Справа № 2а-56/10
Суддя: Горщар А. Г.
Дата ухвалення: 2010-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Полонський районний суд Хмельницької області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Горщар А.Г.

при секретарі Іщук С.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представників третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне адміністративну справу за позовом Полонської міської Ради до відділу Державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції (далі відділ ДВС), третьої особи на стороні позивача ОСОБА_5, третіх особі на стороні відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання незаконним дій та акта державного виконавця,

встановив:

Позивач просить визнати незаконним дії державного виконавця при виконанні рішення суду від 16.02.1999 року, скасувати акт державного виконавця від 2.11.2000 року про виконання судового рішення, зобовязати відділ ДВС відновити виконавче провадження, поновити строк звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пояснила, що 2.11.2000 року державний виконавець відділу ДВС виконував рішення Полонського райсуду від 16.02.1999 року, згідно якого було зобовязано ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_6, знести загорожу та відновити свою земельну ділянку відповідно до плану станом на 1981 рік. При виконанні судового рішення державний виконавець невірно встановив межі земельних ділянок сторін, за рахунок проїзду який належить до земель міської Ради збільшив земельну ділянку для ОСОБА_6, тим самим позбавив ОСОБА_8 можливості заїзду до свого житла. Визначення такого порядку користування земельними ділянки не відповідає плану земельних ділянок сторін станом на 1981 рік, як це зазначив суд у своєму рішенні, тому таке виконано невірно. Зазначила, що тривалий час не звертались з позовом до суду через не залучення міської Ради судом в 1999 році до участі в розгляді справи, що стало причиною необізнаності працівників Ради у суті спору, а в послідуючому ОСОБА_8 самостійно зверталась до судів про повернення їй частини земельної ділянки, однак позитивного результату її звернення не дали.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_3 позов підтримали, пояснили, що дійсно державний виконавець невірно виконав рішення суду, безпідставно зменшив розмір існувавшого до її двору заїзду, передавши його частину для ОСОБА_6

Представники відповідача позов не визнали пояснили, що в даний час виконавче провадження за спливом строку знищено, однак вважають, що в 2000 році при виконанні судового рішення державний виконавець вірно виконав його вимоги, а тому позов є безпідставним. Крім цього зазначили, що позивачем пропущено строк звернення до суду і не існує підстав для його поновлення.

Треті особи на стороні відповідача та їх представник ОСОБА_4 позов не визнали, дали аналогічні пояснення що й державні виконавці.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Встановлено, що рішенням Полонського районного суду від 16.02.1999 року було зобовязано ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_6, знести загорожу та відновити попередній розмір земельної ділянки згідно схеми 1981 року.

2.11.2000 року державним виконавцем відділу ДВС було проведено примусове виконання згаданого судового рішення, про що складено акт в якому вказано, що усунено перешкоди в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_9, знесена загорожа за власний рахунок ОСОБА_6 і відновлено попередній розмір її земельної ділянки, згідно схеми 1981 року.

Як зясовано в ході розгляду справи, що згідно схеми 1981 року, яка надана ОСОБА_5, розмір земельної ділянки котрою вона користувалась зі сторони вул. Чкалова становив 3,8 м, а зі сторони її двору 3,1 м., а розмір земельної ділянки по схемі, що мається у ОСОБА_6 зі сторони вулиці Чкалова вказаний 26, 1 м.

Наведене дає право суду дійти висновку, що при виконанні державним виконавцем рішення суду від 16.02.1999 року названі розміри земельної ділянки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали залишитися саме такими.

Однак при виконанні державним виконавцем судового рішення розміри земельної ділянки якою користувалась ОСОБА_5 змінено відповідно до 1,22 м та 1,53 м, а ОСОБА_6 до 12,31 м.

Із висновків судових експертиз слідує, що розмір земельної ділянки ОСОБА_6 зі сторони вул. Чкалова не міг бути 26,1 м., це є помилка, він фактично становив 12,2 м. Крім цього як зазначає експерт ОСОБА_10, при приватизації землі яку здійснювала ОСОБА_5 в 1998 році частина її двору (64 кв.м) вилучена для влаштування проїзду загального користування і перейшла у розпорядження міської Ради.

За вказаних обставин суд вважає, що державний виконавець без наявності розяснення рішення суду, чи усунення названих розбіжностей в інший спосіб, не повинен був таким чином як ним здійснено, відновлювати попередній розмір земельної ділянки ОСОБА_6, а відповідно і ОСОБА_5 по розмірах вказаних в схемі 1981 року. Фактично при виконанні рішення суду державний виконавець встановив нові розміри земельних ділянок, які не відповідають схемі 1981 року, як це визначив суд, вилучивши частину землі у ОСОБА_5 та Полонської міської Ради, і передавши її для ОСОБА_6, тому суд визнає такі дії державного виконавця незаконними.

Відповідно до ст. 37, 76 Закону України „Про виконавче провадження та пунктів 4.9.1, 4.9.2 Інструкції про проведення виконавчих дій в редакціях які існували на момент виконання судового рішення, виконавче провадження закінчується у випадках зокрема, фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом, про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Її копія направляється сторонам, суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

В матеріалах цивільної справи відсутня копія постанови про закінчення виконавчого провадження, що дає підстави дійти висновку про порушення державним виконавцем названих вимог закону. Крім цього положеннями згаданих нормативних актів не передбачено складання державним виконавцем по даному виду виконавчих дій акту, як це здійснено ним 2.11.2000 року при примусовому виконанні рішення суду.

Враховуючи перелік наведених вище порушень, яких припустився державний виконавець під час виконання рішення суду від 16.02.1999 року, їх характер та наслідки, що настали, суд вважає за доцільне скасувати акт державного виконавця про примусове виконання виконавчого листа та відновити виконавче провадження по його виконанню.

Крім цього суд приходить до висновку про наявність підстав визнати поважними причини через які позивачем пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом, та відповідно до ч.2 ст. 100 КАС України здійснити розгляд справи, оскільки Полонська міська Ради при вирішенні судом в 1999 році спору не була залучена до участі в справі, для неї не направлялась копія рішення суду, ОСОБА_5 тривалий час сама зверталась в різні державні інстанції, в тому числі і судові органи щодо відновлення її порушених прав. Також при цьому слід урахувати складність правової ситуації спору, кількість та обємність судових справ за якими він вирішувався, їх тривалі строки розгляду, зміну посадових осіб міської Ради, які безпосередньо приймали участь у вирішенні цього спору, інші конкретні обставини. Тому суд поновлює позивачу строк звернення до суду.

Керуючись ст.9,11,71, 159, ст.163 КАС України суд,-

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати не законними дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції вчиненні ним 2.11.2000 року по виконанню рішення Полонського районного суду від 16.02.1999 року.

Скасувати акт державного виконавця від 2.11.2000 року про примусове виконання вказаного судового рішення.

Зобовязати начальника відділу ДВС відновити виконавче провадження по виконанню рішення Полонського районного суду від 16.02.1999 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі до суду першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з моменту його проголошення, та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий ________________

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Горщар А.Г.

при секретарі Іщук С.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представників третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне адміністративну справу за позовом Полонської міської Ради до відділу Державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції, третьої особи на стороні позивача ОСОБА_5, третіх особі на стороні відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання незаконними дій та акта державного виконавця,

Керуючись ст.9,11,71, 159, ч.3 ст.160, ст.163 КАС України суд,-

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції вчиненні ним 2.11.2000 року по виконанню рішення Полонського районного суду від 16.02.1999 року.

Скасувати акт державного виконавця від 2.11.2000 року про примусове виконання вказаного судового рішення.

Зобовязати начальника відділу ДВС відновити виконавче провадження по виконанню рішення Полонського районного суду від 16.02.1999 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі до суду першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з моменту його проголошення, та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий ________________