Справа № 2-а-166/11
Суддя: Муругов В. В.
Дата ухвалення: 2011-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-166/11
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2011 року Баштанський районний суд Миколаївської області

в складі головуючого судді Муругова В.В,

при секретарі Змієвській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Новобузького взводу ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 та Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області про визнання неправомірними дій посадової особи та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови інспектора ДПС Новобузького взводу ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 по накладенню на нього адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 500 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Посилаючись на неправомірність дій працівника ДПС щодо доведення доказами наявності в його діях складу адміністративного правопорушення та щодо дослідження усіх істотних обставин справи, позивач просив скасувати постанову серії ВЕ №255713 від 04.01.2011 року. Позивач при цьому заперечив вчинення з його боку правопорушення 04.01.2011 року та вказав на незаконність складення інспектором постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки інспектор не долучив до постанови доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення та не дослідив всіх суттєвих обставин справи, а позивач вказав, що не порушував вимог ПДР, а здійснив обгін іншого транспортного засобу не перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, оскільки виконував обгін на ділянці дороги, яка не мала суцільної лінії дорожньої розмітки.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про день. час та місце розгляду повідомлений вчасно та належним чином (за місцем роботи УДАІ УМВС України в Миколаївській області). Від відповідача не надійшло заперечень на позов.

Відповідач - УДАІ УМВС України в Миколаївській області не забезпечив явку свого представника до суду. Про день, час та місце розгляду повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Від відповідача не надійшло заперечень на позов.

З огляду на те, що відповідачі субєкти владних повноважень, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не прибули у засідання без поважних причин, не повідомивши про причини неприбуття - суд ухвалив про розгляд справи на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження згідно з ч.6 ст. 128 КАС України.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення серії ВЕ1 №113095 від 04.01.2011 року; постанову серії ВЕ №255713 по справі про адміністративне правопорушення від 04.01.2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), суд приходить до висновку про обґрунтованість позову.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує адміністративний позов. Це означає, що ч.2 ст. 71 КАС України встановлює презумпцію вини субєкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Крім того, ч.4 ст. 71 КАС України зобовязує субєкта владних повноважень надати всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази, тим більше, що такі вимоги (про надання документів) вказані в ухвалі суду.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій субєкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на субєкта владних повноважень обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його права, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 04 січня 2011 року позивач був зупинений відповідачем інспектором ДПС ОСОБА_2, який відносно позивача склав протокол про адміністративне правопорушення, за порушення позивачем ПДР. Після цього інспектор виніс відносно нього постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП. В тексті постанови інспектор вказав, що 04.01.2011 року о 15.30 год. на 183 км автодороги Н-14 Кіровоград-Миколаїв ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 2115 (н.з. ВЕ4405АХ), здійснив обгін автомобіля на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, при цьому перетнув білу суцільну лінію 1.1 дорожньої розмітки, що поділяє протилежні напрямки транспортних потоків.

У звязку з вказаним інспектор призначив позивачу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 грн.

При цьому, при розгляді справи в суді позивач вказав, що не вчиняв викладених в постанові правопорушень, та при складенні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором свідки не залучались.

Пояснення ОСОБА_1, надані ним при розгляді справи в суді, підтверджуються його письмовими поясненнями, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, інспектором ДПС при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності позивача не були залучені поняті та зібрані інші належні та допустимі докази, які б могли підтвердити факт порушення позивачем правил дорожнього руху та невідповідність його пояснень дійсним обставинам справи.

Тобто, на підтвердження дійсної наявності фактів, викладених в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачами на розгляд суду не було надано жодних доказів, натомість, навпаки, при розгляді справи в суді встановлено, що позивач діяв правомірно, оскільки здійснив обгін відповідно до вимог ПДР до початку суцільної дорожньої розмітки 1.1.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оскільки згідно зі ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідачів, які в даному випадку не надали до суду допустимих достатніх фактичних даних (пояснень свідків, понятих, фіксація спеціальними засобами та ін.) на підтвердження правомірності дій, які оскаржуються фізичною особою, тому сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є достатньою підставою для притягнення водія до адмінвідповідальності і доказом вини позивача, оскільки цей висновок не підтверджується сукупністю достатніх допустимих доказів, а навпаки спростовується поясненнями позивача, а, отже, не відповідає вимозі їхньої достатності, що свідчить про недоведеність складу адміністративного правопорушення, інкримінованого позивачеві.

Вказане відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, дії посадової особи Новобузького взводу ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області по притягнення до адміністративної відповідальності позивача не відповідають вимогам законодавства щодо обґрунтованості притягнення особи до відповідальності і доведеності субєктом владних повноважень правомірності вчинених дій, що є підставою для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 70-73, 86, 159-161, 163, 167 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії інспектора ДПС Новобузького взводу ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності 04.01.2011 року за ст. 122 ч. 2 КУпАП неправомірними.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВЕ №255713 від 04.01.2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч.2 КУпАП закрити.

Відповідно до ч.2 ст. 171-2 КАС України постанова місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: