Справа № 2-а-167/11
Суддя: Лопатюк Н. Г.
Дата ухвалення: 2011-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-167/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2011 року суддя Святошинського районного суду м.Києва Лопатюк Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження в м.Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва про визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду в місті Києві по перерахунку та виплати йому пенсії по інвалідності в мінімальному розмірі та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідно до статей 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ", виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести перерахунок і виплату йому пенсії по інвалідності в мінімальному розмірі та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю, відповідно до статей 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з моменту порушення його прав по теперішній час з урахуванням виплачених сум, посилаючись на те, що відповідачем безпідставно та неправомірно відмовлено йому у нарахуванні у повному обсязі пенсії по інвалідності в мінімальному розмірі та додаткової пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю.

Позивач подав до суду клопотання в якому просить розглянути справу за його відсутності в прядку письмового провадження (а.с.25).

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду свої заперечення (а.с.23), а тому суд вважає за можливе розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, постраждалою внаслідок чорнобильської катастрофи, віднесеною до першої категорії.

12.06.2001 року, йому довічно встановлено 2 групу інвалідності, пов'язану із впливом аварії на Чорнобильській АЕС, та видано відповідне посвідчення (а.с.13-14).

Частиною четвертою ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " встановлено, що розмір пенсії по інвалідності для інвалідів 2 групи в усіх випадках не може бути меншим 8 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", для інвалідів 2 групи, розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяної здоров'ю встановлено у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров'я та освіти.

Відповідно до ст.17 вищеназваного закону, основні державні соціальні гарантії встановлюються законами і не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму. До основних державних соціальних гарантій включено мінімальний розмір заробітної плати та мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, розмір пенсії по інвалідності ОСОБА_1 в усіх випадках не може бути меншим ніж 8,75 розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1М призначено мінімальну пенсію по інвалідності, але у розмірі меншому від мінімального розміру, встановленого статтями 50 і 54 Закону № 796/97-ВР.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, П групу інвалідності ОСОБА_1М отримав 12 червня 2001року.

Однак до суду, позивач звернувся лише 23.11.2010 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають частковому задоволенню з врахуванням шестимісячного строку звернення до суду з позовом за захистом прав, свобод та інтересів, оскільки поважність причин його пропуску позивачем не було суду доведено, тобто за період з 23.05.2010 року за виключенням виплат здійснених за цей період.

Щодо вимог позивача про здійснення виплати основної та додаткової пенсії, відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону в майбутньому, то вони не підлягають задоволенню, оскільки зазначене право передбачене Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання та не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин

Керуючись ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6, 17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", ст. 8, ч 2 ст. 19 Конституції України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9, ст.ст. 7-12, 99, 100, 128, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Аміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва по призначенню і виплаті ОСОБА_1 пенсії як інваліду другої групи з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 державну та додаткову пенсію з 23 травня 2010 року відповідно до статей 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII (в редакції від 09.07.2007 року) виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком, а також перерахувати щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з застосуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом про Державний бюджет на відповідний рік, за виключенням здійснених Управлінням Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва за цей період таких виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного адміністративного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

С У Д Д Я: