Справа № 2а-2708/09/1770
Суддя: Зозуля Д. П.
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-2708/09/1770

15 листопада 2011 року 15год. 45хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д. П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

прокурор: Криворучко Анатолій Олегович,

позивача: ОСОБА_1,

відповідача 1: представник ОСОБА_2,

відповідача 2: представник не з'явився,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4: представник ОСОБА_5,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8: не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1, представник Прокуратура Рівненської області
до Державної податкової адміністрації у Львівській області, Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
про скасування наказу та визнання розпорядження районної адміністрації в частині недійсним , -
ВСТАНОВИВ :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у Львівській області, Сихівської районної адміністрації м. Львова, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10 про скасування наказу № 222 від 05 грудня 2003 року ДПА у Львівській області в частині закріплення службових квартир в будинку № 48а, що по вул. Ак. Лазаренка, у м. Львові: ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_10 та зобов'язання ДПА у Львівській області, після часткового скасування наказу, здійснити нове закріплення службових квартир по вул. Ак. Лазаренка, 48а у м. Львові з наступним виселенням.

Ухвалою судді від 19 травня 2006 року було відкрито провадження у адміністративній справі.

Згідно заяви позивача від 11.04. 2011 року усною ухвалою суду було змінено склад третій осіб та залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6.

Згідно заяви № 05/2/1-1085 вих.11 від 23.08. 2011 року усною ухвалою суду від 12.09. 2011 року було залучено до участі у справі прокуратуру Рівненської області, як представника позивача.

Заявою від 20.06. 2006 року позивач доповнив свої позовні вимоги та просив:

- ордери на квартири 106, 108, 111 у будинку № 48а на вул. Ак. Лазаренка в м. Львові визнати недійсними;

- свідоцтво на право власності на квартиру № 123 у будинку № 48а на вул. Ак. Лазаренка в м. Львові визнати недійсними;

- виселити ОСОБА_9 з квартири № 106 у будинку № 48а на вул. Ак. Лазаренка в м. Львові;

- виселити ОСОБА_3 з квартири № 108 у будинку № 48а на вул. Ак. Лазаренка в м. Львові;

- виселити ОСОБА_4 з квартири № 111 у будинку № 48а на вул. Ак. Лазаренка в м. Львові;

- виселити ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з квартири № 123 у будинку № 48а на вул. Ак. Лазаренка в м. Львові;

- визнати за позивачем право на спірну житлову площу;

- накласти арешт на квартиру № 123 у будинку № 48а на вул. Ак. Лазаренка в м. Львові.

У ході судового засідання 04 травня 2011 року судом після переходу до розгляду справи по суті, на стадії пояснень осіб, які беруть участь у справі було оголошено перерву у зв'язку з необхідністю одержання нових доказів та уточнення позивачем своїх позовних вимог до 30.05. 2011 року.

27 травня 2011 року на адресу суду надійшла позовна заява позивача про уточнення позовних вимог та викладення позовних вимог в єдиному документі від 27.05. 2011 року.

Даною позовною заявою ОСОБА_1 просить:

- скасувати наказ № 222 від 05 грудня 2003 року ДПА у Львівській області в частині закріплення службових квартир в будинку № 48а, що по вул. Ак. Лазаренка, у м. Львові за ОСОБА_3 та за ОСОБА_4;

- скасувати розпорядження № 73 від 10.02. 2005 року Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради;

- скасувати розпорядження № 924 від 07.08. 2006 року Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради;

- ордери на квартири № 108 та № 111 будинку № 48а по вул. Ак. Лазаренка, у м. Львові визнати недійсними;

- виселити ОСОБА_3 з квартири № 108 у будинку № 48а на вул. Ак. Лазаренка в м. Львові;

- виселити ОСОБА_4 з квартири № 111 у будинку № 48а на вул. Ак. Лазаренка в м. Львові;

- зобов'язати Державну податкову адміністрацію у Львівській області надати позивачу житло із числа квартир № 108, № 111 будинку № 48а на вул. Ак. Лазаренка в м. Львові.

Ухвалою суду від 30.05. 2011 року було відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті позовної заяви про уточнення позовних вимог та викладення позовних вимог в єдиному документі від 27.05. 2011 року у частині скасування розпорядження № 73 від 10.02. 2005 року та розпорядження № 924 від 07.08. 2006 року Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у Львівській області, Сихівської районної адміністрації м. Львова, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про скасування наказу та визнання розпорядження районної адміністрації в частині недійсним.

05 липня 2011 року на адресу суду надійшла позовна заява позивача про збільшення розміру позовних вимог.

Даною позовною заявою ОСОБА_1 просить визнати дії відповідачів неправомірними.

Ухвалою суду від 06.07. 2011 року було відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті позовної заяви про збільшення розміру позовних вимог від 05.07. 2011 року у частині визнання дій відповідачів неправомірними.

01 серпня 2011 року на адресу суду надійшла заява позивача про уточнення та зміну позовної вимоги про визнання розпорядження районної адміністрації в частині не дійсним.

Усною ухвалою суду від 12.09. 2011 року було задоволено заяву позивача про уточнення та зміну позовної вимоги про визнання розпорядження районної адміністрації в частині не дійсним та прийнято позовну вимогу про визнання недійсним розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 1167 від 30 грудня 2003 року.

07 жовтня 2011 року на адресу суду надійшла позовна заява позивача про уточнення позовних вимог та викладення позовних вимог в єдиному документі.

Даною позовною заявою ОСОБА_1 просить:

- скасувати наказ № 222 від 05 грудня 2003 року Державної податкової адміністрації у Львівській області в частині закріплення службових квартир в будинку № 48а що по вул. Ак. Лазаренка у м. Львові за ОСОБА_3 та за ОСОБА_4;

- скасувати розпорядження № 1167 від 30.12. 2003 р. Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради;

- скасувати розпорядження № 325 від 10.03. 2005 р. Франківської районної адміністрації Львівської міської ради;

- скасувати розпорядженням № 83 від 11.02. 2005 р. Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради;

- ордери на квартири № 108 та № 111 будинку № 48 а по вул. Ак. Лазаренка у м. Львові визнати недійсними;

- визнати недійсним свідоцтво на право власності на квартиру № 123 у будинку № 48а на вул. Ак. Лазаренка в м. Львові за ОСОБА_7 та ОСОБА_8;

- висилити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1;

- висилити ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_2;

- висилити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_3;

- зобов'язати Державну податкову адміністрацію у Львівській області надати мені житло із числа квартир № 108, № 111, № 123 будинку № 48а по вул. Ак. Лазаренка у м. Львові.

Ухвалою суду від 19.10. 2011 року було відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті позовної заяви про уточнення позовних вимог та викладення позовних вимог в єдиному документі від 07.10. 2011 року у частині скасування розпорядженням № 325 від 10.03. 2005 р. Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, скасування розпорядженням № 83 від 11.02. 2005 р. Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради та визнання недійсним свідоцтва на право власності на квартиру № 123 у будинку № 48а на вул. Ак. Лазаренка в м. Львові за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у Львівській області, Сихівської районної адміністрації м. Львова, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про скасування наказу та визнання розпорядження районної адміністрації в частині недійсним.

Крім того, ухвалою суду від 19.10. 2011 року було закрито провадження у справі у частині позовних вимог:

- ордери на квартири № 108 та № 111 будинку № 48 а по вул. Ак. Лазаренка у м. Львові визнати недійсними;

- висилити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1;

- висилити ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_2;

- висилити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_3.

31 жовтня 2011 року на адресу суду надійшла позовна заява позивача про уточнення позовних вимог та викладення позовних вимог в єдиному документі.

Даною позовною заявою ОСОБА_1 просить:

- скасувати наказ № 222 від 05 грудня 2003 року Державної податкової адміністрації у Львівській області в частині закріплення службових квартир в будинку № 48 а, що по вул. Ак. Лазаренка у м. Львові за ОСОБА_3 та за ОСОБА_4;

- скасувати наказ № 175 від 17 серпня 2004 року Державної податкової адміністрації у Львівській області "Про закріплення службового житла";

- скасувати розпорядження № 1167 від 30.12. 2003 р. Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради;

- скасувати розпорядження № 73 від 10.02. 2005 р. Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради;

- скасувати розпорядження № 83 від 11.02. 2005 р. Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради;

- скасувати розпорядження № 325 від 10.03. 2005 р. Франківської районної адміністрації Львівської міської ради;

- скасувати розпорядження № 924 від 07.08. 2006 р. Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради;

- зобов'язати Державну податкову адміністрацію у Львівській області надати мені житло із числа квартир № 108, № 111, № 123 будинку № 48а по вул. Ак. Лазаренка у м. Львові.

Ухвалою суду від 15.11. 2011 року було відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті позовної заяви про уточнення позовних вимог та викладення позовних вимог в єдиному документі від 31.10. 2011 року у частині скасування наказу № 175 від 17 серпня 2004 року Державної податкової адміністрації у Львівській області "Про закріплення службового житла", скасування розпорядження № 73 від 10.02. 2005 р. Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, скасування розпорядження № 83 від 11.02. 2005 р. Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, скасування розпорядження № 325 від 10.03. 2005 р. Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та скасування розпорядження № 924 від 07.08. 2006 р. Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради.

Разом з тим, вищезазначеною ухвалою було частково прийнято до розгляду позовну заяву про уточнення позовних вимог та викладення позовних вимог в єдиному документі від 31.10. 2011 року чим викладено позовні вимоги у наступній редакції:

- скасувати наказ № 222 від 05 грудня 2003 року Державної податкової адміністрації у Львівській області в частині закріплення службових квартир в будинку № 48а що по вул. Ак. Лазаренка у м. Львові за ОСОБА_3 та за ОСОБА_4;

- скасувати розпорядження № 1167 від 30.12. 2003 р. Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради;

- зобов'язати Державну податкову адміністрацію у Львівській області надати мені житло із числа квартир № 108, № 111, № 123 будинку № 48а по вул. Ак. Лазаренка у м. Львові.

Позивач та прокурор позов підтримали та просили задовольнити повністю. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до Указу Президента України № 367/99 від 06.04.1999 р., з метою залучення коштів на будівництво та придбання житла для військовослужбовців та членів їх сімей, продовжено до 31 грудня 2002 року строк дії Указу Президента України від 01.07.1993 р. № 240 «Про інвестування будівництва та придбання житла для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей» із змінами і доповненнями, внесеними Указами Президента України від 16.10. 1993 р. № 468, від 12.11. 1993 р. № 521, від 19.01. 1994 р. № 13,від 05.04. 1994 р. № 136, від 31.05. 1995 р. № 405, від 06.12. 1996 р. № 1166. Згідно вищеназваних Указів Президента України, установам силових структур Львівської області з державного бюджету були надані кошти для будівництва та придбання житла їхнім працівникам та членів їх сімей. Так квартири №№ 106, 108, 111, 123, 130 у будинку № 48-А на вул. Ак. Лазаренка у м. Львові на підставі договору № 121 від 09.08. 2001 р. були передані для осіб податкової міліції ДПА у Львівській області та членів їх сімей як службове житло. Позивач, працюючи з червня 2003 р. на посаді начальника слідчого відділення податкової міліції МГВПМ Городоцької МДПІ ДПА у Львівській області, в пріоритетному порядку мав право, у відповідності до ст. 43 Житлового кодексу Української РСР, першочергового держання жилого приміщення у будинку № 48а по вул. Академіка Лазаренка у м. Львові, оскільки був включений до списку осіб податкової міліції ДПА у Львівській області, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, затверджених виконавчим комітетом Львівської міської ради. Однак керівники ДПА у Львівській області, зловживаючи владою, щоб в подальшому надати не всі вищевказані цільові квартири для працівників податкової міліції ДПА у Львівській області, наказом № 222 від 05 грудня 2003 року ДПА у Львівській області закріплюють службове житло не в пріоритетному порядку, порушуючи п 4.6 Наказу Державної податкової адміністрації України № 326 від 2 липня 2003 року, та не за працівниками податкової міліції ДПА у Львівській області ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Також керівники ДПА у Львівській області, приховуючи свої незаконні дії від контролю виконавчого комітету Львівської міської ради, вищевказаними наказами зібрані матеріали щодо даних квартир направляють на затвердження в Сихівську районну адміністрацію м. Львова. Так квартира № 111 була надана працівнику податкової міліції ОСОБА_4, котрий на пріоритетних умовах не мав права на отримання службового житла, а квартири № № 108 та 123 були закріплені не за працівниками податкової міліції ДПА у Львівській області ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.07. 2002 р. № 174 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» розподіл квартир у будинках, зокрема і за програмою інвестиційного будівництва для військовослужбовців, здійснює управління житлово-комунального господарства міської ради. Вийшовши за межі своїх повноважень, голова Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_12 розпорядженням № 1167 від 30.12. 2003 р. закріплює квартиру № 108 не за працівником податкової міліції ДПА у Львівській області ОСОБА_3, а квартиру № 111 закріплює за працівником податкової міліції ОСОБА_4, котрий на пріоритетних умовах не мав права на отримання службового житла.

Представник відповідача 1 та представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 проти вимог позивача заперечили та просили в задоволенні позову відмовити повністю з мотивів викладених в письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення позивача, прокурора, представника відповідача 1 та представника третіх осіб, дослідивши, у судовому засіданні всі матеріали справи, оцінивши докази та всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення. Суд виходив з наступного.

Відповідно до листа № 16/15-ж від 17.04. 2003 року Управлінням житлово-комунального господарства Львівської міської ради було погоджено передачу Державній податковій адміністрації у Львівській області від Управління служби безпеки України у Львівській області в будинку № 48-А на вул. Лазаренка квартир № № 106, 108, 111, 123, 130 (Т. 2 а.с. 49).

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 518 від 20.06. 2003 року було надано статус службового житла квартирам № № 106, 108, 111, 123, 130 у будинку № 48-А на вул. Академіка Лазаренка. Державну податкову адміністрацію у Львівській області зобовязано провести закріплення вказаних квартир згідно з вимогами чинного законодавства (Т. 2 а.с. 213).

Наказом Державної податкової адміністрації у Львівській області № 222 від 05 грудня 2003 року було закріплено службові квартири в будинку № 48-А по вул. Академіка Лазаренка у м. Львові за наступними працівниками:

- квартиру № 106, однокімнатну, житловою площею 18,4 кв. м. загальною площею 41,5 кв. м., на 6-му поверсі закріпити за ОСОБА_9, заступником Голови ДПА у Львівській області начальником слідчого відділу податкової міліції (одноособово);

- квартиру № 108, двохкімнатну, житловою площею 29,7 кв. м. загальною площею 58,4 кв. м., на 6-му поверсі закріпити за ОСОБА_3, начальником відділу відомчого та фінансового контролю ДПА у Львівській області в складі сімї із трьох осіб (він, дружина, донька);

- квартиру № 111, однокімнатну, житловою площею 18,4 кв. м загальною площею 41,6 кв. м., на 7-му поверсі закріпити за ОСОБА_4, начальником відділу по боротьбі з фіктивним підприємництвом СПД ГВПМ ДПІ у м. Львові в складі сімї із чотирьох чоловік (він, дружина і двоє синів);

- квартиру № 123, двохкімнатну, житловою площею 29,8 кв. м., загальною площею 58,9 кв. м., на 9-му поверсі за ОСОБА_10, старшим оперуповноваженим відділу фізичного захисту УПМ ДПА у Львівській області у складі сімї із чотирьох осіб (він, дружина і дві доньки);

- квартиру № 130, трикімнатну, житловою площею 45,3 кв. м.. загальною площею 78,1 кв., на 10-му поверсі за ОСОБА_13, черговим чергової частини МГВПМ Городоцької ОДПІ у складі сімї із девяти чоловік (він, дружина і семеро синів) (Т. 1 а.с. 5-7).

Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 1167 від 30.12. 2003 року закріплено вищезазначені квартири за відповідними працівниками та оформлено ордери (Т. 2 а.с. 90-92).

ОСОБА_1 16 січня 2001 року було включено до контрольного списку працівників ДПА у Львівській області, які потребують покращення житлових умов (Т. 2 а.с. 231, 232-234).

Згідно вищезазначеного списку позивач проходив службу в слідчому відділі УПМ у області.

Довідками департаменту житлового господарства Львівської міської ради № 14/768 від 16.01. 2001 року та № 16/390 від 22.07. 2004 року підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку з 11.07. 2000 року за № 21611 та в пільговому списку з 11.07. 2000 року за № 6390 (Т. 1 а.с. 48, 49).

Згідно довідок Гарнізонного гуртожитку управління внутрішніх справ м. Львова № 244 від 07.07. 2005 року та № 7 від 17.01. 2006 року ОСОБА_1 з 20.04. 2000 року постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 у гуртожитку та займає одне ліжко-місце (Т. 1 а.с. 50, 51).

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 3 Житлового кодексу передбачено, що житлові відносини в Українській РСР регулюються Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік та видаваними відповідно до них іншими актами житлового законодавства Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами житлового законодавства Української РСР.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Житлового кодексу України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Статтею 119 Житлового кодексу України передбачено, що перелік категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, встановлюється законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік у випадках, які визначаються Радою Міністрів СРСР, службові жилі приміщення можуть надаватися окремим категоріям військовослужбовців.

Згідно Постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України. Викладене дало підстави Верховному Суду України у своєму листі від 26.05.2001 року "Правові позиції щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)" (п. 58) зазначити, що перелік осіб, яким можуть надаватися службові жилі приміщення, встановлюється законодавством як України, так і Союзу Радянських Соціалістичних Республік, а тому до врегулювання законодавством України цього питання слід керуватися відповідними нормами законодавства Союзу СРСР.

Відповідно до ст. 121 Житлового кодексу України порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.

Порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Україні урегульовано Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській СРСР, затвердженого Постановою РМ УРСР від 04.02. 1988 р. № 37 (із змінами та доповненнями) (далі Положення).

Пунктом 3 Положення передбачено, що жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташована на території одного населеного пункту (району в місті), а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення.

Так, як зазначалось, вище судом, Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 518 від 20.06. 2003 р. за рекомендації громадської комісії з житлових питань при виконкомі було надано статусу службового житла квартирам №№ 106, 108, 111, 123, 130 у будинку на вул. Академіка Лазаренка у м. Львові.

Відповідно до п. 7 Положення перелік категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, встановлюється законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Так, службове житло може бути надано відповідно до Переліку категорій працівників, яким може бути надано службове житло, затвердженого Постановою РМ УРСР від 04.02. 1988 р. № 37 (із змінами та доповненнями), зокрема, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та військовослужбовцям внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ за переліком, визначеним Міністерством, та службовим особами органів державної податкової служби.

Згідно п. 8 Положення службові жилі приміщення надаються включеним до згаданого в пункті 7 цього Положення переліку працівникам, які постійно проживають, а також прописані в населеному пункті за місцем розташування відповідного підприємства, установи, організації. З дозволу виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів службове жиле приміщення може бути надано працівникові, який проживав в іншому населеному пункті.

Зазначені приміщення надаються незалежно від перебування працівників на квартирному обліку, без додержання черговості та пільг, установлених для забезпечення громадян житлом, за винятком надання службових жилих приміщень в будинках радгоспів.

Якщо жилі приміщення, в яких проживають відповідні працівники, знаходяться на такій відстані від місця роботи, яка виключає можливість виконання ними трудових обов'язків, надання службових жилих приміщень допускається у випадках, коли ці працівники забезпечені житлом.

У разі недостатності службових жилих приміщень для забезпечення всіх працівників відповідних категорій зазначені приміщення надаються виходячи з інтересів забезпечення нормальної діяльності підприємства, установи, організації.

Пунктом 16 Положення передбачено, що службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація.

У рішенні зазначається, яку займає посаду або виконує роботу особа, якій надається службове жиле приміщення, склад її сім'ї, розмір приміщення, що надається, кількість кімнат у ньому та адреса.

Таким чином, наказом ДПА у Львівській області № 222 від 05.12. 2003 року відповідачем 1 було здійснено розподіл службового житла з урахуванням даних положень норм законодавства та інтересів забезпечення діяльності ДПА у Львівській області, а відповідачем 2, згідно розпорядження № 1167 від 30.12. 2003 року, затверджено рішення відповідача 1.

Позивачем вказується на порушення відповідачем 1 пункту 4.6 наказу ДПА України від 02.07. 2003 р. № 326 в частині закріплення службового житла за працівниками ОДПС не в пріоритетному порядку.

Даним наказом було затверджено Положення про слідчі підрозділи податкової міліції Органів державної податкової служби України, визначено ряд вимог до укомплектування кадрів вказаних підрозділів, вирішення інших питань, повязаних з проходженням служби в слідчих підрозділах податкової міліції (Т. 1 а.с. 46-47).

Так, пунктом 4.6 цього наказу було передбачено з метою створення належних соціальних умов для слідчих працівників у пріоритетному порядку виділяти їм службове житло.

Як слідує з наказу № 222 від 05.12. 2003 р. та не оспорюється Позивачем, службову квартиру № 106 було закріплено за заступником голови начальником слідчого відділу податкової міліції ДПА у Львівській області, інші чотири за службовими особами різних структурних підрозділів ОДПС Львівської області.

Відтак розподіл службових квартир згідно оскаржуваного наказу відповідачем 1 було здійснено в межах чинного законодавства, з урахуванням пункту 4.6. наказу ДПА України № 326 від 02.07. 2003 р. та положень абзацу 4 пункту 8 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого Постановою РМ УРСР від 04.02.1988 р. № 37 (із змінами та доповненнями).

Разом з тим, суду слід зазначити, що у позовних вимогах Позивачем даний наказ оскаржується в частині закріплення службових квартири за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 особами, які на час розподілу даних квартир займали посади начальника відомчого та фінансового контролю ДПА у Львівській області та начальника відділу по боротьбі з фіктивним підприємництвом СПД ВПМ ДПІ у м. Львові.

Крім того, в позовній заяві Позивачем вказується на незаконне, на його думку, закріплення службової квартири в цьому ж будинку за № 123 за ОСОБА_6 начальником відділу планування та інформаційного забезпечення управління стягнення податкового боргу ДПА у Львівській області.

Відповідно до зазначеного вище чинного законодавства, яке регулює порядок надання та користування службовими житловими приміщеннями, дані особи відносились до переліку працівників, яким може бути надано вказане житло, а відтак позовні вимоги щодо скасування наказу № 222 від 05 грудня 2003 року є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Крім того, позивач в обґрунтування вищезазначеної позовної вимоги зазначає на цільовому розподілі вказаних квартир, а саме на необхідності забезпечення ними виключно військовослужбовців та прирівняних до них осіб. Однак дане твердження відхиляється судом, оскільки Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 518 від 20.06. 2003 року було надано статус службового житла квартирам №№ 106, 108, 111, 123, 130 у будинку № 48-А на вул. Академіка Лазаренка, а розподіл службового житла здійснюється відповідно до Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській СРСР, затвердженого Постановою РМ УРСР від 04.02. 1988 р. № 37 (із змінами та доповненнями), яке не передбачає цільового призначення службових квартир.

Щодо позовних вимог про скасування розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 30.12. 2003 р. № 1167 то суду слід зазначити наступне.

Вказану позовну вимогу Позивач обґрунтовує тим, що дане розпорядження було прийнято через перевищення своїх повноважень головою районної адміністрації, оскільки відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.07. 2002 р. № 174 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» розподіл :квартир у будинках, зокрема і за програмою інвестиційного будівництва для військовослужбовців, здійснює управління житлово-комунального господарства міської ради.

Однак пунктами 3.10 та 3.11 вказаного рішення до повноважень районних адміністрацій у галузі житлово-комунального господарства віднесено прийняття розпоряджень про закріплення службового житла, виведення службових приміщень із обліку службових, зміну договору найму житлових приміщень, приєднання звільнених житлових приміщень, прийняття розпоряджень: про передачу комунального житла у приватну власність громадян (приватизація) (Т. 2 а.с. 104-139, 214-216).

Відтак дане рішення Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради є такими, що відповідає чинному законодавству, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Державної податкової адміністрації у Львівській області надати позивачу житло із числа квартир № 108, № 111, № 123 будинку № 48-А по вул. Ак. Лазаренка у м. Львові, то суду слід зазначити наступне.

Оскільки судом встановлено правомірність дії відповідача 1 щодо закріплення службових квартир відповідно до наказу ДПА у Львівській області № 222 від 05.12. 2003 року, то в задоволенні вищезазначеної позовної вимоги ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю.

Крім того, відповідно до п. 15 Положення службове жиле приміщення надається робітникам, службовцям і колгоспникам на час виконання ними обов'язків, які потребують проживання в такому приміщенні. На даний час ОСОБА_1 не перебуває у трудових відносинах із Державною податковою адміністрацією у Львівській області, а тому не має права на отримання відповідного службового житла.

В силу вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, у ході судового засідання позивач не довів суду обґрунтованості позовних вимог, а відповідачі підтвердили правомірність своїх дій.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду, то поданий позов належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Оскільки субєктами владних повноважень не надано суду жодного доказу щодо понесення витрат повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, то судові витрати із позивача не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, представник Прокуратура Рівненської області, до Державної податкової адміністрації у Львівській області, Сихівської районної адміністрації м. Львова, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про скасування наказу та визнання розпорядження районної адміністрації в частині недійсним відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя < Підпис > ОСОБА_14

Постанова складена в повному обсязі 17.11.11р.