Справа № 368/1759/14-а
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2014-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області

Справа № 368/1759/14-а
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.11.2014 року Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді Шевченко І.І.
при секретарях Губенко А.П. та Гребеневич А.І.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов`язання надати статус інваліда війни, -
в с т а н о в и в:
позивач просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької РДА, щодо відмови їй, ОСОБА_1 , у визначенні інваліда війни та видачі відповідного посвідчення. яке підтверджує його статус неправомірними, зобов`язати Управління соціального захисту населення Кагарлицької РДА Київської області встановити йому, ОСОБА_1 , статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення, звільнити його від сплати судового збору на підставі Закону України «Судовий збір» від 08.07.2011 року, посилаючись на те, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії і має 2 групу інвалідності з 28.03.2014 року. Захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується витягом з протоколу 839 від 25 березня 2014 року.
Він, як рядовий, приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі спец формування АКВТ АК-2254, що відносилось до інших військових формувань, що встановлено рішенням Кагарлицького районного суду від 31.10.2013 року. Він був залучений та приймав участь у складі військового формувань з 30.06.1987 року по 30.07.1987 р., про що встановлено юридичний факт 29.05.2013 року рішенням Кагарлицького районного суду.
В результаті роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС він став інвалідом 2 групи 1 категорії внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони та інших військових формувань, що стали інвалідами внаслідок захворювання пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, відносяться до категорії інвалідів війни
Норми даного Закону відносяться до осіб, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони та інших військових формувань, створених на підставі «Положення про цивільну оборони в СРСР», затверджених постановою ЦК КПРС та Ради Міністрів СРСР № 1111 від 18.06.1976 року. Відповідно до п. 10 ст. 7 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» підставою для встановлення статусу інваліда війни є посвідчення громадянина, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи /категорія 1/ з вкладкою учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також довідка, що підтверджує залучення особи, яка стала інвалідом внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, у складі військового формування.
Відповідно до ст. 7 вищевказаного Закону п.п. 10 «Положення по видачі посвідчень та нагрудних знаків ветеранів війни», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 12 травня 1994 року за № 302 - визначення статусу інвалідів війни та видача відповідних посвідчень покладена на органи міністерства праці та соціального, а тому він звернувся із відповідною заявою та доданими необхідними документами відповідача з проханням визначити йому статус та видати відповідне посвідчення. Згідно з вимогами ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх по особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідачем було відмовлено йому у видачі посвідчення інваліда війни, що стверджується відмовою від 30.05. 2014 року за № 432.
Вважає дії відповідача у відмові визначення йому статусу особи як інваліда та видачі йому відповідного посвідчення неправомірними та такими, що порушують його права, а тому він вимушений звернутися до суду для поновлення його прав.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заперечення, з якого вбачається, що згідно п. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війки, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать інваліди з числа начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу PCP, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України. Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами. Згідно з Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302, «Посвідчення інваліда війни» видається органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина на підставі довідки медико - соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Згідно довідки МСЕК про групу та причину інвалідності від 28.03.2014 сер. КИО-1 № 0429965 причиною інвалідності ОСОБА_1 є захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 31.01.2012 р. слідчим військової прокуратури Білоцерківського гарнізону лейтенантом юстиції Білик В. В., розглянувши матеріали кримінальної справи стосовно службовця ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України - встановив з 28.05.2009 р. ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що громадянин ОСОБА_1 не призивався на військові збори для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, діючи в супереч інтересів служби та зловживаючи службовим становищем в інтересах третіх осіб, складав та видавав довідки про нібито перебування ОСОБА_1 на таких зборах. У подальшому ОСОБА_1 , використавши недостовірні довідки, отримані внаслідок незаконних дій ОСОБА_2 набув статус інваліда війни. Одночасно повідомляють, що в грудні 2012 р. згідно вироку від 04.05.2012 р. Кагарлицьким районним судом, безпідставно видане посвідчення інваліда війни було вилучено. Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 31.10.2013 року встановлено факт того, що спецформування автоколона військового типу АК 2254 відноситься до інших військових формувань. Згідно запиту, поданого до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, що згідно облікових даних Головного управління оборонного та мобілізаційного планування ГШЗСУ автоколона АК-2254 до складу збройних сил не входила та інформація про неї відсутня. Проте, в інших наданих на розгляд документах відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у спецформуванні автоколона військового типу АК 2254, як особа начальницького або рядового складу даного військового формування. Зважаючи на викладене, для встановлення ОСОБА_1 статусу інваліда війни як особі, що приймала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військового формування, правових підстав немає.
Суд, вислухавши позивача, його представника та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до частково задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Закон України від 22.10.1993 р. № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 - є інвалідом 2 групи (довічно), що підтверджено довідкою МСЕК про призначення інвалідності 2 групи (довічно) серія КИО-1 № 0429965 від 16.04.2014 року, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з наслідків ліквідації аварії на ЧАЕС.
Окрім того, у позивача є посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 , вкладка № НОМЕР_2 , видане Київською обласною державною адміністрацією 25.03.2003 року.
В матеріалах справи містяться паспорт, посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (1 категорії) з вкладкою, довідка до акту огляду МСЕК, витяг із протоколу засідання Центральної військово лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 25.03.2014 року № 839, рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 29.05.2013 року та рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 31.10.2013 року.
Таким чином, дані обставини справи свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 з 30.06.1987 р. по 30.07.1987 р. приймав участь у складі військового формування.
Згідно п.10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано всі необхідні документи, передбачені п.10 Положення, тому підстав для відмови у встановленні статусу інваліда війни у відповідача не було.
Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено.
Згідно з п. 7 Положення, посвідчення інваліда війни видаються пенсіонерам, які отримують пенсії в органах Пенсійного фонду, органами праці та соціального захисту населення, іншим пенсіонерам - органами, в яких вони перебувають на обліку для призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.
У відповідності до п. 12 цього Положення посвідчення, зазначені в пунктах 3, 4 і 5, зокрема «Посвідчення інваліда війни» видаються інвалідам війни на підставі одного з таких документів: «Удостоверение инвалида Отечественной войны», «Удостоверение инвалида о праве на льготы», для малолітніх в`язнів - «Удостоверение» і довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності, довідки, видані органами Міноборони, МВС, Держспецзв`язку, МНС, СБ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, Мінпраці.
Зокрема, в наданому пакеті документів до заяви про отримання статусу позивачем надано довідку МСЕК № 0429965.
Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» позивачам повинно бути вручено посвідчення інваліда війни.
Згідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків інвалідів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302, посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту».
Таким чином, реалізувати свої права і отримати відповідні пільги, встановлені законодавством для інвалідів війни, позивач може шляхом отримання в органах праці та соціального захисту населення посвідчення інваліда війни шляхом подання відповідних документів.
Аналогічна правова позиція закріплена в ухвалах ВАСУ № К-39164/10 від 06.04.11р., № К-36579/10 від 20.07.11р., № К/9991/4541/11 від 29.05.14р.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про неправомірність спірних дій відповідача та про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу інваліда війни та видачі йому посвідчення інваліда війни встановленого законом зразка.
Що стосується позову в частині зобов`язання відповідача встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати на його ім`я відповідне посвідчення інваліда війни, то суд не наділений правом встановлювати особі статус інваліда війни оскільки це є виключною компетенцією комісій, рішення яких виносяться колегіально і будь-які інші органи не можуть цього робити, тому необхідно лише зобов`язати управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації переглянути матеріали щодо надання статусу інваліда війни ОСОБА_1 та видачі на його ім`я посвідчення інваліда війни і прийняти рішення згідно законодавчих актів України.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16 січня 2014 року у справі № К/9991/66616/11.
Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, ст. 19 Конституції України, ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст.. 7 п. 9, 18 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 35 Закону України «Про правові засади цивільного захисту», суд, -
п о с т а н о в и в:
Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов`язання надати статус інваліда війни задовольнити частково.
Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької РДА щодо відмови ОСОБА_1 надати статус інваліда війни неправомірними.
Зобов`язати управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації переглянути матеріали щодо надання статусу інваліда війни ОСОБА_1 та видачі на його ім`я посвідчення інваліда війни і прийняти рішення згідно законодавчих актів України.
В решті позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протя гом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини тре тьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отри мання копії постанови.
Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можли вість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії поста нови суду.

Суддя І. І. Шевченко