Справа № 813/2171/15
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 року Справа № 813/2171/15

12год. 14 хв. Зал судових засідань № 7

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карп'як О.О. ,

при секретарі судового засідання Дорош Х.Р.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

від відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Миколаївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 27.06.2014 року №14197-15, №14198-15, №14199-15 та скасувати податкову вимогу №34-25/4217 від 03.09.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскільки земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована за Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та на ній знаходиться магазин, в якому проводиться підприємницька діяльність позивача, то в силу пп. г п.1 підрозділу 8 ПК України, позивач не є платником земельного податку по вказаній земельній ділянці. Що стосується визначення відповідачем грошового зобов'язання по сплаті земельного податку по земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 зазначає, що в розумінні статей 79,206 ЗК України та ст.270 ПК України оскільки земельні ділянки під об'єктами нерухомості є несформованими, то вони не є об'єктами плати за землю. Тому вважає, що відсутня будь - яка заборгованість з плати за землю під придбаними ним об'єктами нерухомості. Тому вважає такі податкові повідомлення - рішення та податкову вимогу протиправними, необґрунтованими та просить їх скасувати.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, просять позов задоволити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у письмових поясненнях на позов та обґрунтовується тим, що листом Ходорівської міської ради від 13.01.2015 року №12 проінформовано, що Ходорівською міською радою на адресу ОСОБА_1 надсилались претензії по сплаті податкової заборгованості по платі за землю у розмірі 5746,14 грн. та відповідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно і витягу про державну реєстрацію прав власності за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1, а також зареєстровано право власності на приміщення за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3. Тому з врахуванням пп.14.1.34, п.286.5, 286.6, 287.2, 287.5, 287.6, 287.7, 59 ПК України, вважає, що ними правомірно винесено оскаржувані рішення, тому просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив ,причин неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії В00 №438129, 01.08.2005 року проведено державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно свідоцтва платника єдиного податку НОМЕР_1 (а.с.9), ОСОБА_1 з 01.04.2012 року є платником єдиного податку за ставкою 5% до доходу.

Як вбачається з копії державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с.17, 30), за ПП ОСОБА_1 28.11.2008 року зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для обслуговування магазину з офісними приміщеннями.

Відповідачем було винесено податкові повідомлення - рішення форми «Ф» від 27.06.2014 року, а саме:

- №14197-15, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання по земельному податку з фізичних осіб в розмірі 1440,20 грн.;

- №14198-15, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання по земельному податку з фізичних осіб в розмірі 1706,33 грн.;

- №14189-15, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання по земельному податку з фізичних осіб в розмірі 2599,61 грн.

03.09.2014 року відповідачем виставлена ОСОБА_1 податкова вимога форми «Ф» на суму 5746,14 грн.

Згідно пп. г п.1 підрозділу 8 ПК України, з 1 січня 2011 року до внесення змін до розділу XIV Податкового кодексу України в частині оподаткування суб'єктів малого підприємництва Указ Президента України від 3 липня 1998 року N 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (з наступними змінами) та абзаци шостий - двадцять восьмий пункту 1 статті 14 розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року N 13-92 "Про прибутковий податок з громадян" застосовуються з урахуванням таких особливостей: платники єдиного податку не є платником земельного податку, крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються для ведення підприємницької діяльності.

Оскільки судом встановлено, що позивач зареєстрований фізичною особою підприємцем, є платником єдиного податку, відтак визначення суми податкового зобов'язання по земельному податку з фізичних осіб по земельній ділянці, що належить Фізичній особі - підприємцю за адресою: АДРЕСА_1, що використовується для обслуговування магазину з офісними приміщеннями (для ведення підприємницької діяльності) є протиправним та суперечить пп. г п.1 підрозділу 8 ПК України.

Що ж до визначення відповідачем суми податкових зобов'язань ОСОБА_1 по земельному податку з фізичних осіб по земельних ділянках за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 слід зазначити наступне.

Належних та допустимих доказів оформлення права власності чи користування на такі земельні ділянки на ім'я позивача відповідач не подав.

Позивачем не заперечується факт придбання об'єктів нерухомості за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, а також підтверджується копією інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про плату за землю" використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Власники земельних ділянок - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які відповідно до закону набули права власності на землю в Україні, а також територіальні громади та держава щодо земель комунальної та державної власності відповідно (п. 14.1.34 ПК України).

Відповідно до п.286.5. ПК України, нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності. У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Згідно п.287.2. ПК України, облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня.

Згідно п. 287.1. ПК України, Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно п.287.6. ПК України, при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до п.287.7. ПК України, у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, у тому числі зазначеними у пунктах 276.1, 276.4 статті 276, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Згідно п.59.1. ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статей 269, 270, 271 ПК України, платниками податку (плата за землю) є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі. Об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності. Базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідачем не подано доказів того, що позивач є власником чи землекористувачем земельних ділянок за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, не вказано, виходячи з яких площ земельних ділянок та якої нормативно - грошової оцінки здійснювалось визначення суми податкового зобов'язання по вказаному виду податку. Відтак, ні у рішеннях, що оскаржується, ні у поясненнях відповідач не вказав, як ним було визначено об'єкт оподаткування (площа), базу оподаткування. Крім того, відповідач не представив доказів того, що позивач є платником вказаного податку по земельних ділянках за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3. При цьому слід зазначити, що лист Ходорівської міської ради від 13.01.2015 року №12 в силу ст.70 КАС України не є належним та допустимим доказом того, що позивач є платником вказаного податку по цих земельних ділянках, не є доказом правомірного визначення об'єкту та бази оподаткування.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 27.06.2014 року №14197-15, №14198-15, №14199-15 не відповідають критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки прийняті необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. В той же час, позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами. Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, суд приходить до висновку, що вказані податкові повідомлення-рішення слід скасувати як незаконні. Податкова вимога №34-25/4217 від 03.09.2014 року підлягає до скасування, оскільки є похідною від оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, по яких суд дійшов до висновку про їх протиправність.

Враховуючи наведене, перевіривши обставини передбачені ч.3 ст.2 КАС України, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог і вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати у вигляді судового збору (365,40 грн.), відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача.

Керуючись статтями 7-14, 18, 19, 94, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 27.06.2014 року №14197-15, №14198-15, №14199-15.

3. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №34-25/4217 від 03.09.2014 року.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 365,40 грн. сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 10.08.2015 року.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна