Справа № 810/2857/15
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2015 року 810/2857/15

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Балаклицького А.І., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доІрпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.06.2015 №1362-15.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржуване повідомлення-рішення є протиправним та суперечить ст.ст. 21, 23, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про оренду землі»; п. 288.1 ст. 288 ПК України, оскільки контролюючий орган, всупереч умов діючого договору, безпідставно значно завищив суму орендної плати за 2015 рік, а тому необґрунтовано визначив суму податкового зобов`язання в розмірі 79827,26 грн.

У судове засідання, призначене на 03.08.2015, з'явився представник позивача.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Крім того, частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідачем не надано суду доказів поважності причин неможливості забезпечення явки представника відповідача на судове засідання, а тому суд на підставі ч. 4 та ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливим розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

Ірпінською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області видано податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» від 08.06.2015 №1362-15, яким визначено суму податкового зобов`язання позивача за платежем: орендна плата з фізичних осіб у сумі 79827,26 грн.

Вважаючи дане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з позовом про його оскарження.

Відповідно до договору оренди землі, укладеного з Ірпінською міською радою Київської області 08.02.2006 та зареєстрованого в Ірпінському міському відділі №2 Київської РФ Центр ДЗК за №381 (із змінами від 01.01.2007; 01.04.2008 та 27.07.2011) позивач є орендарем земельної ділянки комунальної власності розташованої у м. Ірпені по вул. Миру, 16, площею 0,3517 га.

Нарахування суми орендної плати з фізичних осіб за 2015 рік за вказану земельну ділянку відповідачем проведено відповідно до п. 286.5 ст. 286 ПК України, а податкове повідомлення-рішення видане позивачу як одному з осіб - власників будівлі, що розташована на орендованій земельній ділянці та перебуває у спільній власності двох фізичних осіб (за їх згодою) з урахуванням пп. 1 п. 286.6 ст. 286 ПК України.

Зі змісту Договору оренди землі від 08.02.2006 слідує, що станом на дату його укладання нормативна грошова оцінка землі складала 242 934,00 грн., орендна плата становила 2429,34 грн. на рік. За взаємною згодою сторін, за період дії договору до нього вносились зміни у зв`язку із зміною нормативної грошової оцінки землі.

Так, 01.01.2007 сторонами Договору укладено Угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 08.02.2006, якою визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 251441,00 грн., орендна плата встановлена у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі і склала 10057,64 грн. на рік, та на місяць - 838,14 грн. відповідно.

Також, 01.04.2008 сторонами Договору укладено Угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 08.02.2006, якою визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 258419,99 грн., орендна плата встановлена у розмірі 6% від нормативної грошової оцінки землі і склала 15505,20 грн. на рік, та на місяць - 1290,10 грн., відповідно.

Передбачений договором порядок розрахунку суми орендної плати та її розмір повністю відповідають вимогам п.п. 288.5.1 п. 288.5 статті 288 ПК України.

Визначений договором порядок розрахунку суми орендної плати та її розмір відповідають вимогам п.п. 288.5.1 п. 288.5 статті 288 ПК України.

Також, згідно змін, внесених до укладеного договору Угодою від 27.07.2011 - строк дії договору продовжено до 08.02.2016р.

Відповідно до 288.1. ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні, зокрема, інформувати відповідний контролюючий орган внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни (ч.3 ст. 24 ЗУ «Про оренду землі»)

Позивач стверджує, що до діючого договору оренди землі № 381 від 08.02.2006р. останній раз вносились зміни 27.07.2011, що зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства.

Договір не містить положень про можливість внесення змін до нього в односторонньому порядку, як не містить і положень про можливість автоматичної зміни умов договору у зв`язку із змінами діючого законодавства, зокрема. Усі зміни до договору оренди землі повинні бути внесені за згодою сторін або за рішенням суду, більше того, додаткова угода до діючого договору оренди землі укладається у тій самій формі, що і договір, реєструється у встановленому прядку та набуває чинності з моменту такої реєстрації.

Позивач переконаний, що законних підстав для визначення суми податкового зобов`язання позивача за платежем: орендна плата з фізичних осіб за 2015рік в сумі 79827,26 грн. всупереч умов укладеного договору, яким встановлено орендну плату в сумі 15505,20 грн. на рік - немає.

При цьому, суд звертає увагу на те, що за попередній бюджетний період (за 2014 рік) за тих самих умов договору, контролюючий орган визначив суму податкового зобов`язання позивачеві за платежем: орендна плата з фізичних осіб в сумі за рік 18917.06 грн. (податкове повідомлення-рішення № 27-7662 від 20.06.2014р)

Відповідно до п.286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно пп. 14.1.42 п. 14.1 ст. 14 ПК України дані державного земельного кадастру - це сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

Отже, контролюючі органи для визначення власникам земельних ділянок та землекористувачам розміру земельного податку та орендної плати використовують дані державного земельного кадастру та договорів оренди земельних ділянок щодо площі земельних ділянок, їх нормативної грошової оцінки з урахуванням коефіцієнтів індексації, а також ставки податку.

Згідно листа Державного агентства земельних ресурсів України від 14.01.2015 №6-28-0.22-215/2-15 коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, розрахований відповідно до п. 289.2 ст. 289 ПК України, станом на 01.01.2015 становить 1,249.

Як встановлено судом, на виконання умов п. 10 Договору оренди землі щодо строків внесення орендної плати, позивачем щомісяця сплачувалось 1576,42 грн., що перевищує визначену договором суму орендної плати.

Отже, плата за землю в 2015 році сплачувалась позивачем відповідно до вимог п.п. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України із застосуванням ставок земельного податку 2014 року з урахуванням коефіцієнта індексації - 1,249.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем сплачувалась плата землю згідно вимог закону, а тому висновки податкового органу є необґрунтованими.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, відповідно, позовні вимоги підлягають задоволенню, а висновки податкового органу є безпідставними та непідтвердженими жодними доказами.

Відповідно до ст. 97 КАС України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки позивач з клопотанням про відшкодування судових витрат до суду не звертався, дане питання при прийнятті рішення у справі судом не розглядається.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158-163, 167, 257 КАС України, суд, -

п ос т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 08.06.2015 №1362-15.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Балаклицький А. І.