Справа № 2а-4181/10/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2010 р. Справа № 2a-4181/10/0970

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Остапюк С.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій за постановою № 092656 від 24.11.2009 року в розмірі 680 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2010 року територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області звернулося в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій за постановою № 092656 від 24.11.2009 року в розмірі 680 гривень.

Позов мотивовано тим, що 10.11.2009 року працівниками територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області виявлено порушення вимог положень статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт»допущені відповідачем, а саме: надання відповідачем послуг з перевезення пасажирів за маршрутом Тишківці Івано-Франківськ з порушенням режиму праці і відпочинку водіїв, а також в салоні автомобіля виявлено на два сидіння для пасажирів більше, ніж передбачено технічним паспортом автомобіля. Виявлені порушення зафіксовані в акті за № 163278 від 10.11.2009 року. Під час розгляду вказаного акту позивачем встановлено, що до відповідача був внесений припис за №032095. Внаслідок чого позивачем, за невиконання відповідачем вимог вказаного припису, 24.11.2009 року винесено постанову за №092656 про застосування фінансових санкцій в розмірі 680 гривень, за вчинене правопорушення. У передбачений строк сума застосованих фінансових санкцій в розмірі 680 гривень відповідачем добровільно не сплачена.

26.11.2010 року судом відповідно до пункту 4 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі, яку разом із копією позовної заяви та доданими до неї документів направлено відповідачу для подання заперечення або заяви про визнання позову.

На адресу відповідача (індекс 78124, вулиця Шухевичів, 7 А, село Тишківці, Городенківський район, Івано-Франківська область), внесеною до відповідного Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію ухвали суду про відкриття скороченого провадження в даній адміністративній справі, в якій містяться відомості про порядок і строк подання заперечення проти позову та наслідки неподання такого заперечення, копію позовної заяви та додані до неї документи.

08.12.2010 року на адресу суду повернулося поштове відправлення, з надісланою судом ухвалою про відкриття скороченого провадження, копією позовної заяви та доданих до неї документи з відміткою центру поштового звязку про те, що адресат тимчасово вибув.

Відповідно частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, враховуючи положення статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач вважається повідомлений належним чином про порядок і строк подання заперечення проти позову та наслідки неподання такого заперечення.

Згідно із пункту 3 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів у разі якщо протягом семи днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, до суду не надійшло заперечення відповідача та за умови, що справа не розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Враховуючи, що до суду не було подано заперечення відповідача проти заявленого позову та те, що справа розглядається судом не за місцезнаходженням відповідача, поданий територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області позов до ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій за постановою № 092656 від 24.11.2009 року в розмірі 680 гривень підлягає розгляду в строк визначений пунктом 3 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, оцінивши повідомлені сторонами обставини, прийшов до висновку про підставність позовних вимог.

Судом встановлено, що 10.11.2009 працівниками територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області виявлено та задокументовано в акті за № 163278 від 10.11.2009 року факт надання відповідачем послуг перевезення пасажирів за маршрутом Тишківці Івано-Франківськ автомобілем марки ГАЗ 32213 ВСПГ, державний номерний знак НОМЕР_1 з порушенням режиму праці і відпочинку водіїв, а також виявлено, що в салоні автомобіля встановлено на два сидіння для пасажирів більше, ніж передбачено технічним паспортом автомобіля, що є порушення вимог статей 18, 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»та в порушенні раніше внесеного припису за №032095.

На підставі зазначеного, у відповідності до абзацу 12 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»30.10.2008 року, позивачем винесено постанову за №092656 про застосування фінансових санкцій в розмірі 680 гривень, за порушення законодавства про автомобільний транспорт невиконання перевізниками приписів органів державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства. Штрафні санкції в розмірі 680 гривень в добровільний термін відповідач не сплатив.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в України визначені Законом України Про автомобільний транспорт.

Статтею 6 Закону України Про автомобільний транспорт встановлено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Згідно до частини 13 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" позапланові перевірки здійснюються лише на підставі надходження в письмовій формі заяви (повідомлення) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки поданих фактів та виконання припису про порушення цього законодавства.

Відповідно пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року за №1567 Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, м. Києві та м. Севастополі.

Пунктом 31 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року за №1567 Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті передбачено, що за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Припис підлягає обов'язковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа суб'єкта господарювання повинна письмово повідомити керівникові органу державного контролю.

Абзацом 12 частини 1 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за невиконання перевізниками або їхніми представниками приписів органів державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства, а саме штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частинами 4 та 5 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт встановлено, що від імені центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту розглядати справи про стягнення у вигляді штрафів за порушення, викладені у цій статті, мають право посадові особи урядового органу державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті. Порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження і опротестування постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пунктів 21, 27 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року за №1567 Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. При виявлені порушення законодавства складається акт, на підставі якого керівник органу державного контролю виносить постанову про застосування фінансових санкцій, що є обовязковою до виконання.

Пунктом 28 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України встановлено, що фінансова санкція повинна бути перерахована субєктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом пятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій.

У передбачений законом термін сума застосованих фінансових санкцій за невиконаня вимог вказаного припису відповідачем добровільно не сплачена. Постанови в порядку передбаченому пунктом 32 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю протягом 10 днів після її винесення чи до суду не оскаржувались.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення на користь Державного бюджету України з ОСОБА_1 фінансових санкцій за невиконання відповідачем припису органу державного контролю, в розмірі 680 гривень за постановою №092656 від 24.11.2009 року є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, на підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 2, 8-14, 86, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути в дохід Державного бюджету на рахунок №0002, УДК в місті Івано-Франківську, код платежу 21081100, МФО 836014, код одержувача 20568100 з ОСОБА_1, індекс 78124, вулиця Шухевичів, 7 А, село Тишківці, Городенківський район, Івано-Франківська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 фінансові санкції в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень за постановою № 092656 від 24.11.2009 року.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 та частини 8 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 9 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена 27.12.2010 року о 17 год. 00 хв.