого майна та не вчиняв жодних нотаріальних дій з нерухомим майном, реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ОСОБА_2 нежитлового приміщення є незаконним.

Також, позивачем зазначено, що рішення про державну реєстрацію права власності на вищевказане майно за ОСОБА_2 було прийнято 01.06.2015р. - у момент, коли в Єдиному державному реєстрі заборон були наявні записи про заборону відчуження вказаного вище нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника ТОВ «Херсон-Екотерм» та оголошення заборони на його відчуження згідно постанови ВП №47047461 від 27.03.2015р. ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні, номер запису про обтяження 92228185 від 30.03.2015р.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову. В яких зазначив, що реєстрація здійсненна законно та в межах чинного законодавства. У відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку» та згідно п.6.6 Договору іпотеки було зазначене нотаріальне застереження, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Усі документи, визначені Порядком для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки ОСОБА_2 були подані. Таким чином, керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та на підставі вищезазначених документів 01.06.2015р. нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О.І., як спеціальним суб'єктом, який здійснює функції державного реєстратора було зареєстровано права власності на предмет іпотеки за ОСОБА_2 - Іпотекодержателем та видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серія ЕЕК №150305, індексний номер 38369265. Розгляд справи просить проводити без його участі. У задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

ОСОБА_2 надав суду заперечення проти позову. В яких зазначив, що 23.05.2014р. між ним, та ОСОБА_5 було укладено договір позики №482, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А. Згідно умов цього договору ОСОБА_2 передав ОСОБА_5 грошову позику в розмірі 436000,00 доларів США, що за середнім комерційним курсом гривні до долару США складало - 5210200,00 грн. У якості забезпечення виконання договору позики між ОСОБА_2 «Іпотекодержатель» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХЕРСОН-ЕКОТЕРМ», від імені якого діяв ОСОБА_8 «Іпотекодавець», що виступає Майновим поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_5 було укладено Договір іпотеки від 23.05.2014р. №483, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А. Предметом Іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме - торгово-офісний центр із продажу, обслуговування та проектування теплотехнічного обладнання, загальною площею 1973,1кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Переконавшись, що кошти по договору забезпечені майном ТОВ «Херсон- Екотерм», третя особа по справі надав ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вищевказану суму коштів. Але в обумовлені договором терміни кошти не були повернуті, що дало підстави ОСОБА_2 звернутись до суду або до державного реєстратора (нотаріуса) щодо задоволення вимог забезпечених іпотекою. На виконання умов Договору іпотеки та керуючись ст.35 Закону України «Про іпотеку» третьою особою були направлені вимоги до Боржника - ОСОБА_5 та Іпотекодавця - ТОВ «Херсон-Екотерм». Зазначені вимоги Боржник та Іпотекодавець отримали 05.01.2015р., 13.02.2015р. та 22.01.2015р., 20.02.2015р. Відтак, у ОСОБА_2, як у Іпотекодержателя з березня 2015 року виникло право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку» у п.6.6 Договору іпотеки було зазначене нотаріальне застереження, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно зі ст.38 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. 01.06.2015р. нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О.І., як спеціальним суб'єктом, який здійснює функції державного реєстратора було зареєстровано право власності за ОСОБА_2, Іпотекодержателем, на підставі нотаріального застереження. Нотаріус здійснив зазначену реєстрацію на підстав норм Законів України та керуючись Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Проте ТОВ «Херсон-Екотерм» безпідставно вважає зазначені дій нотаріуса протиправними. Просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник підтримали письмові заперечення. Просять суд в задоволенні позову ТОВ «Херсон-Екотерм» відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

23.05.2014р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено договір позики №482, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А. Згідно умов цього договору ОСОБА_2 передав ОСОБА_5 грошову позику в розмірі 436000,00 доларів США, що за середнім комерційним курсом гривні до долару США складало - 5210200,00 грн.

У якості забезпечення виконання договору позики між ОСОБА_2 «Іпотекодержатель» та ТОВ «ХЕРСОН-ЕКОТЕРМ», від імені якого діяв ОСОБА_8 «Іпотекодавець», що виступає Майновим поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_5 укладено Договір іпотеки від 23.05.2014р. №483, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А.

Згідно п.1.2 Предметом Іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме - торгово-офісний центр із продажу, обслуговування та проектування теплотехнічного обладнання, загальною площею 1973,1кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Строк повернення усієї суми основного зобов'язання згідно договору іпотеки встановлений до 23.05.2015р.

23.05.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А., на підставі ст.73 ЗУ"Про нотаріат" та у зв'язку з посвідченням договору іпотеку від 23.05.2015р. накладено заборону відчуження майна: торгово-офісного центру із продажу, обслуговування та проектування теплотехнічного обладнання, загальною площею 1973,1 кв.м., що розтрашований за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_9 не виконував взяті на себе зобов'язання щодо погашення боргу за договором позики №482 від 23.05.2014р.

Листами-вимогами від 24.12.2014р., 05.02.2015р. ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_5 та ТОВ "Херсон-Екотерм" про існування заборгованості за договором позики від 23.05.2014р. та просив у тридцяти денний термін сплатити заборгованість в інакшому випадку ОСОБА_2, як іпотекодержатель, повідомив про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначені вимоги Боржник та Іпотекодавець отримали 05.01.2015р., 13.02.2015р. та 22.01.2015р., 20.02.2015р. про, що свідчать відмітки про отримання на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення.

01.06.2015р. ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності на майно, що перебуває в іпотеці, а саме - торгово-офісний центр із продажу, обслуговування та проектування теплотехнічного обладнання за адресою АДРЕСА_1. Вказана заява зареєстрована відповідачем 01.06.2015р. №11645381.

Також ОСОБА_2 надав відповідачу: договір позики №482 від 23.05.2014р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А.; договір іпотеки від 23.05.2014р. №483, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А.; вимоги до позичальника про сплату усієї суми боргу №1 від 24.12.2014р. та №4 від 05.02.2015р.; квитанції про направлення листа з оголошеною цінністю; описи вкладених до листа документів; поштові повідомлення з відміткою про вручення позичальнику вимог 05.01.2015р. та 13.02.2015р.; вимоги до іпотекодавця про сплату усієї суми боргу та з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки №2 від 24.12.2014р. та №3 від 05.02.2015р.; квитанції про направлення листа з оголошеною цінністю; описи вкладених до листа документів; поштові повідомлення з відміткою про вручення позичальнику вимог 22.01.2015р. та 20.02.2015р.

01.06.2015р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О.І. за результатами розгляду заяви прийнято рішення індексний номер 21723851 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2

Згідно п.6.6 Договору іпотеки від 23.05.2014р. №483 передбачено, що іпотекодержатель має право від свого імені здійснити продаж Предмету іпотеку будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, та/або набути право власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язань на підставі цього договору або укладеного договору про задоволення вимог Іпотекодержателя в порядку, встановленому чинним законодавством. Іпотекодавець цим підтверджує, що він згоден з тим, що перехід предмет, іпотеки до іпотекодержателя або третьої особи у випадку, передбаченому цим пунктом Договору, відбувається за його волевиявленням, яке міститься в цьому пункті, і такий перехід не потребує будь-яких додаткових узгоджень та обговорення Сторонами. У разі переходу права власності на Предмет іпотеки до іпотекодержателя на підставі цього пункту Договору або в разі укладення Іпотекодержателем Договору купівлі-продажу з будь якою-особою, Договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в п.6.6. цього Договору, або вказаний Договір купівлі-продажу є правовою підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, що було Предметом іпотеки за цим Договором.

Згідно ст.3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно ст.4 ЗУ «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об'єктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно ст.36 ЗУ «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

- передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

- право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Згідно ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч.1 ст.37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

У відповідності до ст.36 ЗУ «Про іпотеку» у п.6.6 договору іпотеки від 23.05.2014р. зазначено нотаріальне застереження, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотеко держателя.

Відповідно до ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно п.п.1, 6 ч.1 ст.19 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, договорів, укладених у порядку, встановленому законом, інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» передбачено, що перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно п.2 ч.2 ст.9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно п.46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2013р. для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Згідно постанови ВП№47047461 від 27.03.2015р. ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні накладено арешт на майно: торгово-офісний центр із продажу, обслуговування та проектування теплотехнічного обладнання, загальною площею 1973,1кв.м., що розтрашований за адресою: АДРЕСА_1.

Суд зазначає, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, договір іпотеки від 23.05.2014р. №483 зареєстрований раніше ніж інші обтяження та мав пріоритет над вимогами інших обтяжувачів. Згідно ст.37 ЗУ «Про іпотеку» права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, втрачають чинність. Тобто ОСОБА_2 мав вищий пріоритет ніж інші обтяжувачі.

Згідно п.22 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, під час проведення у випадках, передбачених законодавством, державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, щодо якого у спеціальному розділі Державного реєстру прав, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містяться записи про іпотеку, обтяження речових прав, державний реєстратор переносить їх до відповідного розділу Державного реєстру прав, відкритого на такий об'єкт нерухомого майна.

Крім того, згідно вимог Порядку, наявність зареєстрованої у Державному реєстрі прав заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Таким чином, вказаним спростовуються доводи позивача, про наявність правових підстав для відмови відповідачем у державній реєстрації права власності ОСОБА_2

Суд зазначає, що ОСОБА_2 дотримано вимоги, визначені ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», та направлено боржнику письмову вимогу про усунення порушення та попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вказаної вимоги. Також ОСОБА_2 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки надано відповідачу визначений Порядком перелік документів.

Заборгованість перед ОСОБА_2 за договором позики, що укладався з ОСОБА_5 в розмірі 5210200,00 грн, позивачем не погашена.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позов ТОВ «Херсон-Екотерм» підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 КАС України, суд -

постановив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Херсон-Екотерм" залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 07 серпня 2015 р.

Суддя Циганій С.І.

кат. 6.3