Справа № 806/1511/15
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року Житомир справа № 806/1511/15

категорія 8.3.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шимоновича Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області, Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, Коростенського управління Державної казначейської служби в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання повернути стягнуті кошти,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області щодо стягнення з його пенсії військового збору;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області повернути йому стягнуті кошти у вигляді військового збору за весь період.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.02.2015 він звернувся із письмовою заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області, у якій просив роз'яснити чому з нього відраховують 15% військового збору. 23.02.2015 отримав відповідь, яка на його думку, порушує його законні права, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зокрема, пунктом 18 статті 20 указаного Закону передбачено, що особи, віднесені до категорії 1, надаються гарантовані державою компенсації та пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства. На переконання позивача, дії Управління суперечать положенням Конституції України, якими гарантовано повний захист прав і свобод людини.

Ухвалою суду від 24.06.2015 залучено до участі у справі в якості відповідачів - Коростенську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Житомирській області та Коростенське управління Державної казначейської служби в Житомирській області.

Позивач в судове засідання не прибув, на адресу суду направив заяву, у якій просить справу розглянути без його участі у порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області (відповідач - 1) в судове засідання не прибув, на адресу суду направив заяву про розгляд справи без його участі. У задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, викладених у запереченнях (31-34).

Представник відповідача - Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (відповідач - 2) подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Також подав письмові заперечення проти позову, у яких просить відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються Податковим кодексом України і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Представник відповідача - Коростенського управління Державної казначейської служби в Житомирській області (відповідач - 3) в судове засідання не прибув, на адресу суду направив заяву про розгляд справи без його участі.

Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги безпідставними з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області із заявою з проханням роз'яснити на яких підставах з його пенсії відраховується військовий збір.

Листом від 23.02.2015 № 3149/02 відповідач-1 повідомив позивача, що пенсія нараховується та виплачується, відповідно до чинного законодавства. З 01.01.2015 Законом України № 71-VIII від 28.12.2014 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" встановлено, що пенсії підлягають оподаткуванню (якщо їх розмір включаючи суму індексації нарахованої відповідно до закону) перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (1248х3) в розрахунку на місяць, встановленої на 01.01.2015 звітного податкового року - у частині такого перевищення мінімальної заробітної плати згідно з Законом України "Про державний бюджет на 2015 рік".

Не погодившись із діями відповідача-1, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступних мотивів.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розділ 8 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ, передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4.

Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Нормами статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника.

Встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та отримує пенсію як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 18 статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Згідно з частиною 4 статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії не підлягають оподаткуванню.

Одночасно, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VІІІ від 28.12.2014 внесені зміни до Податкового кодексу України, які набули чинності з 01.01.2015.

Згідно з підпунктом 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата) (пункт 167.1 статті 167 Податкового кодексу України).

З 01.01.2015, відповідно до статті 8 Закону України від 28.12.2014 № 80-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2015 рік", розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у сумі 1218,00 грн на місяць.

Згідно пункту 168.3 статті 168 Податкового кодексу України, розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем, органами Пенсійного фонду України).

Тобто, починаючи з 01.01.2015 податкові агенти, яким у даному випадку є управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області, при виплаті пенсій у розмірі, що перевищує 3654,00 грн (розмір мінімальної заробітної плати 1218 грнх3), зобов'язані утримати податок на доходи фізичних осіб на суму такого перевищення за ставкою 15 відсотків.

Також, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VІІІ від 28.12.2014р. внесені зміни до Податкового Кодексу України, які набули чинності з 01.01.2015, у частині обкладення доходу військовим збором.

Згідно з пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до підпунктів 1.1-1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Отже, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору здійснюється органами Пенсійного фонду на суму перевищення пенсії, що повністю узгоджується із наведеними вище приписами Податкового кодексу України.

Згідно відповіді відповідача-1, з 01.01.2015 Пенсійним фондом утримано 16,5 % (15 % податок на доходи фізичних осіб (ПДФО) та 1,5 % - військовий збір) з суми пенсії позивача, що перевищує 3654,00 грн, а саме: 512,61 грн*15%*1,5% у розмірі 84,58 грн..

Наведені положення чинного законодавства та встановлені обставини повністю спростовують твердження позивача про те, що з його пенсії відраховується 15% військового збору.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що підпунктом 14.1.182 пункту 14.1 статті 4 Податкового кодексу України встановлено, що помилково сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов'язань.

Згідно з підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 4 Податкового кодексу України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату

Порядок повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань встановлений статтею 43 Податкового кодексу України, за змістом якої помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів в установленому Бюджетним кодексом України порядку розподіляють зазначені кошти згідно з нормативами, визначеними Бюджетним кодексом України та спрямовують такі розподілені суми до відповідних бюджетів (абзац 3 підпункту 168.4.4 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України).

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що умовою повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, окрім відсутності податкового боргу у платника податку незалежно від виду боргу, є воля самого платника податків, яка виражається у подачі до відповідного контролюючого органу заяви про таке повернення.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень, відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів, (пункт 3 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про виплату недоплати до пенсії, що є загальною сумою сплачених відповідачем, як податковим агентом податку на доходи фізичних осіб та військового збору саме управлінням Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області є такими, що суперечать наведеному законодавству та виходять за межі повноважень відповідача.

Крім того, суд прийшов до висновку, що відповідач-1 діяв виключно у межах наведеного податкового законодавства, яке у відповідності до вимог статті 152 Конституції України не визнано неконституційними, а згідно вимог статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, що є обов'язковим для виконання, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Щодо доводів позивача, що утримання відповідачем-1 з його пенсії військового збору суперечить положенням Конституції України та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З даного приводу суд зазначає, що положення Податкового кодексу України не суперечать статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення", не звужують права і свободи позивача, передбачені пунктом 18 статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки, як зазначено вище, оподаткуванню підлягає виключно сума перевищення, а не сума пенсії (довічного грошового утримання), були і є чинними, тому підлягають виконанню відповідачем, як органом державної влади, а також їх застосуванню до правовідносин, які склалися з позивачем, тому підстав для визнання дій управління Пенсійного фонду України в м. Коростені та Коростенському районі Житомирської області неправомірними суд не вбачає.

У відповідності до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог, відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, належним чином обґрунтували свої заперечення.

Водночас, докази подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог та були спростовані доводами відповідачів.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а його вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович