Справа № 22-а-15423/11
Суддя: Фінагєєв В. О.
Дата ухвалення: 2011-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого Олійника В.І,

суддів: Фінагєєва В. О., Березовенко Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області на постанову Тетіївського районного суду Київської області від 04 червня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області про перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії, виплата яких передбачена ст.ст. 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, що діяла станом на час звернення до суду (далі Закон №796). Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС, учасником ліквідації на ЧАЕС 1 категорії та одержує державну та додаткову пенсію, виплата яких передбачена ст.ст. 50, 54 Закону №796. Оскільки відповідач виплачує йому вказану пенсію у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом, та відмовляється провести відповідний перерахунок пенсії, просив суд визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати його провести перерахунок раніше призначеної йому державної пенсії, виходячи з того, що розмір державної пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи, має становити 8 мінімальних пенсій за віком, тобто 4584 грн.00 коп., та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, з розрахунку 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, тобто 429 грн. 75 коп., а всього 5013 грн. 75 коп., починаючи з 01.04.2010 року. Здійснювати в подальшому перерахунок та виплату йому державної пенсії та додаткової пенси за шкоду, заподіяну здоровю, у разі підвищення мінімальної пенсії за віком згідно ч. 3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Стягнути з Управління пенсійного фонду України в Тетіївському районі Київської області недоплачену державну пенсію і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю станом на 30.04.2010 в сумі 3271 грн.41 коп.

Постановою Тетіївського районного суду Київської області від 04 червня 2010 року позов задоволено частково. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу основної та додаткової пенсії відповідно до ч.4 ст.54.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 01.04.2010 року з урахуванням сплачених сум та провести відповідні виплати.

В апеляційній скарзі УПФУ в Тетіївському районі Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, у зв'язку із відсутністю клопотань від учасників про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, і перебуває на обліку в УПФУ в Тетіївському району Київської області та отримує пенсію по інвалідності другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного із впливом Чорнобильської катастрофи.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 49, ч.4 ст. 54, 50, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно то вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 року від 22.05.2008 року п.28 Розділ II Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, яким внесено зміни до ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року визнано неконституційними.

За таких обставин, ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із того, що з моменту прийняття рішення Конституційним судом України, тобто з 22 травня 2008 року, УСЗН Білоцерківської міської ради як орган, якому делеговано повноваження щодо виплати одноразової грошової допомоги, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року, дія якої була відновлена і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи. Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що положення ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Тетіївському районі Київської області відхилити.

Постанову Тетіївського районного суду Київської області від 04 червня 2010 року залишити без змін.

Копію постанови направити особам, які брали участь у справі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: