Справа № 2а-0770/2786/12
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" серпня 2015 р. м. Київ К/800/23371/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.,

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства "Брустурянське лісомисливське господарство"

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суд від 02.03.2014

у справі № 2а-0770/2786/12

за позовом Державного підприємства "Брустурянське лісомисливське господарство"

до Державної податкової інспекції у Тячівському районі Закарпатської області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.01.2013 позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Тячівському районі Закарпатської області від 08.11.2010 № /3.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суд від 02.03.2014 скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.01.2013 та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суд від 02.03.2014, залишивши в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами проведеної податковим органом планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2009 по 31.12.2009 та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 31.12.2009, складено акт перевірки від 12.05.2010 № 396-231/32464172, у висновках якого встановлено порушення позивачем: пп.7.3.1. п.7.3 ст.7 та ст. 8 - 1 Закону України "Про податок на додану вартість", а саме: за перевіряємий період занижено суму податку на додану вартість, в результаті чого донараховано податок на додану вартість в сумі 489 454,00 грн.

На підставі висновків зазначеного акта перевірки, відповідачем 20.05.2010 прийнято податкове повідомлення-рішення № /0, яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 734 181,00 грн. (за основним платежем - 489 454,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 244 727,00 грн.).

За результатами адміністративного оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення, відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення від 08.11.2010 №/3 про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 734 181,00 грн. (за основним платежем - 489 454,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 244 727,00 грн.).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з правомірності прийняття відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення.

Однак, колегія суддів, переглядаючи рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування спірного податкового повідомлення-рішення від 08.11.2010, беручи до уваги наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, а матеріалами справи підтверджено: перебування ДП "Брустурянське лісомисливське господарство" на спеціальному режимі оподаткування ПДВ діяльності у сфері лісового господарства з 01.01.2009 по 31.05.2009, діяльність у сфері лісового господарства за КВЕД 02.01.1 ("лісівництво та лісозаготівлі"), перевищення питомої ваги сільськогосподарських товарів понад 75 відсотків реалізації згідно податкових декларацій з ПДВ за період січень - квітень 2009 року, правильність визначення суми донарахування податку та застосування штрафної санкції (саме суми нарахування, а не правомірність такого, яке є предметом розгляду даної справи).

Особливості спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського і лісового господарства та рибальства регулюється ст. 8-1 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції Закону України "Про першочергові наслідки запобігання негативним наслідкам фінансової кризи та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 31.10.2008 639 - VI (набрав чинності з 01.01.2009, з наступними змінами та доповненнями).

Так, згідно п.8-1.1 зазначеної статті, резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 8-1.6 цієї статті, може обрати спеціальний режим оподаткування.

Пунктом 8-1.6 ст. 8-1 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлено, що сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є поставка вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих виробничих потужностях, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів (послуг) становить не менше 75 відсотків вартості всіх товарів (послуг), поставлених протягом попередніх дванадцяти послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Відповідно до пп. 8-1.15.6 п. 8-1.15 ст.8-1 Закону України «Про податок на додану вартість», обробка чи переробка продукції, одержаної в результаті діяльності платника податку у сфері сільського та лісового господарства і рибальства, вважається діяльністю у сфері сільського та лісового господарства і рибальства за умови, якщо така продукція вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку (крім їх придбання в інших осіб).

Підпунктом 8-1.15.7 пункту 8-1.15 ст. 8-1 Закону України «Про податок на додану вартість» визначено, що виходячи з норм цього пункту, Кабінет Міністрів України визначає та оприлюднює повний перелік видів діяльності, на які поширюються норми цієї статті, згідно з Національним класифікатором України "Класифікація видів економічної діяльності", затвердженим відповідно до Закону України "Про стандартизацію".

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2009 № 23 (втратила чинність згідно постанови КМ України від 27.12.2010 № 1236, діюча та в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) затверджено Перелік видів діяльності, на які поширюється норми ст. 8-1 Закону 168.

Так, згідно п. 9 вказаної Постанови норми ст. 8-1 України «Про податок на додану вартість» поширюються на вид діяльності "лісівництво та лісозаготівлі", до яких відносяться: вирощування будівельного лісу, посадка, підсадка саджанців, охорона лісу та лісосік, вирощування молодого порослевого лісу та балансової деревини вирощування лісосадивних матеріалів, вирощування різдвяних ялинок, лісозаготівлі, рубання лісу та виробництво ділової деревини такої як колоди, стовпи, жердини, одержування паливної деревини, вирубування (дерев) лісу з метою зробити землі придатними для сільськогосподарського виробництва, вирощування рослинних матеріалів для плетіння

При цьому, у примітці до Переліку зазначено, що у цьому Переліку обробка чи переробка продукції, одержаної в результаті діяльності у сфері сільського господарства, та обробка чи переробка та/ або консервація продукції, одержаної в результаті діяльності у сфері сільського (в частині тваринництва) та лісового господарства, рибальства і рибництва, вважається діяльністю у сфері сільського та лісового господарства, рибальства і рибництва за умови, якщо така продукція вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовляється) безпосередньо платником податку на додану вартість (крім їх придбання в інших осіб).

Класифікатор видів економічної діяльності затверджений наказом Держспоживстанодарту України від 26 грудня 2005 року за № 375 (скасовано з 31.12.2012 року, діючий та в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - КВЕД) та КВЕД 02.01.1 включає, в тому числі, лісозаготівлі, рубання лісу та виробництво ділової деревини такої як колоди, стовпи, жердини, одержування паливної деревини.

У відповідності із розділом 3.1 "Терміни і визначення" КВЕД, процес промислового виробництва - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовується для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи товарів виробничого призначення); оброблення уживаних товарів на сировину; надання промислових послуг. Продукція є результатом виробничого процесу. Це загальний термін, який використовується як для позначення товарів, так і послуг.

Згідно із пп. 8-1.15.3 п.8-1.15 ст. 8 Закону України «Про податок на додану вартість», для цілей статті 8 цього Закону під діяльністю у сфері лісового господарства (лісництва) розуміється: а) залісення, вирощування і догляд за деревами або чагарниками чи вирубування дерев та/або чагарників; б) збирання дикорослих грибів та ягід, інших дикорослих рослин, їх обробка та консервація;

Виходячи з аналізу наведених правових актів, термінів та визначень наданих ними, продукцією перероблення у сфері лісового господарства є виробництво ділової деревини та одержування паливної деревини, та такою є лісо продукція.

При цьому, згідно п. 8-1.7 ст.8 Закону України «Про податок на додану вартість», сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у групах 1 - 24 УКТЗЕД згідно із Законом України "Про Митний тариф України", про що суд констатує наступне: згідно преамбули Закону України "Про митний тариф" від 5 квітня 2001 № 2371 - III, митний тариф України - це систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України. Товарною номенклатурою Митного тарифу України є Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), яка базується на Гармонізованій системі опису та кодування товарів

Як вірно зазначено судом першої інстанції, з наведеного вбачається невідповідність положень п.8-1.7 ст. 8 Закону України «Про податок на додану вартість», іншим положенням цієї статті (колізія закону), в зв'язку з чим різні пункти однієї статті 8-1 Закону припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків.

Пунктом 4.1. Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 № 2181 - III (втратив чинність з 1 січня 2011 року згідно Податкового кодексу України, чинний та в редакції Закону станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Аналогічне закріплене і у п. 56.21 ст. 56 Податкового кодексу України.

За наведених обставин, вірним є висновок суду першої інстанції про відсутність у податкового органу підстав для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 08.11.2010 № /3.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Враховуючи вищевикладене, постанова Львівського апеляційного адміністративного суд від 02.03.2014 підлягає скасуванню із залишенням в силі постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.01.2013.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Брустурянське лісомисливське господарство" задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суд від 02.03.2014 скасувати, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.01.2013.залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль