Справа № 820/3963/15
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 серпня 2015 р. № 820/3963/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Рубан В.В.

за участю: секретаря судового засідання - Салацької Я.І.,

представника позивача - Єрьоменка А.В.,

представника відповідача - Красникової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМ'ЄР-ПРОДУКТ" до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРЕМ'ЄР-ПРОДУКТ" , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби України , в якому просив суд:

- скасувати рішення Харківської митниці Міндоходів про коригування митної вартості №807000003/2014/001709/2 від 23.10.2014 року;

- скасувати картку відмови Харківської митниці Міндоходів в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807100000/2014/00892 від 23.10.2014 року;

- скасувати рішення Харківської митниці Міндоходів про коригування митної вартості №807000003/2014/001960/2 від 09.12.2014 року;

- скасувати картку відмови Харківської митниці Міндоходів в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807100000/2014/01035 від 09.12.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем при проведенні контролю правильності визначення митної вартості товарів, витребування додаткових документів та подальшого коригування митної вартості порушено вимоги ст.ст. 53, 54, 57, 58, 64 Митного кодексу України, а рішення про визначення митної вартості товарів є таким, що не відповідає вимогам ст.55 Митного кодексу України. Позивач також зазначив, що при здійсненні митного оформлення для підтвердження митної вартості та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) було надано усі документи, які передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, зауважень до поданих документів під час митного оформлення від відповідача не надходило, у зв'язку з чим позивач просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, в письмових запереченнях наданих до суду, зазначив, що в наслідок застосованої процедури консультації платник податків не виконав вимоги митного органу, витребуваних митницею документів, необхідних для застосування основного методу визначення митної вартості товару, не подав. У зв'язку з неможливістю застосування кожного наступного методу визначення митної вартості товару, митний орган застосував другорядний (резервний) метод відповідно до ст.64 Митного кодексу України, у зв'язку з чим просив суд відмовити в задоволенні заявлених вимог.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

10.04.2014 року між ТОВ "ПРЕМ'ЄР-ПРОДУКТ" (Україна) та компанією Westfleisch eG (Німеччина), було укладено контракт № 1 (надалі - контракт), відповідно до якого компанія зобов'язалась поставити позивачу продукти тваринного походження (надалі - товар) на умовах згідно специфікацій до даного контракту, а ТОВ "ПРЕМ'ЄРПРОДУКТ" зобов'язалось прийняти зазначений в специфікаціях товар і здійснити його оплату на умовах даного контракту.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 контракту ціна на товар, що постачається узгоджується сторонами на кожну окрему партію товару у специфікаціях, які становлять невід'ємну частину чинного контракту. Ціна товару встановлюється в Євро.

Згідно до п.5.1 контакту оплата здійснюється на умовах 100 % передплати вартості партії товару.

Пунктом 6.1 контракту передбачено термін відвантаження товару - 5 днів з моменту отримання оплати.

На виконання умов укладеного контракту, позивачем були здійснені зовнішньоекономічні імпортні операції з компанією Westfleisch eG, яка у свою чергу є виробником продукції, та ввезено на митну територію України товар з подальшим митним оформленням.

Відповідно до специфікації № 1 від 07.10.2014. року до контракту № 1 від 10.04.2014 року компанія Westfleisch eG зобов'язалась поставити на умовах ЕХW Наmm, Німеччина (згідно Інкотермс-2000), а ТОВ "ПРЕМ'ЄР-ПРОДУКТ" зобов'язалось оплатити та прийняти продукти тваринного походження: "Серце свине морожене" вагою 5028 кг за ціною 0,53 євро за 1 кг загальною вартістю 2 664,84 євро; "Печінка свина морожена" вагою 14896,5 кг за ціною 0,34 євро за 1 кг загальною вартість 5064,81 євро, разом 7729,65 євро.

Завантаження та митне очищення для експорту здійснюється за рахунок постачальника.

Позивач оплатив товар у повному обсязі на загальну суму 7729,65 євро, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах № 1 від 02.10.2014 року на суму 7750,00 євро.

Згідно комерційного інвойсу DR -115336 від 07.10.2014 року позивачеві від компанії Westfleisch eG надійшов товар "Серце свине морожене" вагою 5028 кг за ціною 0,53 євро за 1 кг загальною вартістю 2 664,84 євро та "Печінка свинна морожена" вагою 14896,5 кг за ціною 0,34 євро за 1 кг загальною вартість 5064,81 євро, разом 7729,65 євро.

22.10.2014 року Позивачем до митного поста "Харків - центральний" Харківської митниці Міндоходів (надалі - митний орган, Відповідач) була подана митна декларація ЇМ 40 ДЕ № 807100000/2014/044002, в якій заявлена митна вартість товару за основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну (ч.2 ст.57, ст.58 Митного кодексу України), вказавши в декларації ціну товару зазначену у специфікації № 1 від 07.10.2014 року, яка є невід'ємною частиною контракту № 1 від 10.04.2014 року, з додаванням витрат на транспортування.

Разом з митною декларацією позивачем було подано повний пакет документів, необхідних згідно чинного законодавства України для прийняття рішення про митне оформлення товару.

Зокрема, для підтвердження митної вартості товару позивачем були надані наступні документи: Зовнішньоекономічний контракт № 1 від 10.04.2014 року; Специфікація № 1 від 07.10.2014 року; Комерційний інвойс БК-115336 від 07/10/2014 року; Комерційна пропозиція компанії Westfleisch eG б/н від 07.10.2014 року; Прайс-лист компанії Westfleisch eG б/н від 07.10.2014 року; Міжнародна автомобільна накладна (СМК) б/н від 07.10.2014 року; Книжка МДП (Сагnet ТІR) АХ.74711409 від 05.10.2014 року; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка № 54 від 07.10.2014 року); Лист про відсутність взаємозалежності № 1 від 07.10.2013 року; Сертифікат походження товару А 084532 від 06.10.2014 року; ветеринарний сертифікат на експорт С1833/14 від 07.10.2014 року; Ветеринарне свідоцтво ГРД-00 № 711577 від 22.10.2014 року; Сертифікат якості б/н від 07.10.2014 року; Акт огляду транспортного засобу № 205002104/2014/001454 від 09.10.2014 року; Експортна вантажно-митна декларація країни відправлення МRN 14DЕ51Е7 від 06.10.2014 року.

Під час проведення митної консультації 22.10.2014 року відповідачем було направлено електронному повідомленні декларанту, в якому зазначено, "що в зв'язку з надходженням до ВКПВМВТ запиту з ПМО щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару № 1, в зв'язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, та спрацюванням АСАУР, у відповідності до вимог п.5 ст.55 та п.4 ст.57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Відповідно до вимог статей 52, 58 МКУ декларант або уповноважена ним особа зобов'язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність: 1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; 4) відносин пов'язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів; На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв'язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовішекспертиза). В зв'язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР "Інспектор2006" необхідно надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів".

Суд зазначає, що відповідач зазначив підстави сумніву щодо заявленої позивачем митної вартості товару та витребування додаткових документів, зокрема:

1) недостатність документів для визначення складових митної вартості товарів;

2) надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів;

3) спрацювання ризику, згенерованого автоматизованою системою аналізу управління ризиками (АСАУР).

З огляду на це, відповідачем було відмовлено у прийнятті митної декларації ЇМ 40 ДЕ № 807100000/2014/044002 та застосовано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості товарів, відповідно до ст.64 Митного кодексу України, у зв'язку з чим було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807100000/2014/00892 від 23.10.2014 року та було прийнято рішення про коригування митної вартості № 807000003/2014/001709/2 від 23.10.2014 року, відповідно до якого митна вартість товару склала: "Серце свине морожене" - 4448,27 євро із розрахунку 0,8847 євро за 1 кг (проти заявленої декларантом 2664,84 євро: 0,53 євро за 1 кг); "Печінка свинна морожена" - 9329,67 євро із розрахунку 0,6263 євро за 1 кг (проти заявленої декларантом 5064,81 євро: 0,34 євро за 1кг).

В графі 33 оскаржуваного рішення відповідач зазначив, "що в обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст. 54, 55, 58 Митного кодексу України, митний орган послався на наступне: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, в зв'язку з тим, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; відмова декларанта в наданні всіх необхідних додаткових документів, передбачених п. З ст. 53 Митного кодексу України; 2) не надана (відсутня) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на подібні товари; 4)'не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв'язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: на матеріал та витрат, понесених виробником в зв'язку з виробництвом товарів; витрат на завантаження, вивантаження, страхування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Джерелом інформації для даного Рішення є наявна в митному органі цінова інформація, що наявна в ПІК Інспектор 2006 та ЄАІС про митні оформлення ідентичних, подібних (аналогічних) товарів митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений час: МД № 205070000/2014/43821 від 16.10.14 р., № 205070000/2014/41282 від 04.10.14 р., № 209140000/2014/31093 від 15.09.14 р., № 205070000/2014/44391 від 20.10.14 р.".

Відповідно до картки відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807100000/2014/00892 від 23.10.2014 року, Позивачу було запропоновано подання нової митної декларації з урахуванням відомостей наведених у рішенні про коригування митної вартості № 807000003/2014/001709/2 від 23.10.2014 року та роз'яснено можливість випуску товарів у вільний обіг згідно п.п.4 п.4 ст.54 МК України.

Позивач не погодився з митною вартістю Товару, визначеною відповідачем, але з метою прискорення митного оформлення та, запобігання матеріальним збиткам (недопущення простою транспортного засобу, псування товару) звернувся до відповідача з проханням випустити у вільний обіг товарів за умови сплати до бюджету митних платежів, згідно з митною вартістю товарів визначеною Позивачем, та під гарантію сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів визначеною Позивачем та сумою митних платежів обчисленою згідно з митною вартістю товарів визначеною митним органом.

При цьому Позивач здійснив корегування митної вартості та подав нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ № 807100000/2014/044122 від 23.10.2014 року, за результатами митного оформлення якої Відповідач випустив товар у вільний обіг.

Вищенаведене коригування призвело до збільшення митної вартості товару та в свою чергу до збільшення митних платежів на суму 6595,96 грн. та збільшення ПДВ на суму 14511,11 грн. (графа В "Подробиці розразунків" МД № 807100000/2014/044122 від 23.10.2014 року).

Крім того, відповідно до специфікації № 2 від 19.11.2014 року до контракту № 1 від 10.04.2014 року компанія Westfleisch eG зобов'язалась поставити на умовах ЕХW Наmm, Німеччина (відповідно до Інкотермс-2000), а ТОВ "ПРЕМ'ЄР-ПРОДУКТ" зобов'язалось оплатити та прийняти продукти тваринного походження: "Серце свине морожене" вагою 5016,5 кг за ціною 0,49 євро за 1 кг загальною вартістю 2 458,09 євро; "Печінка свинна морожена" вагою 15035,00 кг за ціною 0,29 євро за 1 кг загальною вартість 4360,15 євро, разом 6818,24 євро.

Завантаження та митне очищення для експорту здійснюється за рахунок постачальника.

Позивач оплатив товар у повному обсязі на загальну суму 6818,24 євро, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах № 2 від 02.10.2014 року на суму 6858,00 євро.

Згідно комерційного інвойсу БК-117218 від 27.11.2014 року Позивачеві від компанії Westfleisch eG надійшов товар "Серце свине морожене " вагою 5016,5 кг за ціною 0,49 євро за 1 кг загальною вартістю 2458,09 євро та "Печінка свинна морожена" вагою 15035,00 кг за ціною 0,29 євро за 1 кг загальною вартість 4360,15 євро, разом 6818,24 євро.

09.12.2014 року позивачем до митного поста "Харків - центральний" Харківської митниці Міндоходів була подана митна декларація ЇМ 40 ДЕ № 807100000/2014/051428, в якій була заявлена митна вартість Товарів за основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну (ч.2 ст.57, ст.58 Митного кодексу України), вказавши в декларації ціну Товару зазначену у специфікації № 2 від 19.11.2014 року, яка є невід'ємною частиною контракту № 1 від 10.04.2014 року, з додаванням витрат на транспортування.

Разом з митною декларацією Позивачем було подано відповідачеві повний пакет документів, необхідних згідно чинного законодавства України для прийняття рішення про митне оформлення товару.

Зокрема, для підтвердження митної вартості товару Позивачем були надані наступні документи: Зовнішньоекономічний контракт № 1 від 10.04.2014 року; Специфікація № 2 від 19.11.2014 року; Комерційний інвойс БК-117218 від 27.11.2014 року; Комерційна пропозиція Фірми Westfleisch eG б/н від 27.11.2014 року; Прайс-лист компанії Westfleisch eG б/н від 27.11.2014 року; Міжнародна автомобільна накладна (СМR) б/н від 27.11.2014 року; Книжка МДП (Сагnet ТІR) ХЕ.75928671 від 29.11.2014 року; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка № 4 від 28.11.2014 року); Договори з організації послуг перевезення (№ 2 від 26.11.2014 року, № 1/10/2014-О від 01.10.2014 року); Лист про відсутність взаємозалежності № 1 від 07.10.2013 року; Сертифікат походження товару А 059931 від 26.11.2014 року; Ветеринарний сертифікат на експорт С2316/14 від 27.11.2014 року; Ветеринарне свідоцтво ДРД-00 № 935904 від 09.12.2014 року; Сертифікат якості б/н від 27.11.2014 року; Декларація виробника б/н від 27.11.2014 року; Акт огляду транспортного засобу № 205020104/2014/001994 від 02.12.2014 року; Експортна вантажно-митна декларація країни відправлення МКИ 14БЕ97ЕО від 27.11.2014 року.

Під час проведення митної консультації, відповідачем було направлено електронне повідомлення декларанту, в якому зазначено, "що в зв'язку з надходженням до ВКПВМВТ запиту з ПМО щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару № 1,2 в зв'язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, та спрацюванням АСАУР, у відповідності до вимог п.5 ст.55 та п.4 ст.57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Відповідно до вимог статей 52, 58 МКУ декларант або уповноважена ним особа зобов'язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність: 1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; 4) відносин пов'язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів; На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв'язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовішекспертиза). В зв'язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР "Інспектор2006" необхідно надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів".

Тобто виходячи з правового аналізу електронного повідомлення, відповідач зазначив підстави сумніву щодо заявленої позивачем митної вартості товару та витребування додаткових документів, зокрема:

1) надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів;

2) спрацювання ризику, згенерованого автоматизованою системою аналізу управління ризиками (АСАУР).

3) недостатність документів для визначення складових митної вартості товарів.

У позивача не було в наявності інших документів ніж ті, які надані разом з митною декларацією.

Відповідачем було відмовлено у прийнятті митної декларації ІМ 40 ДЕ № 807100000/2014/051428 від 09.12.20014 року та застосовано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості товарів, відповідно до ст.64 Митного кодексу України, у зв'язку з чим було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807100000/2014/01035 від 09.12.2014 року та було прийнято рішення про коригування митної вартості № 807000003/2014/001960/2 від 09.12.2014 року, відповідно до якого митна вартість товару склала: "Серце свинне морожене" - 4585,54 євро із розрахунку 0,9141 євро за 1 кг (проти 2458,09 євро: 0,49 євро за 1 кг); "Печінка свинна морожена" - 9729,82 євро із розрахунку 0,6471 євро за 1 кг (проти 4360,15 євро: 0,29 євро за 1 кг).

В оскаржуваному відповідачем рішенні про коригування митної вартості № 807000003/2014/001960/2 від 09.12.2014 року зазначено, "що в обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.54, 55, 58 Митного кодексу України, митний орган послався на наступне: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, в зв'язку з тим, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; відмова декларанта в наданні всіх необхідних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 Митного кодексу України; 2) не надана (відсутня) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв'язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: на матеріал та витрат, понесених виробником в зв'язку з виробництвом товарів; витрат на завантаження, вивантаження, страхування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Джерелом інформації для даного Рішення є наявна в митному органі цінова інформація, що наявна в ШК Інспектор 2006 та ЄАІС про митні оформлення ідентичних, подібних (аналогічних) товарів митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений час: по товару 1: МД № 209120000/2014/849760 від 08.12.14 р., 205070000/2014/53133 від 29.11.14 р.; по товару 2: МД № 205070000/2014/54642 від 08.12.14 р., №205070000/2014/52947 від 28.11.14 р.".

Відповідно до картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807100000/2014/01035 від 09.12.2014 року, Позивачу було запропоновано подання нової митної декларації з урахуванням відомостей наведених у рішенні про коригування митної вартості № 807000003/2014/001960/2 від 09.12.2014 року та роз'яснено можливість випуску товарів у вільний обіг згідно п.п.4 п.4 ст.54 Митного кодексу України.

Позивач не погодився з митною вартістю Товару, визначеною Відповідачем, але з метою прискорення митного оформлення та запобігання матеріальним збиткам (недопущення простою транспортного засобу, псування товару) звернувся до Відповідача з проханням випустити у вільний обіг товари за умови сплати до бюджету митних платежів, згідно з митною, вартістю товарів визначеною Позивачем, та під гарантію сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів визначеною Позивачем, та сумою митних платежів обчисленою згідно з митною вартістю товарів визначеною митним органом.

При цьому Позивач здійснив корегування митної вартості та подав нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ № 807100000/2014/051587 від 10.12.2014 року, за результатами митного оформлення якої відповідач випустив Товарну вільний обіг.

Вищенаведене коригування призвело до збільшення митної вартості товару та в свою чергу до збільшення митних платежів на суму 10915,68 грн. та збільшення ПДВ на суму 24014,51 грн. (графа В "Подробиці розрахунків" МД №807100000/2014/051587 від 10.12.2014 року).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступного.

Правовідносини з визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, та порядок їх застосування врегульовані положеннями ст. ст.57-64 Митного кодексу України.

Частиною 2 ст. 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Позивачем для митного оформлення вказаних товарів була визначена митна вартість товару виходячи з ціни контракту (вартістю операції), тобто за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.

Відповідно до ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Суд зазначає, що відповідач у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів, запереченнях проти позову, поясненнях у судовому засіданні не вказав, які саме існували обмеження щодо прав позивача на використання оцінюваних товарів, передбачені ч. 1 ст.58 Митного кодексу України.

Суд не приймає доводи відповідача про те, що ненадання позивачем за наслідками проведення процедури консультації з декларантом додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 Митного кодексу України, не дало змоги відповідачу визнати заявлену декларантом митну вартість, оскільки згідно із вимогами п.3 ст.53 Митного кодексу України декларант зобов'язаний надати додаткові документи за їх наявності.

Частиною 2 ст. ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Отже, право органу доходів і зборів на витребування від декларанта додаткових документів виникає лише у разі встановлення ним доказів, які прямо підтверджують неповноту та/або недостовірність відомостей про числові значення митної вартості товарів, однією з підстав виникнення яких є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при здійсненні митного оформлення товару за ціною договору були надані усі документи відповідно до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які підтверджують митну вартість товарів за першим методом.

Згідно положень п.4 ст.57 Митного кодексу України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

За наслідками процедури консультації з декларантом митним органом зазначено, що позивачеві необхідно надати всі додаткові документи для підтвердження митної вартості товару передбачені ч.3 ст.53 Митного кодексу України. Проте, із переліку запитуваних відповідачем документів та змісту запитів (викладу обставин прийняття рішень про коригування митної вартості товарів) для підтвердження митної вартості товару не вбачається підстав для їх витребування та причин незгоди митним органом з обраним позивачем методом. Разом з тим, відповідач не вказав які саме обов'язкові документи відсутні, не вказав в яких саме документах відсутні відомості щодо складових митної вартості, взагалі не визначив які саме відомості або складові митної вартості є непідтвердженими, не вказав чому з наданих позивачем документів неможливо встановити складові митної вартості, та що саме повинні підтвердити додаткові документи.

Крім того, відповідачем не враховано, що під час митного оформлення товарів позивачем вже надані наявні у нього документи з цього переліку, а також не враховано умови контракту № 1 від 10.04.2014 року та специфікації №1, 2 від 19.11.2014 року до зазначеного контракту.

Таким чином, такий підхід митного органу до консультацій з декларантом унеможливлює усунення останнім відповідних розбіжностей або неповних відомостей, та сама консультація носила лише формальний характер.

У свою чергу відсутність у рішенні конкретизації недоліків документів є підставою стверджувати про невідповідність оскаржуваного рішення вимозі обґрунтованості, яка ставиться Кодексом адміністративного судочинства України до рішення суб'єкта владних повноважень.

Судом з наданих документів встановлено, що попереднє узгодження сторонами контракту перед постачанням товару його ціни у проформі-інвойсу та подальше коригування кількості одиниць товару можливого до відвантаження під час поставки, повністю кореспондується зі змістом наведеної торгівельної операції та відповідає умовам укладеного контракту № 1 від 10.04.2014 року. Разом з тим відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України не передбачено надання проформи-інвойсу у переліку документів, що підтверджують митну вартість, якщо товар є об'єктом купівлі-продажу.

Також суд зазначає, що з наявних матеріалів справи вбачається, що жодних зауважень до поданих декларантом документів, відповідач під час проведення консультацій не зазначив.

Таким чином, під час розгляду справи, відповідачем, в порядку ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, не було надано до суду доказів, які б об'єктивно свідчили про те, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності чи ознаки підробки, не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів або не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про існування взаємозв'язку між продавцем та покупцем, що вплинув на заявлену декларантом митну вартість товару.

За правилами частин 1-2 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 Митного кодексу України у рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відсутні зауваження органом доходів і зборів до отриманих від декларанта (позивача) документів стосовно повноти та/або достовірності отриманих відомостей про митну вартість товару, не обґрунтована послідовність застосування митним органів методів визначення митної вартості, не вказано конкретних підстав для вимоги додаткових документів.

У графі 33 оскаржуваних рішень не зазначено жодних зауважень до поданих декларантом документів, не вказано конкретних доказів, які прямо підтверджують розбіжності, наявні ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів, вказування яких би дало підставу для витребування органом доходів і зборів від декларанта наявних в нього додаткових документів згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Суд зазначає, що надані позивачам документальні відомості у повній мірі підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар.

Згідно ветеринарних сертифікатів на експорт та сертифікатів якості, саме компанія Westfleisch eG визначена безпосереднім виробником продукції, та саме за місцем відправлення - Hamm (Німеччина) зареєстровано бойні компаній, що підтверджує "ціну виробника за контрактом", яка сформована без додавання будь яких інших додаткових складових до ціни продукції (посередницьких, представницьких, дистриб'юторських витрат тощо). Товар, що імпортувався позивачем ліцензуванню не підлягав, страхування не здійснювалось, сплата роялті, ліцензійних або інших додаткових платежів умовами контракту не передбачалась. Позивач з постачальником не були пов'язаними особами.

З посиланнями відповідача в оскаржуваних рішеннях на цінову базу Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд не погоджується, оскільки відповідно до п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 598, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за № 883/21195, у графі 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зокрема зазначено, що посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Суд зазначає, що орган доходів і зборів при здійсненні митного контролю мав діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте відповідач при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу не зазначив у спірному рішенні докладної інформації, яка використовувалась митним органом при її визначенні, а саме відповідачем не було зазначено митна вартість якого саме товару бралася за основу, метод визначення митної вартості, фактурна вартість з поясненням щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, країна експорту цього товару, час експорту в України, виробник, маршрут транспортування та інших умов поставки, комерційних умов, тощо.

Щодо посилання відповідача в судовому засіданні на ненадання позивачем разом з митними деклараціями платіжних доручень, які б підтверджували сплату за контрактом, суд не приймає вказані зауваження до уваги, оскільки не в електронних повідомленнях надісланих на адресу позивача для надання додаткових документів ні в спірних рішеннях відповідача вказані недоліки не зазначені.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні позивач з метою підтвердження заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування, протягом встановленого строку звернувся до відповідача з листом, разом з яким надав до митної декларації № 807100000/2014/044122 від 23.10.2014 року додаткові документи, а саме: копію митної декларації країни відправлення № MRN14DЕ5E7 від 06.10.2014р. із зазначенням вартості товарів; висновок підготовлений спеціалізованою експертною організацією ДП «УКРПРОМЗОВНІШЕКСПЕРТИЗА» від 06.11.2014 року № 3820 про вартісні характеристики товарів; банківський платіжний документ № 1 від 02.10.2014 року, що стосується оплати товарів; виписку з бухгалтерської документації б/н від 20.11.2014 року. Однак вказані документи не були прийняті митним органом до уваги.

Таким чином, у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджено ціну товару, який був імпортований позивачем на митну територію України.

Доказів навмисного заниження позивачем вартості товару відповідачем до суду не надано та не доведено, що митна вартість товару, заявлена позивачем, була нижче вартості товару та вартості ідентичних та подібних товарів, оформлених іншими митницями України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно до вимог п.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, доказів правомірності, законності та обґрунтованості оскаржуваних рішень відповідачем до суду не надано.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем в порушення гл.9 Митного кодексу України здійснено повторне визначення митної вартості товару не за ціною договору як основним методом, а із застосування резервного методу визначення митної вартості, який застосовано з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, зазначених у ст.ст.57-64 Митного кодексу України, без достатніх підстав, передбачених Митним кодексом України.

Частиною 7 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Виходячи з вище викладеного суд дійшов висновку, що відповідач не обґрунтував неможливість застосування попередніх методів, а тому підстав для застосування резервного методу немає, а отже і рішення про визначення митної вартості товарів №807000003/2014/001709/2 від 23.10.2014 року та №807000003/2014/001960/2 від 09.12.2014 року та картки відмови в прийнятті митних декларацій № 807100000/2014/00892 від 23.10.2014 року та № 807100000/2014/01035 від 09.12.2014 року є такими, що не відповідають вимогам ст.55 Митного кодексу України та Правилам заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року № 598, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 року за № 883/21195, а тому підлягають скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМ'ЄР-ПРОДУКТ" до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішень - задовольнити.

Скасувати рішення Харківської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №807000003/2014/001709/2 від 23.10.2014 року та №807000003/2014/001960/2 від 09.12.2014 року;

Скасувати картки відмови Харківської митниці Міндоходів в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807100000/2014/00892 від 23.10.2014 року та № 807100000/2014/01035 від 09.12.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМ'ЄР-ПРОДУКТ", код 38771987, сплачений судовий збір у розмір 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 10.08.2015 р.

Суддя Рубан В.В.