Справа № 2а-8205/10/2670
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-8205/10/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Каракашьян С.К.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"21" лютого 2011 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.,

суддів - Степанюк А.Г. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Гончар Н.О.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою відповідача Державної податкової інспекції у Печерському районі м.Києва на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 08 липня 2010 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет індустрія» до Державної податкової інспекції у Печерському районі м.Києва про скасування податкового повідомлення-рішення від 19 лютого 2010 року №/0, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «Паритет індустрія», звернулося до Окружного адміністративного суду м.Києва із позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі м.Києва про скасування податкового повідомлення-рішення від 19 лютого 2010 року №/0.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 08 липня 2010 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач ДПІ у Печерському районі м.Києва подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог позивача повністю, посилаючись на неповне зясування судом 1-ої інстанції обставин, що мають значення для справи, та на порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що дані наведені в декларації поданій позивачем, не відповідають даним бухгалтерського та податкового обліку платника, а тому контролюючим органом обґрунтовано не визнано податкову звітність від платника податків як податкову декларацію, оскільки вона заповнена всупереч правилам зазначеним у затвердженому порядку та прийнято податкове повідомлення-рішення від 19 лютого 2010 року №/0.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1, ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 18.12.2009 р. ТОВ «Паритет індустрія»направило поштою до ДПІ у Печерському районі м. Києва податкову декларацію з ПДВ за листопад 2009р., після відмови у прийнятті ДПІ у Печерському районі м.Києва. Отримання декларації підтверджується підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення, відмітка про вручення 21.12.2009р.

Відповідачем на виконання п. 3.4 наказу ДПА у м.Києві від 17.03.2009р. №163 «Про проведення операції «Мінімізатор»та Протоколу засідання робочої групи по відпрацюванню податкової звітності в рамках проведення операції «мінімізатор»управлінням оподаткування юридичних осіб повідомлено керівництво ТОВ «Паритет індустрія»про не визнання декларації з ПДВ за листопад 2009р., як податкових документів.

При цьому, відповідач послався на вимоги підпункту 4.1.2. пункту 4.1. статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», зокрема на те, що податкова звітність позивача заповнена платником податків всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення.

На думку відповідача, позивачем було порушено пункт 1.3. Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженої наказом ДПА України від 30.05.1997 N 166 «Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання», зокрема виявлено нарахування податків неадекватних задекларованим валовим доходам.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до п. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»прийняття податкової декларації є обовязком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом. Відмова службової (посадової) особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин або висування нею будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування від'ємного значення обєктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобовязань тощо) забороняється та розцінюється як перевищення службових повноважень такою особою, що тягне за собою її дисциплінарну та матеріальну відповідальність у порядку, визначеному законом.

Податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обовязкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків .

У цьому випадку, якщо контролюючий орган звертається до платника податків з письмовою пропозицією надати нову податкову декларацію з виправленими показниками (із зазначенням підстав неприйняття попередньої), то такий платник податків має право: надати таку нову декларацію разом зі сплатою відповідного штрафу; оскаржити рішення податкового органу в порядку апеляційного узгодження.

Можливою підставою неприйняття податкової декларації є її заповнення з порушеннями вимог законодавства або не зазначення обовязкових реквізитів; по друге, про невизнання отриманого податковою декларацією податковим органом приймається рішення, яке може бути оскаржено, проте, в порядку апеляційного узгодження.

Подана позивачем податкова декларація за листопад 2009 року містила всі обовязкові реквізити, підписана відповідною посадовою особою та скріплена печаткою платника податків, що підтверджується копіями зазначеної звітності, наданими позивачем.

Посилання відповідача на невідповідність декларації вимогам Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженої наказом ДПА України від 30.05.1997 N 166 з тих підстав, виявлено нарахування податків неадекватних задекларованим валовим доходам, не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.

Крім того, згідно норм Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 р. №166 дозволяє стверджувати, що податковий орган при прийнятті податкової декларації здійснює формальну перевірку наявності обов'язкових реквізитів, підписів відповідальних посадових осіб і відтиску печатки підприємства, і не може перевіряти відповідність показників даної декларації даним обліку позивача.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що відповідач, як субєкт владних повноважень, при невизнанні податкової звітності від платника податків як податкової декларації та прийнятті податкового повідомлення-рішення від 19 лютого 2010 року №/0 діяв безпідставно, з порушенням вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, ч.3 ст. 2 КАС України.

Таким чином, оскільки податкове повідомлення-рішення від 19 лютого 2010 року №/0 обумовлено саме невизнанням поданої позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2009 р. та зважаючи на неправомірність дій податкового органу з цього приводу, прийняте відповідачем на підставі акту №446/15-3 від 01.02.2010 року податкове повідомлення-рішення від 19 лютого 2010 року №/0 підлягає скасуванню.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів вважає, що вимоги апелянта - є безпідставними, а висновки суду першої інстанції не спростовуються доводами апеляційної скарги

З підстав вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м.Києва - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 08 липня 2010 року по справі № 2-а-8205/10/2670 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Суддя А.Г.Степанюк

Суддя С.Б.Шелест