Справа № 2-а-349-10
Суддя: Корман О. В.
Дата ухвалення: 2010-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-349-10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судці ОСОБА_1

при секретарі Приходченко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до УДАІ ГУМВС України в м.Києві, інспектора ДПС 3 взводу 1 батальйону ДПС полку ДПС ОСОБА_3 України в м.Києві ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 05.02.2010 року АА №287071 та визнання дій інспектора ДПС 3 взводу 1 батальйону ДПС полку ДПС ДАІ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_4 протиправними,

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до УДАІ ГУМВС України в м.Києві, інспектора ДПС 3 взводу 1 батальйону ДГІС полку ДПС ОСОБА_3 України в м.Києві ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 05.02.2010 року АА №287071 та визнання дій інспектора ДПС 3 взводу 1 батальйону ДПС полку ДПС ОСОБА_3 України в м.Києві ОСОБА_4 протиправними. Вказує, що 5 лютого 2010 року о 18 годині 25 хвилин на нього інспектором Бабичем О.М. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АА №309639 за порушення вимог п.16.4 ПДР України. Відразу ж на місці інспектором була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АА №287071, в описовій частині якої вказано, що 5 лютого 2010 року о 18 годині 20 хвилин в м.Києві ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.Пр.Науки виїхав на перехрестя вул.Столичне Шосе - ОСОБА_5 за яким утворився затор, чим порушив п.16.4. за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП. З даною постановою позивач не погодився та звернувся з відповідною скаргою до вищестоящого органу - УДАІ ГУМВС України в м.Києві, яким скарга залишена без задоволення. Однак, викладене у оскаржуваній постанові не відповідає подіям, які відбулись 5 лютого 2010 року, і притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, позивач вважає незаконним, необгрунтованим, недоведеним. Щодо фактичних обставин справи позивач зазначив, що 5 лютого 2010 року о 18 годині 20 хвилин він рухався по вулиці Проспект Науки м.Києва керуючи автомобілем НОМЕР_2. Під'їхавши до перехрестя даної вулиці з вулицею Столичне шосе він виїхав на перехрестя, але в цей момент автомобіль, що рухався попереду його автомобіля, з невідомих позивачу причин, раптово зупинився. Для уникнення зіткнення позивач теж змушений був зупинитись. Після цього один з працівників ДАІ, які знаходились на перехресті, зобов'язав позивача та водія автомобіля ЬЕХШ, який рухався поряд з автомобілем позивача, об'їхати автомобіль, що зупинився, та зупинитись за межами перехрестя, що позивачем і було виконано. Після чого підійшов працівник ДАІ та заявив про порушення п.16.4 ПДР України і приступив до складання адміністративних матеріалів. Однак, як зазначає позивач, при виїзді його автомобіля на перехрестя на ньому ніякого затору не було, а вимушена зупинка його автомобіля була спричинена раптовою зупинкою та незрозумілими діями водія автомобіля, що рухався попереду, про що позивач повідомив працівнику ДАІ. Інспектором Бабичем О.М. хтя ознайомлення та підпису було надано позивачеві протокол про адміністративне правопорушення АА №309639, в якому дані про свідків та потерпілих були відсутні, тому позивачем було зроблено прочерки в незаповнених графах та вчинено запис про незгоду з викладеним у протоколі. Інспектор вилучив у позивача обидва примірники протоколу і через деякий час повернувся і вручив один примірник, в якому поверх прочерків були вказані відомості невідомої позивачеві особи. Також інспектор відмовився надати позивачеві для ознайомлення пояснення свідків, фото, яке зазначено як додаток до протоколу. На думку позивача інспектором не було дотримано порядку винесення постанови по справі, а сама постанова не містить необхідних відомостей. Інспектором не було забезпечено позивачеві його право на юридичну допомогу. Просить продовжити строк звернення до адміністративного суду, визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 5 лютого 2010 року АА №287071 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, визнати протиправними дії інспектора ДПС 3 взводу 1 батальйону ДПС полку ДПС ОСОБА_3 України в м.Києві ОСОБА_4 при складанні матеріалів справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови від 5 лютого 2010 року АА №287071.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та пояснив, що 5 лютого 2010 року о 18 годині 20 хвилин в місті Києві рухався своїм автомобілем і на перехресті вулиць Столичне шосе та Проспекту ОСОБА_5 вимушений був зупинитись на зелений сигнал світлофору, так як автомобіль, який рухався попереду, зупинився і перешкоджав даті позивачеві рухатись. Решта автомобілів, які рухались попереду автомобіля, що зупинився, продовжували свій рух. До позивача підійшов інспектор ДАІ і зобов'язав позивача та водія автомобіля ЬЕХШ, який рухався поряд і також був змушений зупинитись, об'їхати автомобіль, що зупинився, та зупинитись за межами перехрестя, що позивач і зробив. Після чого підійшов інший інспектор та повідомив, що позивач створив перешкоду руху, чим порушив правила дорожнього руху. Враховуючи те, що він здійснив вимушену зупинку у зв'язку з перешкодою його рухові іншим автомобілем з невідомих причин та неможливість від'їхати назад, так як там рухались інші автомобілі, позивач вважає, шо його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності. Не зважаючи на заперечення позивача та прохання вказати у протоколі свідків, які перебували у його автомобілі, працівник ДАІ почав складати протокол та виносити постанову про адміністративне правопорушення про те, що позивачем було вчинено правопорушення, повідомивши позивачеві, що неможливо вказати свідками осіб, які перебували в автомобілі позивача тому, що вони є зацікавленими особами. Тому позивач поставив прочерки у графі свідків, але інспектор забрав у нього протокол з копією та пішов до іншої машини, а коли повернувся то в протоколі поверх прочерків були вказані свідками невідомі позивачеві особи. На прохання позивача надати йому для ознайомлення пояснення свідка, фото, яке підтверджує правопорушення та інформації стосовно пристрою, яким це фото було виконане, позивач отримав відмову.

Представник відповідача УДАІ ГУМВС України в м.Києві в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи відповідач повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки представника суду не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності його представника на адресу суду не надав.

Відповідач - інспектор ДПС 3 взводу 1 батальйону ДПС полку ДПС ОСОБА_3 України в м.Києві ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, так як згідно повідомлення начальника штабу полку ДПС ОСОБА_3 в м.Києві ОСОБА_4 звільнено з ОВС у зв'язку зі смертю.

Враховуючи те, що правонаступником суб'єкта владних повноважень - інспектора ДГІС 3 взводу 1 батальйону ДПС полку ДПС ОСОБА_3 України в м.Києві ОСОБА_4, фактично являється юридична особа УДАІ ГУМВС України в м.Києві, яка вже являється відповідачем по справі, судом не вирішувались окремо питання про залучення правонаступника взамін померлої службової особи.

У відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Допитана в якості свідка по справі ОСОБА_6 пояснила, що 05 лютого 2010 року їхала разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 автомобілем позивача у місті Києві, але коли вони повертали на перехресті, перед нами раптово зупинився автомобіль, чому свідкові не відомо і ОСОБА_2 був вимушений зупинитись. Поряд з ними їхав ще один автомобіль «Лексус», який також був вимушений зупинитись. До них підійшов інспектор і сказав виїхати на обочину, що і було зроблено. Водій «Лексуса» також виїхав на обочину по вказівці інспектора. Потім підійшов інший інспектор і почав складати протокол, а коли ОСОБА_2 сказав, щоб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 записали свідками, то отримав відмову інспектора, а тому в графі свідки накреслив прочерк. Інспектор забрав протокол і підійшов до водія «Лексус», а коли повернувся, то в протоколі про адмінправопорушення в графі свідки був вказаний свідком невідомий чоловік. Позивач просив надати для ознайомлення пояснення свідка та фотографію, але інспектор йому відмовив

Допитана в якості свідка по справі ОСОБА_7 пояснила, що разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 їхала 05 лютого 2010 року в місті Київ, а коли почали виїжджати на перехрестя на зелений сигнал світлофору то, з незрозумілих причин, автомобіль який рухався попереду них зупинився, їхній автомобіль та автомобіль «Лексус», який рухався збоку від них, зупинились. Підійшов інспектор і сказав від'їхати на обочину, що вони і зробили, а після цього підійшов інший інспектор і почав складати протокол. ОСОБА_2 в графі свідки поставив прочерк, тому що інспектор не захотів вказувати свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Інспектор забрав протокол і пішов до водія автомобіля «Лексус», а коли повернувся то в графі свідки вже був хтось записаний. На вимогу ОСОБА_2 інспектор відмовився надавати фото та пояснення вказаного ним свідка.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою. Статтею 3 Конституції України визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави. Згідно ст. 21 Конституції України права та свободи людини є невідчужуваними і непорушеними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

В ч. 2 ст. 71 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом достовірно встановлено, що 5 лютого 2010 року інспектором ДПС 3 взводу 1 батальйону ДПС полку ДПС ДАІ ОСОБА_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА №309639, згідно якого водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_2 5 лютого 2010 року о 18 годині 20 хвилин в м.Києві рухаючись по вул.Пр.Науки, виїхав на перехрестя вул.Пр.Науки Столичне шосе, за яким утворився затор, чим порушив вимоги п.16.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.122 КУпАП. У протоколі ОСОБА_2 власноручно надано пояснення про те, що він не згоден, просить надати право на захист. Також оглядом копії протоколу встановлено, що у графі «Свідки чи потерпілі» зроблено прочерки та одночасно вписано особу ОСОБА_8 з адресою її проживання.

5 лютого 2010 року інспектором ДПС 3 взводу 1 батальйону ДПС полку ДПС ДАІ ОСОБА_4 винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АА №287071, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. Згідно постанови 5 лютого 2010 року о 18 годині 20 хвилин в м.Києві громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.Пр.Науки виїхав на перехрестя вул.Столичне ОСОБА_5 за яким утворився затор, чим порушив п.п.16.4. Місцем винесення постанови зазначено м.Київ Пр.Науки-Столичне шосе.

Позивач звертався до начальника УДАІ ГУМВС України в м.Києві на постанову від 5 лютого 2010 року АА №287071, яка згідно поштової квитанції була відправлена 13 лютого 2010 року. Згідно пояснень позивача відповіді на вказану скаргу він не отримав, повідомлення про вручення поштового відправлення також не отримав.

Повторно позивачем було направлено звернення до УДАІ ГУМВС України в м.Києві 7 квітня 2010 року, що підтверджується поштовою квитанцією.

Згідно відповіді від 6 травня 2010 року, наданої командиром полку ДПС ОСОБА_3 в м.Києві, оскаржувана постанова залишена без змін. Згідно штампу на конверті відповідь позивачу була відправлена 7 травня 2010 року.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 283 КУпАП передбачає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинен містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

Під час розгляду справи інспектором ДАІ не було перевірено доводи позивача про те, що він не вчинив правопорушення, не опитані особи, яких просив опитати позивач, так як мав право на надання доказів, у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності взагалі не зазначено мотиви відхилення висловлених позивачем доводів, не вказано п.16.4 якого саме нормативного акту порушив позивач, у зв'язку з чим неможливо визначитись з природою правопорушення. Про необхідність додержання вказаних вимог статей 283 та 284 КУпАП при винесенні постанови зазначено і у п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Крім того, інспектором ДАІ не було забезпечено право правопорушника на захист, передбачене статтею 268 КУпАП, внаслідок чого позивач належним чином не міг здійснювати надані йому законом права. Відповідач не надав суду доказів, які б спростовувати позицію позивача. Порушення права на захист є безумовною підставою для визнання постанови у справі незаконною та її скасування. Дії інспектора при складанні матеріаіів стосовно позивача та винесенні рішення являються протиправними, так як вчинені всупереч законодавчим актам.

Суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду для оскарження постанови, так як позивачем був затрачений час на позасудове вирішення його доводів, і ним дотримано десятиденний строк після отримання відповіді з органу, до якого він звертався зі скаргою. Відповідачем не доведено, що відповідь на скаргу позивача була надана йому раніше ніж 7 травня 2010 року. За таких обставин немає потреби в поновленні позивачеві строку звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. З, 17, 71, 112, 128, 158, 159, 160-163 КАС України, ст.ст. 1, 3, ч. 2 ст. 19, ст. 21 Конституції України, ст.ст. 251, 280, 283 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 5 лютого 2010 року серії АА №287071 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Визнати протиправними дії інспектора ДПС 3 взводу 1 батальйону ДПС полку ДПС ОСОБА_3 України в м.Києві ОСОБА_4 при складанні матеріаіів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та винесенні постанови від 5 лютого 2010 року серії АА №287071.

На постанову може бути подана апеляція до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя: О.В. Корман