Справа № 354/426/14-а 2-а/354/27/14
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року Справа № 876/9541/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Богаченка С.І., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач- ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Поляницької сільської ради, в якому просила визнати протиправними дії Поляницької сільської ради щодо порушення порядку розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання їй безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га в межах с.Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; зобов'язати Поляницьку сільську раду винести на пленарне засідання сесії та розглянути клопотання ОСОБА_1 про передачу позивачці безоплатно у власність земельну ділянку 0,25 га в межах с.Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у порядку і в строки, встановлені чинним законодавством України та згідно ст. 118 ч.7 Земельного кодексу України надати мотивовану відповідь за результатами розгляду клопотання у формі рішення.

Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не враховано те, що ч.6 ст.118 ЗК України встановлено вичерпний перелік документів, що повинні додаватися до клопотання про одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки). Оскільки на момент звернення до Поляницької сільської ради в публічному доступі була відсутня інформація щодо наявності вільних земельних ділянок (комунальної власності), а на момент звернення до суду з даним позовом були відсутні дані щодо наявності таких земельних ділянок, не маючи іншої можливості конкретизувати бажану земельну ділянку, позивач в клопотанні вказала свою згоду на отримання будь-якої земельної ділянки (з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва) орієнтовною площею до 0,25 га в межах с.Поляниця. Позивач додала до клопотання графічні матеріали з визначеною територією, на якій вона мала намір отримати земельну ділянку. Апелянта звертає увагу на те, що чинне законодавство не встановлює будь-яких вимог та нормативів щодо оформлення графічних матеріалів. Ст.118 ЗК України встановлено, що підставою відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Таким чином, відповідач незаконно та необґрунтовано відмовив їй в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Крім того, порушено процедуру розгляду клопотання ОСОБА_1 від 10 грудня 2013 року про надання безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, оскільки вказане клопотання підлягало розгляду в місячний строк, тобто в данному випадку не пізніше ніж до 03 лютого 2014 року. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи у їхній відстуності, тому відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до Поляницької сільської ради з клопотанням в порядку ст.118 Земельного кодексу України про виділення та надання їй безоплатно у власність земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва у межах норм безоплатної приватизації орієнтовною площею 0,25 га із земель комунальної власності в межах с. Поляниця та надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки. У додатку до вказаного клопотання в якості графічного матеріалу з бажаним місцем розташування земельної ділянки позивач надала роздруківку з графічних меж с.Поляниця із відмежованою нею частиною території.

З відповіді Поляницької сільської ради №15/02-20 від 16 січня 2014 року вбачається, що клопотання ОСОБА_1 в порядку ст.118 ЗК України буде розглянуто на черговій сесії Поляницької сільської ради.

Рішенням Поляницької сільської ради №185-31-2014 від 12 лютого 2014 року у задоволенні клопотання позивача відмовлено, мотивуючи відсутністю в Поляницькій сільській раді земель земель запасу, які можуть бути надані для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Крім того, як вбачається з відповіді Поляницької сільської ради №87/02-20 від 27 березня 2014 року заява ОСОБА_1 про надання земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель від 26 грудня 2013 року розглянута на засіданні земельної комісії 11 лютого 2014 року та 31-й сесії сільської ради 12 лютого 2014 року, ОСОБА_1 відмовлено у наданні земельної ділянки в зв'язку з відсутністю вільного земельного фонду в селі Поляниця.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Поляницька сільська рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені ЗК України та Заоном України "Про місцеве самоврядування в Україні", оскільки клопотання позивачки від 10 грудня 2013 року розглянуто відповідачем та 12 лютого 2014 року винесено рішення про відмову у наданні позивачці дозволу на виготовлення проекту відведення на земельну ділянку для будівництва житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно зі ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Ст.118 ЗК України передбачає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Судом встановлено, що клопотання позивача відповідно до вимог ст. 122 ЗК України розглянуто та 12 лютого 2014 року винесено рішення про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту відведення на земельну ділянку для будівництва житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га., тому відсутні підстави для визнання протиправними дій Поляницької сільської ради щодо порушення порядку розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання їй безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га в межах с.Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та зобов'язання Поляницьку сільську раду винести на пленарне засідання сесії та розглянути клопотання ОСОБА_1 про передачу позивачці безоплатно у власність земельну ділянку 0,25 га в межах с.Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у порядку і в строки, встановлені чинним законодавством України та згідно ст. 118 ч.7 Земельного кодексу України надати мотивовану відповідь за результатами розгляду клопотання у формі рішення.

Відповідно до частини восьмої ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст.186-1 ЗК України. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку ч. 7 ст.118 ЗК України. Частинами десятою та одинадцятою ст. 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з Положенням про порядок ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 1993 року №15 до земельно-кадастрової документації належать кадастрові карти та плани (графічні і цифрові), схеми, графіки, текстові та інші матеріали, які містять відомості про межі адміністративно-територіальних утворень, межі земельних ділянок власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, правовий режим земель, що перебувають у державній, колективній і приватній власності, їх кількість, якість, народногосподарську цінність та продуктивність по власниках землі і землекористувачах, населених пунктах, територіях сільських, селищних, міських, районних Рад народних депутатів, областях, Республіці Крим та Україні в цілому.

Колегія суддів не приймає до увагу покликання на те, що чинне законодавство не встановлює будь-яких вимог та нормативів щодо оформлення графічних матеріалів, вважає їх безпідставними, оскільки в силу вищенаведених законодавчих приписів до заяви додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, однак, як вбачається з графічних матеріалів, доданих позивачем до клопотання від 10 грудня 2013 року вони не можуть вважатися такими, що містять місце розташування бажаної земельної ділянки, оскільки містять графічні межі території села Поляниця, в склад якої входять окремі земельні ділянки, а не конкретно визначена земельна ділянка, яку позивач хоче отримати у власність, що відповідає частині 7 ст.118 ЗК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Наведена норма Земельного кодексу України надає право позивачу самостійно замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі ненадання відповідачем мотивованої відмови.

Надані позивачем документи не можуть стверджувати, що позивач при зверненні до відповідача з клопотанням дотримався вимог ч.6 ст.118 ЗК України та що він звертався до ліцензованої організації із замовленням на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2014 року у справі № 354/426/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді С.І. Богаченко

А.Р. Курилець