Справа № 812/211/15
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Секірська А.Г.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року справа №812/211/15

84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі: судді - доповідача Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., при секретарі Челаховій О.О., за участю позивача ОСОБА_2, представника відповідачів Шепіль В.В. за довіреністю б/н від 16.06.2015 року, за довіреністю б/н від 12.05.2015 року, за довіреністю б/н від 29.04.2015 року, за довіреністю б/н від 19.06.2015 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Міндоходів у Луганській області, Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та відшкодування коштів,-

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Міндоходів у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства доходів і зборів України № 192-о від 16.03.2015 року, поновлення на посаді заступника начальника Головного управління Міндоходів у Луганській області, стягнення компенсації за час вимушеного прогулу з 23.05.2015 року по час поновлення на посаді, допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на посаді.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 року до участі у справі в якості відповідачів залучено Державну фіскальну службу України та Головне управління ДФС у Луганській області.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо не вжиття судом заходів для винесення законного і обґрунтованого судового рішення.

Звертає увагу, що не був повідомлений про початок перевірки, що унеможливило своєчасно звернутися із відповідною заявою і позбавило можливості пройти люстраційну перевірку.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, на задоволенні якої наполягав, проти чого заперечував представник відповідачів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу - задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що наказом Державної податкової інспекції в м. Красний Луч № 71-л від 20.07.1995 року позивача призначено на посаду спеціаліста відділу податкових розслідувань ДПІ в м. Красний Луч. Присягу державного службовця позивачем прийнято 20.07.1995 року, що підтверджується, записом в трудовій книжці НОМЕР_2.

Наказом Державної податкової адміністрації в Луганській області від 21.07.2010 року № 333-о ОСОБА_2 призначено на посаду начальника Державної податкової служби в місті Красний Луч.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.11.2013 року № 3484-о позивача в порядку переведення призначено на посаду заступника начальника Головного управління Міндоходів у Луганській області.

З 01.10.2014 року позивач, разом з установою, перемістився з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в м. Сєвєродонецьк Луганської області, що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № 752 від 31.10.2014 року.

19.02.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Голови комісії з реорганізації ГУ Міндоходів у Луганській області Папу В.В. з заявою про надання йому відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 20.02.2015 року.

Наказом Головного управління Міндоходів у Луганській області № 98-о від 20.02.2015 року ОСОБА_2, відповідно до ст. 18 Закону України «Про відпустки», надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 20.02.2015 року по 22.05.2015 року.

Наказом Державної фіскальної служби України від 24.02.2015року № 117 «Про початок проведення перевірки відповідно до Закону України «Про очищення влади» стосовно посадових і службових осіб Міндоходів» (далі - Наказ № 117) розпочато перевірку відповідно до Закону «Про очищення влади» від 16.04.2014 року № 1682-VII (далі - Закон № 1682) стосовно керівників структурних підрозділів апарату Міндоходів - з 2 березня 2015 року (п.1.1), стосовно керівників, їх перших заступників та заступників керівників головних управлінь Міндоходів в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі - з 2 березня 2015 року (п.1.2).

26.02.2015 року заступником начальника управління персоналу ГУ Міндоходів у Луганській області директору Департаменту управління персоналу направлено відомість щодо ознайомлення керівного складу територіальних підрозділів Міндоходів у Луганській області з Наказом № 117 (а.с.123-125), та тієї ж дати складено доповідну записку Голові комісії з реорганізації ГУ Міндоходів у Луганській області, в.о. начальника ГУ Міндоходів у Луганській області, в якій доводиться до відома, що виконати п. 3 Наказу № 117 в частині ознайомлення заступника начальника ГУ Міндоходів у Луганській області ОСОБА_2 з вимогами цього наказу немає можливості, оскільки наказом ГУ Міндоходів у Луганській області від 20.02.2015 року № 98-0 «Про надання відпустки» йому надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та з ним відсутній телефонний зв'язок.

13.03.2015 року на виконання вимог п.3.1 Наказу № 117 Головою комісії з реорганізації ГУ Міндоходів у Луганській області направлено лист за вих. № 126/8/12-32-01-04/16 Голові комісії з реорганізації Міндоходів України, в якому зазначено причину неможливості доведення наказу № 117 до ОСОБА_2, оскільки останній знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

13.03.2015 року директором Департаменту персоналу Міністерства доходів і зборів України складено доповідну записку Голові Комітету з реорганізації Міністерства доходів і зборів України, згідно якої ОСОБА_2 на підставі ч. 3 ст. 4 Закону України «Про очищення влади» та пункту 7-2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підлягає звільненню з посади заступника начальника Головного управління Міндоходів у Луганській області з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади», оскільки ОСОБА_2 станом на 13.03.2015 року не було подано заяву, відповідно до Закону № 1682-VII.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.03.2015 року № 192-о «Про звільнення ОСОБА_2» позивача звільнено з посади заступника начальника Головного управління Міндоходів у Луганській області з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади». Підстава п. 7 прим. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про очищення влади», доповідна записка від 13.03.2015 року № 610/99-99-04-01-02-18. (а.с.120)

З зазначеним наказом позивач був ознайомлений 07.04.2015 року.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності звільнення позивача із приводу припинення трудового договору з працівником з підстав передбачених Законом України «Про очищення влади» - п.7-2 ч.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем на порушення вимог ст. 4 Закону № 1682-VII та пункту 8 Порядку № 563 не подано відповідну заяву в десятиденний строк після початку проведення перевірки, відповідно до Закону України «Про очищення влади» та Наказу № 117, тобто до 13.03.2015 року, а тому відповідачем правомірно прийнято наказ від 16.03.2015 № 192-о «Про звільнення ОСОБА_2».

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 1 Закону № 1682 передбачено, що очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Механізм проведення перевірки достовірності відомостей, що подаються посадовими і службовими особами органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також особами, які претендують на зайняття відповідних посад, щодо застосування заборон, передбачених частинами 3 і 4 ст. 1 Закону України «Про очищення влади» визначається Порядком проведення перевірки відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами 3 і 4 ст. 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 563 (далі - Порядок № 563).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682 заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо начальницького складу органів внутрішніх справ, центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

План проведення перевірок відповідно до Закону України «Про очищення влади», затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 0/1025-року містить примітку, що керівник органу або голова суду відповідно до частини четвертої статті 5 Закону України «Про очищення влади» визначає дату початку проведення перевірки у відповідному органі або суді з урахуванням строків, установлених зазначеним Законом, та необхідності завершення проведення перевірки в межах строків, установлених цим планом.

Згідно із ч. 4 ст. 5 Закону № 1682 організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абз. 3 цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Аналогічне положення міститься у п. 4 Порядку № 563.

Пунктом 5 Порядку № 563 визначено, що керівник органу або голова суду згідно з планом проведення перевірок, затвердженим Кабінетом Міністрів України, приймає рішення про початок проведення перевірки у відповідному органі, в якому встановлює дату початку проведення перевірки, а також відповідальним за проведення перевірки визначає кадрову службу чи інший структурний підрозділ такого органу.

Приписами ст. 4 Закону № 1682 передбачено, особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої ст. 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у ч. 4 ст. 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені ч. 3 або 4 ст. 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява).

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено п. 3 ч. 2 ст. 5 цього Закону.

Неподання заяви у строк, передбачений частиною другою цієї статті, є підставою для звільнення особи із займаної посади не пізніш як на третій день після спливу строку на подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої ч. 3 ст. 1 цього Закону.

Подання заяви, у якій особа повідомляє про те, що до неї застосовується заборона, зазначена у ч. 3 або 4 ст. 1 цього Закону, є підставою для звільнення особи із займаної посади не пізніш як на третій день після подання такої заяви та застосування до неї відповідної заборони.

Обов'язок щодо подання заяви, у якій особа повідомляє про те, що до неї застосовується або не застосовується заборона, зазначена у частині 3 або 4 ст.1 Закону № 1682, також визначено пунктом 8 Порядку № 563.

Повідомлення особою, яка підлягає перевірці, в заяві про те, що до неї застосовуються заборони, визначені ч. 3 або 4 ст. 1 Закону або неподання нею заяви у строк, зазначений у п. 8 цього Порядку, є підставою для звільнення особи з посади, що вона обіймає, не пізніш як на третій день після подання такої заяви або закінчення строку подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої відповідно ч. 3 або 4 ст. 1 Закону (пункт 10 Порядку № 563).

Пунктом 7-2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України передбачено припинення трудового договору з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади».

Згідно до ч. 2 ст. 36 КЗпП України, у випадках, передбачених пунктами 7 і 7-1 частини першої цієї статті, особа підлягає звільненню з посади у триденний строк з дня отримання органом державної влади, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, а у випадку, передбаченому пунктом 7-2, особа підлягає звільненню з посади у порядку, визначеному Законом України «Про очищення влади».

Згідно із підпунктом 9 пункту 11 Положення про Міністерство доходів і зборів України, затвердженого Указом Президента України від 18.03.2013 року № 141/2013, міністр як керівник Міністерства призначає на посади за погодженням із головами відповідних місцевих державних адміністрацій та звільняє з посад керівників територіальних органів Міндоходів України, призначає на посади та звільняє з посад заступників керівників територіальних органів Міністерства.

Відповідно до підпункту 18 пункту 11 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 року № 236 голова ДФС призначає на посаду та звільняє з посади заступників керівників територіальних органів ДФС, начальників митних постів.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.02.2015року, на виконання пункту 6 Порядку № 563, до Головного управління Міндоходів у Луганській області надійшов наказ державної фіскальної служби України № 117 від 24.02.2015 року та був оприлюднений на офіційному веб-сайті Державної фіскальної служби України, про що свідчить скрін-шот зі сторінки офіційного веб-сайту Державної фіскальної служби України (режим доступу - http://sfs.gov.ua/pro-sfs-ukraini/robota-z-personalom/pro-ochischennya/normativno-pravovi-akti/63562.html).

Підпунктами 3.1 та 3.2 п. 3 Наказу № 117 від 24.02.2015 року зобов'язано керівників (голів комісій з реорганізації) територіальних органів Міндоходів, спеціалізованого департаменту (органу) забезпечити доведення цього наказу в день його видання до відома осіб, зазначених у підпунктах 1.2 - 1.4 пункту 1 цього наказу. Інформацію про ознайомлення направити до Департаменту персоналу. Надати особисто та забезпечити надання особами, зазначеними у підпунктах 1.2 - 1.4 пункту 1 цього наказу, до Департаменту персоналу власноручно написаних заяв за формою, визначеною у додатках 1 або 2 Порядку.

Доводи відповідачів, що у зв'язку із перебуванням позивача в м. Красний Луч Луганської області, тимчасово непідконтрольному українській владі, до якого не здійснюється доставка поштових відправлень і нестабільно працюють засоби телефонного зв'язку, а тому Головне управління Міндоходів у Луганській області було позбавлено можливості іншим способом ознайомити ОСОБА_2 із наказом про початок проведення перевірки, спростовуються довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 31.10.2014 року № 752, відповідно до якої позивач разом із малолітніми дітьми перемістився з тимчасово окупованої території до м. Сєвєродонецьк, готель «Центральний» та повідомленням Луганського філіалу ПАТ «Укртелеком» № 448303/4-611 від 09.07.2015 року про те, що за телефоном НОМЕР_1, абонентом якого є ОСОБА_2, в період з 20.02.2015 року по 04.04.2015 року послуги місцевого, міжміського, міжнародного зв'язку надавались у повному обсязі, що підтверджується трафіком вихідних дзвінків.

Тобто, колегія суддів вважає, що у відповідача була реальна можливість ознайомити ОСОБА_2 із наказом про початок перевірки у визначений п.п. 3.1 та 3.2 п. 3 Наказу № 117 спосіб та не погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що Порядком № 536 та Наказом № 117 не визначено конкретного способу доведення наказу про початок проведення перевірки до осіб, які підлягають перевірці (ознайомлення під розписку, телефонограма і т.п.), а факт оприлюднення 25.02.2015 року Наказу № 117 на офіційному веб-сайті ДФС України є належним доведенням до відома позивача змісту наказу.

Таким чином, відповідач фактично позбавив позивача як посадову особу, що підлягає перевірці відповідно до Закону № 1682 можливості пройти цю перевірку у визначений законодавством, яке врегульовує це питання, спосіб.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку про протиправність та передчасність наказу Міністерства доходів і зборів України від 16.03.2015 № 192-о «Про звільнення ОСОБА_2», а тому позовні вимоги в частині визнання протиправним наказу про звільнення позивача та його скасування із поновленням на роботі підлягає задоволенню.

Як передбачено ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення компенсації за час вимушеного прогулу з 23.05.2015 року по час поновлення на посаді, колегія суддів вважає за необхідне їх задовольнити частково та зобов'язати Головне управління Міністерство доходів у Луганській області провести розрахунок та сплату (у разі виникнення) позивачу компенсації за час вимушеного прогулу, тобто з 23 травня 2015 року по 05 серпня 2015 року (день винесення рішення), з урахуванням сплачених сум та відрахуванням податків і зборів, передбачених законодавством, оскільки позивач тривалий час знаходився у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку без збереження заробітної плати.

Таким чином, судом першої інстанції прийнята постанова з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду, що є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року у справі № 812/211/15-а - задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року по справі №812/211/15-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_2 до Міністерства доходів і зборів України, Головного управління Міндоходів у Луганській області, Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та відшкодування коштів - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства доходів та зборів України від 16.03.2015 року № 192-о «Про звільнення ОСОБА_2».

Поновити ОСОБА_2 на посаді заступника начальника Головного управління Міндоходів у Луганській області з 16.03.2015 року.

Зобов'язати Головне управління Міністерства доходів у Луганській області провести розрахунок та сплату ОСОБА_2 компенсації за час вимушеного прогулу з 23 травня 2015 року по 05 серпня 2015 року, з урахуванням сплачених сум та відрахуванням податків і зборів, передбачених законодавством.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника Головного управління Міндоходів у Луганській області.

В іншій частині задоволення позовних вимог - відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 05 серпня 2015 року. Повний текст постанови складений та підписаний у нарадчій кімнаті 07 серпня 2015 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя І.В.Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова