Справа № 2-а-2195/10/0270
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2015-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

02 березня 2015 р. Справа № 2-а-2195/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Сала П.І.,

за участю

секретаря судового засідання: Череватої А.Ю.,

представника заявника: Цимбал Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№ 39)" про відстрочення виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 02.08.2010 року у справі № 2-а-2195/10/0270 за позовом Тростянецької об'єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області до державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№ 39)" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Тростянецької об'єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області до державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№ 39)" про стягнення заборгованості.

Постановою суду від 02.08.2010 року, яка набрала законної сили, адміністративний позов Тростянецької об'єднаної державної податкової інспекції у Вінницькій області задоволено повністю та вирішено стягнути з державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№ 39)" податковий борг в сумі 397 453 грн.

17.09.2010 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 2-а-2195/10/0270, на підставі якого 12.10.2010 року відділом державної виконавчої служби Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області відкрите виконавче провадження № 21994642.

11.02.2015 року до суду надійшла заява державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№ 39)", у якій боржник просить відстрочити виконання постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 02.08.2010 року у справі № 2-а-2195/10/0270 строком на 48 місяців. Заява обґрунтовується тим, що дане підприємство є казенним та здійснює некомерційну службову діяльність без мети одержання прибутку для забезпечення професійно-технічного навчання засуджених та залучених до їх праці. Тривалий час підприємство функціонує у складних економічних умовах, пов'язаних з тим, що державою на утримання кримінально-виконавчої системи України виділяються незначні кошти, які не покривають видатків на утримання засуджених. При цьому у підприємства немає майна, на яке відповідно до закону може бути звернуто стягнення. Крім того відсутні кошти на рахунку підприємства, що об'єктивно ускладнює виконання судового рішення про стягнення податкового боргу. Просить врахувати, що керівництвом вживаються заходи для виправлення існуючої ситуації, однак щоб віднайти фінансові можливості для погашення чималої заборгованості підприємству потрібен час, не менше як чотири роки.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року заяву державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№ 39)" призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін виконавчого провадження.

У судовому засіданні представник заявника заяву про відстрочення виконання судового рішення підтримала та просить суд її задовольнити.

Представник стягувача на виклик суду не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності згідно з ч. 2 ст. 263 КАС України. Водночас 20.02.2015 року від Бершадської об'єднаної державної податкової інспекції на адресу суду надійшли письмові заперечення, у яких стягувач просить суд відмовити у задоволенні поданої заяви за безпідставністю та врахувати при цьому, що підприємство має значну податкову заборгованість, яка виникла в тому числі і за рахунок несплати поточних платежів, зокрема тільки за 2014 рік в сумі 177 172 грн. Крім того, суд у цій справі вже надав відповідачу відстрочку виконання рішення, яка не дала очікуваних результатів, а податковий борг підприємства постійно зростає. Відтак стягувач вважає, що подана заява є лише способом уникнення платника податків від виконання своїх зобов'язань.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи заявника та оцінивши інші докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява боржника про відстрочення виконання судового рішення не може бути задоволена з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

В силу вимог ч. 2 ст. 263 КАС України суд у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Як на підставу для задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення у справі № 2-а-2195/10/0270 заявник посилається на ту обставину, що державне підприємство "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№ 39)" перебуває у скрутному фінансовому становищі.

Разом із тим, належних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про неможливість виконання судового рішення, зокрема довідки про відсутність коштів на рахунках у банківських установах, про наявність кредиторської заборгованості, про обсяги фінансування підприємства тощо, заявником суду не надано.

Водночас довідка ПАТ АБ "Укргазбанк" (без дати і номера) про відсутність коштів на розрахунковому рахунку боржника № 4 не може бути достатньою підставою для задоволення поданої заяви, оскільки підтверджує факт відсутності коштів лише на конкретному рахунку підприємства, тоді як з матеріалів справи вбачається наявність декількох рахунків відповідача в різних банківських установах.

Крім того, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21.02.2013 року аналогічну заяву державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№ 39)" було задоволено та відстрочено виконання рішення суду у даній справі строком на 24 місяці, що однак не сприяло виконанню боржником своїх зобов'язань перед бюджетом та погашенню присудженого податкового боргу в сумі 397 453 грн.

Як наслідок, судове рішення, яке набрало законної сили, тривалий час (більше чотирьох років) не виконується, що не відповідає такому важливому принципу здійснення правосуддя як об'язковість судових рішень, та є недопустимим.

Крім того, жодним чином не обґрунтовано строку, на який заявник просить відстрочити виконання рішення суду у цій справі, а також не надано вмотивованих пояснень в тій частині, що істотно може змінитися у майновому становищі підприємства після закінчення 48 місяців, про які просить заявник.

Відтак, суд вважає слушними доводи стягувача про те, що подану заяву слід розглядати як спосіб уникнення чи відтермінування виконання платником податків своїх зобов'язань, без реального наміру погасити існуючу перед бюджетом податкову заборгованість.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що відстрочення виконання судового рішення можливе лише у виняткових випадках, які судом не встановлено, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення заяви державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№ 39)".

Керуючись ст.ст. 160, 165, 263 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні заяви державного підприємства "Підприємство Ладижинської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№ 39)" про відстрочення виконання судового рішення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сало Павло Ігорович