Справа № 802/2081/15-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 липня 2015 р. Справа № 802/2081/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Мошняги В.І.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Комісарчук М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації

про: визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., він звернувся до відповідача з заявою про надання згоди на сплату митних платежів на автомобіль ЗАЗ "Сенс" TF698K-20, який одержав у якості гуманітарної допомоги від Головного управління праці та соціального захисту населення його покійний батько у 2012 році.

На що, департамент соціальної політики Вінницької облдержадміністрації листом від 28.08.2014р. повідомлено ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для переоформлення зазначеного автомобіля, посилаючись при цьому на п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, у зв'язку із чим позивачу відмовлено у наданні дозволу на сплату митних платежів з підстав пропущення ним шестимісячного терміну звернення.

На думку позивача, відмова Департаменту соціальної політики Вінницької облдержадміністрації є протиправною, що стало підставою для звернення до суду з позовними вимогами про визнання її протиправною та зобов'язання департаменту соціальної політики облдержадміністрації надати дозвіл на сплату митних платежів на автомобіль.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю та, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та пояснення надані у судовому засіданні, просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечувала та просила суд в його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку про те, що позов слід задовольнити, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 20.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації з заявою про надання згоди на сплату митних платежів на автомобіль марки ЗАЗ "Сенс" 2012 року випуску (номер кузова НОМЕР_1), який одержав у якості гуманітарної допомоги від Головного управління праці та соціального захисту населення його покійний батько у 2012 році.

З тексту відповіді Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації, оформленої листом від 28.08.2014 року № 04-3841 слідує, що оскільки з дня смерті ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_1 року у шестимісячний термін позивачем не сплачена залишкова вартість автомобіля, у Департаменту соціальної політики облдержадміністрації відсутні правові підстави надати дозвіл на сплату митних платежів.

На думку позивача, відмова відповідача є протиправною, у зв'язку із чим він звернувся до суду із даним позовом.

Суд, визначаючись щодо заявлених позовних вимог та наданих у справу доказів, виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №875-XII від 21.03.1991, після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 Порядку № 999 від 19.07.2006 передбачено, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

Відповідно до п. 3 Порядку № 999 від 19.07.2006 до членів сім'ї інваліда належать громадяни України, які проживають разом з ним, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку.

Виходячи із вищевикладеного суд вважає, що позивач володіє сукупністю усіх необхідних для переоформлення автомобіля підстав.

Крім того, суд критично оцінює посилання відповідача на пропуск позивачем строку сплати митних платежів.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Перебіг строку на сплату залишкової вартості автомобіля розпочався з наступного дня після смерті інваліда, тобто 20.02.2014 року. Таким чином, позивач звернувся до департаменту соціальної політики обласної державної адміністрації про переоформлення автомобіля в останній день спливу шестимісячного строку, а саме 20.08.2014 року.

Також судом встановлено, що на адресу позивача не надходили від відповідача повідомлення про право на переоформлення автомобіля.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що дії департаменту соціальної політики обласної державної адміністрації, що полягають у відмові ОСОБА_1 у переоформленні автомобіля є протиправними.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача надати дозвіл на сплату залишкової вартості транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Повноваження відповідача щодо прийняття відповідних рішень, в тому числі про надання дозволу на надання дозволу на сплату залишкову вартості транспортного засобу за своєю правовою природою є дискреційним.

Згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 № 21-87а13 слідує, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Враховуючи викладене, суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження відповідача у питаннях надання дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля, що належать виключно до компетенції відповідача, а також зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень вчиняти певні дії чи приймати рішення за умови настання чи встановлення певних обставин.

При цьому, приймаючи таке рішення, суд керується нормами п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, відповідно до яких у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову частково.

Крім того, з метою належного захисту порушених прав позивача у сфері публічно-правових відносин, суд приходить до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки дії департаменту соціальної політики обласної державної адміністрації, що полягають у відмові ОСОБА_1 у переоформленні автомобіля судом визнано протиправними, відтак суд приходить до переконання, що для належного захисту порушених прав позивача у сфері публічно-правових відносин, слід прийняти рішення про визнання протиправним та скасувати рішення Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації від 28.08.2014 року №04-3841 про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на сплату залишкової вартості транспортного засобу ЗАЗ "СЕНС" ТF 698К-20 2012 року випуску, кузов Y6DTF698KC0314942.

Питання про розподіл судових витрат у справі вирішується судом відповідно до вимог статті 94 КАС України та частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації щодо відмови у наданні дозволу ОСОБА_1 на сплату залишкової вартості транспортного засобу ЗАЗ "СЕНС" ТF 698К-20 2012 року випуску, кузов Y6DTF698KC0314942.

Зобов'язати Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.08.2014 року про надання йому дозволу на сплату залишкової вартості транспортного засобу ЗАЗ "СЕНС" ТF 698К-20 2012 року випуску, кузов Y6DTF698KC0314942.

В решті вимог відмовити.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації від 28.08.2014 року №04-3841 про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на сплату залишкової вартості транспортного засобу ЗАЗ "СЕНС" ТF 698К-20 2012 року випуску, кузов Y6DTF698KC0314942.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович