Справа № 431/3980/14-а
Суддя: Озеров В. О.
Дата ухвалення: 2015-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 431/3980/14-а
Провадження 2-а/431/2/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку письмового провадження)

07 квітня 2015 року. Старобільський районний суд

Луганської області

у складі: головуючого судді Озерова В.О.

за участю сторін

позивача не зявився,

відповідача не зявився,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщені Старобільського районного суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника ВДАІ з обслуговування Старобільського району ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника ВДАІ з обслуговування Старобільського району ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що він має право на управління транспортним засобом - автомобілем ВАЗ-21112, реєстраційний номер НОМЕР_1, так як в графі «особливі відмітки» технічного паспорту вказано, що він має право керувати автомобілем. Також, він має посвідчення водія на право управління транспортними засобами.

01 грудня 2014 року в приміщенні Старобільського ДАІ йому вручили постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПСІ № 631556 від 01 грудня 2014 року, в якій було вказано, що 29 листопада 2014 року о 21 годині 30 хвилин в м. Старобільськ на вул. Андрющенка він керував вищевказаним автомобілем не маючи посвідчення водія, реєстраційних документів на транспортний засіб та страхового поліса при собі. В постанові вказано, що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та йому було призначено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Позивач ОСОБА_1 не згоден з вищевказаним порушенням, оскільки при керуванні транспортним засобом технічний паспорт на автомобіль, договір страхування та посвідчення водія зажди знаходяться при ньому.

29 квітня 2014 року, він дійсно керував автомобілем і коли зупинився на вулиці Андрющенка та вийшов з автомобіля, то до нього підїхали працівники ДАІ і стали предявляти йому претензії, що він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. При цьому, його відсторонили від керування транспортним засобом і його забрав евакуатор, а він разом з працівниками ДАІ поїхав на санпропускник ЦРБ для проходження медичного освідчення, але відмовився його проходити. Таким чином, позивач не керував транспортним засобом, крім цього ніхто з працівників ДАІ не вимагав від нього предявити посвідчення водія та документи на автомобіль. Ніяких протоколів на місці не складалось.

Коли ОСОБА_1 в відділі ДАІ 01 грудня 2014 року для вирішення питання про повернення йому автомобіля, який було вилучено, то секретар надала їй вищевказану постанову, в якому він поставив підпис. Від підпису в протоколі відмовився, оскільки був не згодний з викладеними в ньому фактами. Постанова, яка була йому вручена, також не підписана посадовою особою, яка її склала.

Таким чином, вінне скоював правопорушення і не згоден з викладеним в постанові, у звязку з чимвимушений був звернутись до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив справу розглянути у його відсутності.

Відповідач начальник ВДАІ з обслуговування Старобільського району ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Проти задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 заперечував в повному обсязі, вважав його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Сторонами справи подані заяви про розгляд справи на підставі наявних матеріалів адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що 1 грудня 2014 року, начальником ВДАІ Старобільського району ОСОБА_2, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 29 листопада 2014 року, була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративній відповідальності по ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до вказаного протоколу, позивач, на вимогу інспектора ВДАІ, відмовився надати документи на транспортний засіб а також поліс обовязкового страхування власників транспортних засобів.

Указані в протоколі обставини, а також відмову позивача від дачі пояснень і підписання протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується підписами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також їх письмовими поясненнями даними при складанні протоколу.

Дії інспектора ВДАІ по складанню протоколу про адміністративне правопорушення, позивач не оскаржує.

Пояснення вказаних свідків складені в порядку передбаченому чинним законодавством та окрім свідку підписані службовою особою інспектором ВДАІ, а тому сприймаються судом в якості письмового доказу по справі.

Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надані суду, не можуть бути прийняти в як в якості показання свідка, так як свідок повинен бути допитаний судом безпосередньо під час судового слухання, в порядку передбаченому ст. 141 КАС України, а також в якості письмових доказів так як у відповідності до ст. 79 КАС України, письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

В звязку з наведеним, суд вважає що постанова про притягнення позивача до адміністративній відповідальності була винесена в порядку, передбаченому діючим законодавством та підстав для її скасування не має.

Керуючись ст. ст. 2, 69, 71, 122, 159-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника ВДАІ з обслуговування Старобільського району ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити за необґрунтованістю.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Озеров