Справа № 2-а-182/11
Суддя: Лопатюк Н. Г.
Дата ухвалення: 2011-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-182/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2011 року суддя Святошинського районного суду м.Києва Лопатюк Н.Г., розглянувши в порядку письмового провадження в м.Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення в Святошинському районі м.Києва про зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, 24.11.2010 року звернулась до суду з даним адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення в Святошинському районі м. Києва, та просила зобов*язати відповідача провести перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення передбаченої ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза 2000-2010рр., посилаючись на те, що вона є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом Ш групи безстроково внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та отримує пенсію, призначену їй у відповідності із Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також має право на щорічну допомогу на оздоровлення, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбаченої ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Оскільки зазначені грошові виплати виплачуються їй у меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом, просить перерахувати розмір допомоги на оздоровлення.

Позивачка неодноразово зверталась до відповідача з проханням перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення, але отримала письмову відмову у здійсненні такого перерахунку, обґрунтовану наступним чином.

Відповідач посилається на ті підстави, що позивачці, як учасниці ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (1 категорія), яка має Ш групу інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 р. № 654 Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян мінімальний розмір пенсії було підвищено до 980 гривень та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян встановлено додаткову пенсію у розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а щорічна допомога на оздоровлення їй нараховувалась у розмірах які визначаються КМУ в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України, а тому підстав для здійснення перерахунку не має оскільки іншого чинним законодавством не передбачено.

Оскільки зазначені виплати виплачуються їй у меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством вона була вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та, просить перерахувати розмір щорічної допомоги на оздоровлення та здійснити відповідні виплати.

18 січня 2011року позивачка подала до суду доповнення до позовної заяви, та просить визнати дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до вимог ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, неправомірними, зобов*язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до вимог ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі п*яти мінімальних заробітних плат, як особі віднесеної до 2 категорії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також зобов*язати відповідача вподальшому нараховувати та виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до вимог ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі п*яти мінімальних заробітних плат.

18.03.2011р. позивачка написала заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності в прядку письмового провадження.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення в яких просив відмовити в задоволенні заявлених вимог, посилаючись на вимоги Конституції України, Бюджетного кодексу України, Закону України Про статус і соціальний захист населення, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Закону України Про Державний Бюджет на 2009р., Закону України Про Державний Бюджет на 2010р., постанови КМУ №562 від 12.07.2005р., на порядок організації державної влади в країні та бюджетні призначення на поточний рік, а також на пропуск позивачем строку позовної давності, на звернення ним до суду за захистом порушеного права (а.с.13-15).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивачка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, що підтверджується посвідченням серії А № 049550 (а.с.5).

Позивачка має ІШ групу інвалідності довічно, у звязку з роботами, повязаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с.5-7).

Статтею 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачена щорічна допомога на оздоровлення, зокрема, інвалідам Ш групи чотирьох мінімальних заробітних плат, при цьому розмір мінімальної заробітної плати встановлюється на момент виплати.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 63 Закону передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 48 Закону щорічна допомога на оздоровлення сплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання громадянина. Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256 (256-2002-п), якою затверджений Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, Управління праці та соціального захисту населення в Святошинському районі м. Києва є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок субвенцій з державного бюджету та на нього покладений обов'язок щодо реалізації механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Управління праці та соціального захисту населення в Святошинському районі м.Києва при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення виходив з розміру таких виплат, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають застосуванню норми ст. 48 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2009, 2010 роки, а не вказана Постанова КМУ.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Таким чином, дії Управління праці та соціального захисту населення в Святошинському районі м. Києва в частині нарахування та виплати позивачці щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 90 грн. є неправомірними.

Разом з тим, нормою ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулась до суду 24.11.2010 року.

За таких обставин, позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду щодо вимог про зобовязання здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення до травня 2010 року, визначеного КАС України, поважність причин його пропуску позивачем не була суду доведена.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню частково з врахуванням строку звернення до суду з позовом за захистом прав, свобод та інтересів за період з 24.05.2010 року та за вирахуванням здійснених за цей період виплат.

Щодо вимог позивача про здійснення виплати одноразової щорічної допомоги на оздоровлення передбаченої ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив майбутньому, то вони не підлягають задоволенню, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання та не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин

Керуючись ст. 46 Конституції України, ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.ст. 7-12, 69-71, 94, 99, 128, 158- 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення в Святошинському районі м. Києва провести перерахунок ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення, як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбаченої ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 28 лютого 1991 року № 796-XII (в редакції від 09.07.2007 року), у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат з 24.05.2010р. з урахуванням раніше виплаченої суми за вказаний період.

Зобовязати Управлінням праці та соціального захисту населення в Святошинському районі м. Києва, виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбаченої ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, від 28 лютого 1991 року № 796-XII (в редакції від 09.07.2007 року), у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат з 24.05.2010р. з урахуванням раніше виплаченої суми за вказаний період.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

С У Д Д Я: