Справа № 0538/8270/2012
Суддя: Вайновський А. М.
Дата ухвалення: 2012-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 0538/8270/2012
Провадження № 2-а/0538/309/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2012 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А.М.,

при секретарі Григор А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ДАІ ГУМВС України в місті Києві про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у адміністративній справі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 України в місті Києві про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у адміністративній справі.

В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що постановою ВК1 № 032212 у справі про адміністративне правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Проте вважає дану постанову незаконною, яка підлягає скасуванню, оскільки управляючи належним йому автомобілем ОСОБА_3 11 червня 2012 року, він рухався по м. Києву, протягом усього маршруту з дозволеною у населених пунктах швидкістю 60 км/год. Тому, зазначена в постанові швидкість в 89 км/год не належить його автомобілю. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була винесена з грубими процесуальними порушеннями, оскільки були порушені його права на захист. Так, про день, час та місце розгляду справи він не повідомлявся, у звязку з чим справа була розглянута без його участі. Будь-яких повідомлень про розгляду справи саме 19 червня 2012 року він не отримував, тому інспектор ДАІ ГУМВС України в місті Києві старший сержант міліції ОСОБА_4 не мав права розглядати справу та виносити постанову за його відсутності, оскільки він був позбавлений можливості особисто надати пояснення з приводу правопорушення, в якому його обвинуватили, та надати докази на підтвердження своєї невинності. Крім того, йому не було оголошено прийняте рішення, а саму постанову він отримав в Орджонікідзевському ВДВС Маріупольського МУЮ лише 27 вересня 2012 року. Зокрема, дана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена без достатніх на те підстав, оскільки в матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про встановлення факту правопорушення, а саме протокол про адміністративне правопорушення, який фактично не складався. Отже, постанова була винесена за результатами застосування фіксації порушень ПДР засобами відео фіксації, які працювали в автоматичному режимі, та які не є автоматичним засобом. Також в постанові відсутні докази належності показників швидкості саме його автомобілю, тому встановити, що вимірювалась швидкість саме його автомобіля неможливо, оскільки з постанови неможливо встановити місце фото-фіксації його автомобіля, номер засобу вимірювальної техніки в постанові також відсутній. Отже, при винесенні постанови, інспектор ДАІ упереджено та не обєктивно поставився до обставин справи, та незаконно визнав його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП та піддав адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 255 гривень, оскільки не було достатніх доказів його вини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив задовольнити позов, скасувати постанову ВК1 № 032212, винесену інспектором ДПС з взводу 1 батальйону Полку ДПС ОСОБА_2 України в місті Київі старшим сержантом міліції ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 гривень, та закрити провадження у адміністративній справі.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності, та письмові заперечення щодо позову, з яких вбачається, що 11 червня 2012 року близько 14-20 годині в місті Києві інспектором ДПС 3 взводу 1 батальйону ДПС старшим сержантом ОСОБА_5 був зупинений автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, який керуючи автомобілем по Столичному шосе рухався зі швидкістю 89 км/год, чим перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 29 км/год. Швидкість вимірювалась дистанційним вимірювачем швидкості „Візир № 0711158. При цьому правопорушнику чітко було розяснено причину зупинки, суть порушення та предявлено відео-записуючий вимірювач швидкості „Візир № 0711158, на дисплеї якого знаходився знімок даного автомобіля та зафіксована швидкість, з якою рухався ОСОБА_1 Також водієві було продемонстровано свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Даний прилад працював у стаціонарному режимі. У подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за порушення вимог п. 12.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122 ч. 1 КУпАП, при цьому водієві були розяснені його права. Під час розбору правопорушення та оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 заявив клопотання щодо переносу розгляду справи, яке було задоволено, та запрошено його для детального розгляду справи на 19 червня 2012 року. У назначену дату ОСОБА_1 до приміщення полку ДПС ДАІ в м Києві не прибув, про причини неявки не повідомив, у звязку з чим справа про адміністративне правопорушення була розглянути у його відсутність, за результатами розгляду якої внесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП на підставі показань технічного приладу. Також, під час винесення постанови було враховано характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, тому вважає її законною, та такою, що не суперечить нормам діючого законодавства. У задоволенні позову просив відмовити у звязку з незгодою з доводами позивача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У позовній заяві позивач вказував на те, що 11 червня 2012 року він не порушував правила дорожнього руху, на які є посилання у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності за перевищення швидкості у населеному пункті. Але всупереч діючому законодавству, інспектор ДПС не з ясував належними чином обставини правопорушення, позбавив його можливості надати будь-які докази, за його відсутності виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на суму 255 гривень.

Відповідно до ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справи на основі наявних доказів.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з постанови серія ВК1 № 032212 від 19 червня 2012 року, винесеної ІДПС з Взводу 1 батальйону Полку ДПС ОСОБА_2 України в місті Києві старшим сержантом міліції ОСОБА_4, 11 червня 2012 року, о 14-20 годині, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем ОСОБА_3 державний номер НОМЕР_2, рухаючись по Столичному шосе в місті Києві, рухався зі швидкістю 89 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 29 км/год та порушив вимоги п. 12.4 ПДР України.

При цьому жодних доказів на підтвердження вини позивача ОСОБА_1, крім зазначення, що швидкість вимірювалась приладом „Візир № 0711158, в постанові не зазначено. Однак згідно технічної характеристики вимірюваного приладу «Візир» вказаний прилад не працює в автоматичному режимі, тому що працює в стаціонарному та патрульному режимах. Також відсутні дані про належне повідомлення ОСОБА_1 про місце, дату та час розгляду адміністративної справи.

Зокрема, крім письмових заперечень щодо позову, жодних доказів на підтвердження скоєння позивачем оспорюваного правопорушення, відповідачем суду не надано, незважаючи на численні запити суду.

Згідно до вимог ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 70, 73, 77, ч. 1 ст. 85, ч. 3 ст. 85, ст. 153 КУпАП, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ст. 107 КУпАП (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в ч. 3 ст. 238), ч. 3 ст. 109, ст. ст. 110, 115, ч. 1, 3, 5 ст.116, ч. 3 ст. 116-2, ч. 1, 3 ст. 117 КУпАП (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), ст. ст. 118, 119, ч. 3, 4, 5 ст.133-1, ст. 134, 135 КУпАП, якщо особа не оспорює допущене правопорушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Оскільки в самій постанові у справі про адміністративне правопорушення ВК1 № 032212 не зазначено протоколу про адміністративне правопорушення у якості документа, який додається до постанови, та відповідачем не було надано цього протоколу в обґрунтування своїх заперечень щодо позову навіть на запит суду, суд приходить до висновку, що всупереч діючому законодавству протокол про адміністративне правопорушення стосовно позивача не складався, хоча правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП, не відноситься до такого правопорушення, коли протокол про виявлене правопорушення не складається.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Крім того судом встановлено, що постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач не отримав, а дізнався про її існування лише 27 вересня 2012 року після виклику до ВДВС Орджонікідзевського району міста Маріуполя з приводу виконання даної постанови. Натомість сама постанова була винесена 19 червня 2012 року, що унеможливило оскарження вказаної постанови у відведений для цього строк, хоча постанову повинні були у триденний термін надіслати правопорушнику, у звязку з чим були порушені строки на оскарження вказаної постанови, що є порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, відповідачем не надано переконливих доказів того, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП. А відсутність доказів вчинення правопорушення унеможливлює взагалі перевірку судом наявності, як самої події правопорушення, так і наявності в діях особи складу правопорушення.

З урахуванням пояснень позивача, вивчених доказів, що були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. ст. 122, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, Правил дорожнього руху, що чинні з 1 січня 2002 р. із змінами та доповненнями, керуючись ст. ст. 8-11, 17, 18, 71, 86, 94, 159-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 України в місті Києві про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження у адміністративній справі задовольнити.

Постанову серія ВК1 № 032212 від 19 червня 2012 року, винесену ІДПС з Взводу 1 батальйону Полку ДПС ОСОБА_2 України в місті Києві старшим сержантом міліції ОСОБА_4, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 гривень скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень закрити.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя