Справа № 807/741/14
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року Справа № 876/5605/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Богаченка С.І., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - ДПІ у Виноградівському районі, в якому просив визнати недійсними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 23 жовтня 2013 року № в частині донарахування позивачу ПДВ на суму 1490066,30 грн., та застосування штрафних санкцій на суму 74533,15 грн. та податкове повідомлення - рішення від 23 жовтня 2013 року № в частині донарахованого податку з доходів фізичних осіб на суму 88109,47 грн. та застосовних штрафних санкцій на суму 44224,73 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що в 2012 році ФОП ОСОБА_1 підприємницької діяльності не здійснював, всі роботи за які поступали кошти в 2-х перших кварталах 2012 року виконані в 2011 році та частково включені в податкову декларацію за 2011 рік, а період 2011 року був охоплений попередньою перевіркою. Таким чином, обсяг оподаткованого доходу за 2012 рік має бути меншим 118300,50 грн. та становить 469096,00 грн. Таким чином, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті неправомірно. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за період з 01 січня 2012 року по 30 червня 2012 здійснював діяльність на загальній системі оподаткування, обліку та звітності, з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2012 року на спрощеній системі оподаткування.

У період з 29 листопада 2013 року по 05 грудня 2013 року ДПІ у Виноградівському районі провела документальну позапланову невиїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства СПД-ФО ОСОБА_1 за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року, з 01 квітня 2011 року по 31 травня 2011 року, якою встановлено порушення п.181.1 ст.181, п.187.1 ст.187 ПК України у зв'язку з нездійсненням обов'язкової рестрації платником ПДВ та не подання відповідних декларацій; п.177.2 ст.177 ПК України, а саме: заниження валового доходу на суму 587396,50 грн. в результаті не включення до його складу фактично отриманої виручки від надання послуг.

За результатами перевірки складено Акт №566/1752/НОМЕР_1 від 12 грудня 2013 року.

23 грудня 2013 року на підставі вказаного акта ДПІ у Виноградівському районі прийняла податкове повідомлення-рішення №, яким визначено податкові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 88109,47 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 44224,73 грн. та податкове повідомлення-рішення №, яким визначено податкові зобов'язання з ПДВ у розмірі 149066,3 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 74533,15 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачем податкового законодавства є доведеним, оскільки у період, що підлягав перевірці, ФОП ОСОБА_1 платником податку на додану вартість не зареєструвався, декларації з ПДВ до контролюючого органу не подавав та відповідно податкові зобов'язання не декларував, таким чином оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, виходячи з наступного.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до п.177.2 ст. 177 та п.78.3 ст.178 цього Кодексу.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Перевіркою встановлено, що відповідно до матеріалів, отриманих від контрагентів - покупців послуг за 1 півріччя 2012 року обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) ФОП ОСОБА_1 становив 587396,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, платником податку на додану вартість за перевірений період ФОП ОСОБА_1 не реєструвався, декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік до ДПІ у Виноградівському районі не подавав.

ДПІ у Виноградівському районі надіслала позивачу запит про надання документальних підтверджень та пояснень щодо здійснення господарських операцій (постачання/придбання товарів, послуг) за період, що підлягав перевірці, а саме: фінансово-господарські документи, що підтверджують передачу/придбання товарів, виконання робіт (надання послуг): накладні, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), господарські договори, банківські виписки, інше.

Відповідь на даний запит та документальне підтвердження ФОП ОСОБА_1 не надав, мотивуючи це тим, що вищевказані документи знищенні в кінці 2012 року, а тому ДПІ у Виноградівському районі для визначення валового доходу платника податків використала документи, отримані у відповідь на запит податкового органу від основних контрагентів-покупців послуг та встановила заниження валового доходу, в результаті не включення до його складу фактично отриманої виручки від надання послуг.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність визначення позивачу у податковому повідомлені-рішені № податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 88109,47 грн. та застосовання штрафних (фінансових) санкції на суму 44224,73 грн.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірнсть прийняття податкового повідомлення-рішення №, яким визначено податкові зобов'язання з ПДВ у розмірі 149066,3 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 74533,15 грн., виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.181.1 ст.181 ПК України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання).

Будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву несе відповідальність за не нарахування або не сплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування (п.183.10 ст.183 ПК України).

Судом безспірно встановлено, що ФОП ОСОБА_1 платником податку ПДВ не зареєструвався, декларації з ПДВ до контролюючого органу не подавав та відповідно податкові зобов'язання не декларував.

Як вбачається з матеріалів справи, у період, що підлягав перевірці, ФОП ОСОБА_1, перебуваючи на загальній системі оподаткування, отримав виручку від здійснення господарської діяльності в сумі 587396,50 грн. (що підтверджено матеріалами зустрічних звірок), разом з тим, не здійснив нарахування ПДВ в сумі 117479,30 грн.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі Lithgow and Others v. The United Kingdom, від 08 липня 1986, Series A №. 102, пункти. 50-51, § § 121-22) зазначив, що коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань (п. 38).

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року у справі № 807/741/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді С.І. Богаченко

А.Р. Курилець