Справа № 635/5097/14-а
Суддя: Полєхін А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/5097/14-а
Номер провадження 2-а/635/106/2014
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2014 року с. Покотилівка.

Харківський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Полєхіна А.Ю., при секретарі Смалюк О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІДПС РДПС ДАІ м. Харків, прапорщика ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та про скасування протоколу по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

16 червня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІДПС РДПС ДАІ м. Харків, прапорщика ОСОБА_2, в якому просив: Визнати протиправними дії відповідача ІДПС РДПС ДАІ м. Харків, прапорщика ОСОБА_2. Визнати недійсним та скасувати Протокол АВ2 № 705899 по справі про адміністративне правопорушення від 09.06.2014 року. Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. Стягнути з відповідача суму у розмірі 73 гривні 08 копійок, на користь позивача, які була затрачені на сплату судового збору.

В своїй позовній заяві позивач зазначив, що 09 червня 2014 р. посадовою особою, відповідачем ІДПС РДПС ДАІ м. Харків, прапорщиком міліції ОСОБА_2, складено протокол АВ2 № 705899 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 щодо позивача.

Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення, позивач нібито, 09.06.2014 року о 02 годин 20 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 у місті Харків по пр. Гагаріна, 39 у дворі дома з ознаками алкогольного спяніння.

Вказаний протокол не відповідає обставинам справи та вимогам закону з таких підстав:

09 червня 2014 року, близько 02 годин 00 хвилин позивач знаходився у нерухомому автомобілі за адресою: місто Харків по пр. Гагаріна, 39 у дворі дома разом зі своєю дружиною, у звязку з тим, що коли він йшов від сусідів з поряд стоячого дому, він побачив, що на його машині пробито колесо, відкрив двері машини для освітлення, та збирався лагодити колесо. Приблизно через 10 хвилин до його машини підїхав службовий автомобіль ДАІ. Після зупинки автомобіля ДАІ, до позивача підійшов працівник ДАІ, та приказним тоном потребував щоб позивач надав йому посвідчення водія, та талон про реєстрацію транспортного засобу. Переглянувши документи, інспектор почав до когось дзвонити, як зрозумів позивач перевіряючи його документи та автомобіль. З розмови по телефону робітника ДАІ позивачу стало зрозуміло, що з документами у нього все гаразд, про що він й не здивувався. Через декілька хвили до службового автомобілю під`їхав автомобіль державної служби охорони, та став поряд з автомобілем працівників ДАІ. Позивач запитав у інспектора що коїться, та почав виказувати своє ображення щодо цієї ситуації, вимагаючи щоб йому пояснили, з якої мети його перевіряють, та так з ним поводяться, після чого позивач з інспектором вступили у словесний конфлікт, а інспектор почав ображати позивача та лаятись. Під час лайки інспектор почав стверджувати що позивач заходиться у стані алкогольного спяніння. Позивач це заперечував, так як вже декілька днів нічого із спиртного позивач зовсім не пив. Інспектор знов почав на позивача кричати та лаятись. Як позивач зрозумів зі всієї ситуації, працівники ДАІ могли помилково зупинитися біля його автомобілю, переплутавши з іншим, та щоб вже не відступати, почали на нього давити, вимагаючи з нього хабар. Позивач знов почав доводити що ні в чому він не винен, але інспектор його навіть і не слухав. Потім позивач побачив що інший інспектор стоїть біля автомобіля державної служби охорони, та розмовляє з працівниками цієї служби. Позивач почав з інспектором розмовляти, зясовуючи, що взагалі тут коїться, а через декілька хвилин, звернув увагу, що працівники державної служби охорони, пішли та сіли до іншого інспектора в машину, і почали спілкуватись, щось записуючи. Бесіда позивача з інспектором ДАІ на вулиці тривала близько 10 хвилин, після чого співробітники служби охорони вийшли з машини ДАІ сіли до своєї та поїхали. На неодноразові прохання позивача надати йому протокол для ознайомлення та проведення тесту на вміст алкоголю чи проведення експертизи співробітники ДАІ не реагували, а коли позивач сказав що зараз приїде його адвокат, взагалі закрили вікна та поїхали.

Вищевказані обставини обурили позивача, та 10 червня 2014 року, позивач поїхав до міського управління ДАІ де у відділі адміністративної практики він отримав протокол серія АВ2 № 705900 від 09.06.2014 року про скоєння ніби то ним правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постановою до нього від 09.06.2014 року серія ПС1 № 458450 про накладення на нього штрафу у розмірі 800 гривень, а також протоколом серія АВ2 № 705899 від того ж 09.06.2014 про скоєння позивачем нібито правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується підписами про отримання в зазначених документах від 10.06.2014 року. Також це підтверджує те, що хотів отримати копію протоколу, проте на момент його складання не зміг це зробити, у звязку з тим, що працівники ДАІ не реагували на його прохання про ознайомлення та видачу йому копії протоколу.

Розглянувши протоколи та постанову, позивач одраз ж звернув свою увагу на декілька моментів, які засвідчують неправомірність та безпідставність цих документів:

В документах немає жодного слова написаного рукою позивача, не говорячи вже про відсутність підпису.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Крім того, відповідно до п.3.8. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах Внутрішніх справ України, затвердженої Наказом №950 МВС України від 04.10.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.10.2013 року за № 1829/24361: «Протокол складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності».

Відповідно до ч.2 ст. 254 КУПАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Про складення протоколу позивача ніхто не повідомив, та протокол всупереч законодавству складався за його відсутності.

Крім того відповідно до ч.4 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу. Але, у звязку з тим що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення позивача не було, який повинен бути складений в його присутності, інспектором ДПС позивачу не були розяснені права та обовязки, передбачені статтею 268 КУПАП. Вважає, що інспектором ДПС прапорщиком ОСОБА_2, грубо порушив вимоги ст. 19 Конституції України, ст.ст.254,268 КУПАП.

Інспектор також грубо порушив вимоги статті 63 Конституції України, яка передбачає право на захист. Оскільки, як тільки позивач сказав, що зараз приїде його адвокат, співробітники ДАІ закрили вікна, завели автомобіль та поїхали в невідомому для нього напрямку.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім позивача, під час всього конфлікту разом з ним знаходилась у автомобілі свідок ОСОБА_3, яка бачили весь цей інцидент, та мали б бути вписана в протокол як свідок. У звязку з тим що протокол складався за відсутністю позивача, він не мав можливість вписати особисто вищезазначену особу у якості свідка.

Ст. 254 КУпАП зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в разі його вчинення, але оскільки адміністративне правопорушення не було зафіксоване належним чином, як то вимагає чинне законодавство, з врахуванням допущених порушень під час складання протоколу він не може бути належним доказом вини, складений з грубими порушенням чинного законодавства і за таких обставин відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочато у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач вважає, що до цієї справи повністю відносяться вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України, а саме:

п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 N 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», яка передбачає:

Згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» яка передбачає:

Звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Пояснень свідків, які б засвідчували всі обставини нібито скоєного правопорушення, надумані ознаки алкогольного спяніння, їх погляд на всі віщезазначені обставини немає. У протоколі лише є прізвища імя та по батькові незрозуміло яких осіб, які обидва мешкають за однією й тією ж адресою, та й то не зрозуміло, чи вказаний номер дому, без номера квартири, чи інспектор вказав через дріб номер квартири після номеру дома. Свідка позивача, яка бачила все, та повинна була бути записана до протоколу немає.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Очевидно, що співробітником ДАІ складено документи саме із цим «спрощеним» підходом, із значними процесуальними порушеннями.

До того ж, якщо б позивач скоїв правопорушення, передбаченого статтями 126 ч. 1 та 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то згідно чинного законодавства, інспектор ДПС, згідно ст. 265 ч. 2 КУпАП повинен був заблокувати транспортний засіб, та доставити його на штрафний майданчик, а позивача відсторонити від керування транспортного засобу, а згідно додатку 11, вищезазначеного наказу № 111, повинен був скласти акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Також, згідно додатку 13, цього ж наказу повинен був зробити помітку в журналі обліку тимчасово затриманих транспортних засобів.

Позивач категорично не погоджується з винесеним стосовно нього протоколом, вважає його незаконним та такою, що має бути скасований.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

В судове засідання позивач не зявився, проте надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити, скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Про час, день та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, рекомендованою кореспонденцією, про що в матеріалах справи міститься зворотне поштове повідомлення.

В звязку з чим, у відповідності до вимог ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і оцінивши докази, які знаходяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 червня 2014 року ІДПС РДПС ДАІ м. Харків, прапорщиком міліції ОСОБА_2, був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 705899 за керування автомобілем НОМЕР_1 у місті Харків по пр. Гагаріна, 39 у дворі дома з ознаками алкогольного спяніння (а.с. 6).

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із вищезазначеного, в обовязок позивача не входить доказування правомірності своїх дій, вони є правомірними, якщо відповідач не довів їх неправомірності допустимими законом доказами.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1, викладених у позовній заяві, із звинуваченнями не згоден, у звязку з тим, що:

В документах немає жодного слова написаного рукою позивача, та відсутність підпису.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Крім того, відповідно до п.3.8. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах Внутрішніх справ України, затвердженої Наказом №950 МВС України від 04.10.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.10.2013 року за № 1829/24361: «Протокол складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності».

Відповідно до ч.2 ст. 254 КУПАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Про складення протоколу позивача ніхто не повідомив, та протокол всупереч законодавству складався за його відсутності.

Крім того відповідно до ч.4 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу. Але, у звязку з тим що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення позивача не було, який повинен бути складений в його присутності, інспектором ДПС позивачу не були розяснені права та обовязки, передбачені статтею 268 КУПАП. Вважає, що інспектором ДПС прапорщиком ОСОБА_2, грубо порушив вимоги ст. 19 Конституції України, ст.ст.254,268 КУПАП.

Інспектор також грубо порушив вимоги статті 63 Конституції України, яка передбачає право на захист. Оскільки, як тільки позивач сказав, що зараз приїде його адвокат, співробітники ДАІ закрили вікна, завели автомобіль та поїхали в невідомому для нього напрямку.

Крім позивача, під час всього конфлікту разом з ним знаходилась у автомобілі свідок ОСОБА_3, яка бачили весь цей інцидент, та мали б бути вписана в протокол як свідок. У звязку з тим що протокол складався за відсутністю позивача, він не мав можливість вписати особисто вищезазначену особу у якості свідка.

Ст. 254 КУпАП зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в разі його вчинення, але оскільки адміністративне правопорушення не було зафіксоване належним чином, як то вимагає чинне законодавство, з врахуванням допущених порушень під час складання протоколу він не може бути належним доказом вини, складений з грубими порушенням чинного законодавства і за таких обставин відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочато у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач вважає, що до цієї справи повністю відносяться вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України, а саме:

п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 N 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», яка передбачає:

Згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» яка передбачає:

Звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Пояснень свідків, які б засвідчували всі обставини нібито скоєного правопорушення, надумані ознаки алкогольного спяніння, їх погляд на всі віщезазначені обставини немає. У протоколі лише є прізвища імя та по батькові незрозуміло яких осіб, які обидва мешкають за однією й тією ж адресою, та й то не зрозуміло, чи вказаний номер дому, без номера квартири, чи інспектор вказав через дріб номер квартири після номеру дома. Свідка позивача, яка бачила все, та повинна була бути записана до протоколу немає.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Співробітником ДАІ складено документи саме із цим «спрощеним» підходом, із значними процесуальними порушеннями.

Якщо б позивач скоїв правопорушення, передбаченого статтями 126 ч. 1 та 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то згідно чинного законодавства, інспектор ДПС, згідно ст. 265 ч. 2 КУпАП повинен був заблокувати транспортний засіб, та доставити його на штрафний майданчик, а позивача відсторонити від керування транспортного засобу, а згідно додатку 11, вищезазначеного наказу № 111, повинен був скласти акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Також, згідно додатку 13, цього ж наказу повинен був зробити помітку в журналі обліку тимчасово затриманих транспортних засобів.

Позивач категорично заперечує в своїх діях порушення ПДР України, оскільки вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху він не порушував.

Таким чином, твердження позивача про відсутність складу правопорушення в його діях нічим не спростовується, а обсяг доказів, у вигляді лише протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд вважає недостатнім.

Між тим, представник відповідача до судового засідання не з'явився, не надав свої заперечення щодо заявленого позову, і не підтвердив їх доказами.

Таким чином, відповідач не довів свої заперечення проти адміністративного позову, тому суд визнає такі дії неправомірними зі скасуванням протоколу про адміністративне правопорушення від 09.06.2014р. серії АВ2 № 705899, відносно позивача.

Враховуючи те, що було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складався ІДПС РДПС ДАІ м. Харків, прапорщиком міліції ОСОБА_2, тому саме його дії по складанню протоколу суд визнає протиправними.

Однак, суд не закриває провадження по справі про адміністративне правопорушення, у звязку з тим, що справа може знаходитися на розгляді в суді.

Керуючись ст.ст.122, 251, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 11, ч.2 ст.71, ст.86, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128, ст.ст.158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії відповідача ІДПС РДПС ДАІ м. Харків, прапорщика міліції ОСОБА_2.

Визнати недійсним та скасувати Протокол АВ2 № 705899 по справі про адміністративне правопорушення від 09.06.2014 року, відносно ОСОБА_1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог позивачу відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського районного суду

Харківської області ОСОБА_4