Справа № 816/2727/15
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року 17:29м. ПолтаваСправа № 816/2727/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Панькіної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2015 року Миргородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (надалі також - позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі також - відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 1058,83 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується відповідний податковий борг, що виник у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання, тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Позивач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач явку у повноваженого представника у судове засідання не забезпечив, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Заперечень суду не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши інші докази у їх сукупності, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець 07 червня 2004 року та перебуває на обліку контролюючих органів з 08 червня 2004 року за № 296.

Порядок оподаткування податком на доходи фізичних осіб визначений розділом 4 Податкового кодексу України.

Оскільки відповідач є фізичною особою-резидентом, який отримує доходи з джерела їх походження в Україні він є платником податку на доходи фізичних осіб.

Пунктами 177.1, 177.2, 177.5, підпунктом 177.5.1 пункту 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України встановлено, що доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 ст. 167 цього Кодексу (ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування).

Об'єктом оподаткування є чистий оподаткований дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Фізичні особи-підприємці подають до органу державного податкової служби податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються підприємцем самостійно, але не менш як 100 відсотків річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік (у співставних умовах), та сплачуються до бюджету по 25 відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада).

21 січня 2013 року відповідачем було подано декларацію з податку на майновий стан та доходи за 2012 рік № 18444 та розрахунку податкових зобов'язань, згідно яких визначено суми квартальних авансових платежів у розмірі 300 грн (а.с. 12-14), які він зобов'язаний був сплатити до 15 березня, до 15 травні, до 15 серпня і до 15 листопада.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно пункту 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України податкове зобов'язання по авансових платежах на 2013 рік самостійно визначене відповідачем як платником податків у податковій декларації по податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік оскарженню не підлягає, тобто вважається узгодженим з дати подання податкової декларації.

Відповідно до пунктів 59.1, 59.4, 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

У зв'язку з несплатою вказаних внесків, позивачем винесено податкову вимогу від 19 вересня 2013 року № 18-17, якою повідомлено про наявність податкового боргу за узгодженими зобов'язаннями у розмірі 900 грн, яка направлялась на адресу відповідача рекомендованим листом.

Відомостей щодо оскарження даної вимоги в адміністративному та/чи судовому порядку станом на дату винесення рішення суду не було надано.

Враховуючи, що минуло 60 днів з дня направлення податкової вимоги відповідачу, а також несплату ним податкового боргу в установлений термін в добровільному порядку, суд вважає, що заявлені суми податкового боргу підлягають стягненню.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як визначено частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач відзиву на позовну заяву, жодних заперечень чи доказів сплати суми податкового боргу до суду не надав.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) суму податкового боргу з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 1058,83 грн (одна тисяча п'ятдесят вісім гривень 83 коп.) шляхом перерахування на бюджетний рахунок № 0012, код бюджетної класифікації: 11010500, одержувач: УК Миргородського району/м. Миргород/11010500, банк одержувача: ГУДКСУ в Полтавській області, МФО 831019, код 37845125.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено 10 серпня 2015 року.

Суддя І.Г. Ясиновський