Справа № 2-а-589/2010
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2010-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-а-589/10р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Хутінаєвій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого дізнавача ВДАІ по обслуговуванню Бориспільського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП незаконними, а також скасувати постанову відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 24 квітня 2010 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі якого винесено постанову по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі 255 грн..

З даною постановою позивач не згоден, вважає її такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Так позивач вважає, що ним не було порушено правил дорожнього руху, оскільки швидкість руху його транспортного засобу була допустима і дозволена, а обмеження максимальної швидкості руху, що було встановлено за допомогою дорожнього знаку не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, більш того відповідачем не було надано жодного доказу перевищення позивачем швидкості руху транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів дозволених до застосування для вимірювання та фіксування швидкості руху автомобіля.

Позивач в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій повністю підтримав поданий ним адміністративний позов, обставини що зазначені в ньому та просив слухати справу у його відсутність.

Відповідач до суду не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Клопотання про перенесення розгляду справи до суду не надходило.

Суд ухвалив слухати справу у відсутність сторін в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Судом встановлено, що 24 квітня 2010 року позивач, перебуваючи за кермом транспортного засобу «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1, виїжджав з вулиці Орджонікідзе на вулицю Котовського, що знаходяться в м. Бориспіль, по якій в подальшому рухався зі швидкістю приблизно 60 км/год. Однак, приблизно за 800 метрів від виїзду на вулицю Котовського його зупинив інспектор ДАІ та повідомив його, що він рухався зі швидкістю 68 км/год, при тому, що на початку вулиці Котовського встановлено дорожній знак «Обмеження максимальної швидкості руху 40 км/год.», а тому позивач перевищив встановлене обмеження швидкості руху водіями транспортним засобом більш ніж на 20 км/год, скоївши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КпАП України.

В звязку з цим, відповідач, старший дізнавач відділення державної автомобільної інспекції по обслуговуванню Бориспільського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2, 24 квітня 2010 року склав протокол про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за не виконання ним вимог дорожнього знаку 3.29 додатку № 1 до ПДР України, а саме рухався зі швидкістю 68 км/год, внаслідок чого не виконав вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», яка встановлена на рівні 40 км/год, чим, на думку інспектора, скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КпАП України.

Крім того, відповідач одночасно з складанням протоколу про адміністративне правопорушення 24 квітня 2010 року виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення (серія АІ № 190080), на підставі якої притягнув позивача до адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КпАП України, і наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

У відповідності до ч.1 ст.122 КпАП України правопорушенням вважається перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину та порушення вимог дорожніх знаків.

В звязку з цим, п. 3.29 додатку № 1 до ПДР України як дорожнім знаком встановлено «Обмеження максимальної швидкості», а саме забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення та постанови по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КпАП України, що на початку вулиці Котовського в м. Бориспіль встановлено дорожній знак «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год».

Проте, як передбачено п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

В той час, п.12.9 ПДР України передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 додаток 1 до ПДР України.

Таким чином, у відповідності до п.12.10 ПДР України, додаткові обмеження швидкості руху можуть бути встановлені виключно у разі проведення дорожніх робіт разом з попереджувальним знаком 1.37. У разі коли дорожні знаки обмеження руху 3.29 та 3.31 встановлені без проведення дорожніх робіт або залишені після їх завершення, водій не може бути притягнений до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в постанові по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зазначено та не випливає, що на ділянці дороги, якою є вул. Котовського в м. Бориспіль встановлено дорожній знак «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год» внаслідок проведення дорожніх робіт, а також навіть не встановлено дорожній знак 1.37 додатку № 1 до ПДР України «дорожні роботи», а тому виходячи з положення п.12.10 ПДР України, такий дорожній знак як «Обмеження максимальної швидкості 40 км/год», що встановлений по вул. Котовського в м. Бориспіль не може бути підставою для притягнення водіїв, у тому числі позивача, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України, оскільки діє загальне положення дозволеної максимальної швидкості в населених пунктах не більше 60 км/год, що передбачене п.12.4 ПДР України.

Тому, виходячи з того, що позивач рухався транспортним засобом зі швидкістю 68 км/год, останній не порушив вимоги п.12.4 ПДР України, внаслідок чого не скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.122 КпАП України, якою встановлено відповідальність за перевищення швидкості більш як на 20 км/год.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності не зазначено за допомогою якого технічного засобу здійснювалось вимірювання швидкості руху транспортного засобу, а також не вказано чи взагалі така швидкість вимірювалась будь-яким технічним засобом, а тому пояснення позивача, що інспектором ДАІ під час зупинки транспортного засобу, складання протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності не було вказано, що швидкість руху вимірювалась за допомогою технічного засобу, є обґрунтованими.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що позивач рухався транспортним засобом зі швидкістю 68 км/год, зокрема показання спеціальних технічних засобів за допомогою яких здійснюється вимірювання та фіксація швидкості руху транспортного засобу.

При таких обставинах, у відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тому, ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.7 КпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім того, у відповідності до ст.245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За таких умов, ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Як наслідок, ст.252 КпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналогічне положення міститься в п.2.13. Наказу Міністерства внутрішніх справи України «Про затвердження інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 26 лютого 2009 року за № 77.

При таких обставинах, відповідач, який з підстав передбачених п.3 ч.2 ст.222 КпАП України діє від імені органу внутрішніх справ, складаючи відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення та постанову по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КпАП України грубо порушив вимоги вказаних вище норм Кодексу про адміністративне правопорушення України, не дотримавшись основного принципу провадження у справах про адміністративне правопорушення це принцип суворого дотримання законності, своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, не вказавши жодних доказів на підставі яких встановив наявність скоєного позивачем адміністративного правопорушення та його винність у його вчиненні, що призвело до однобічного, неповного та необєктивного дослідження та зясування всіх обставин справи, а також грубого порушення Закону.

Тому, у відповідності до ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких умов, як випливає з наведеного вище, інспектор ДАІ не дотримався вимог ст.280 КпАП України, та не зясував належним чином, у спосіб передбачений Законом, всіх необхідних обставин, внаслідок чого незаконно та безпідставно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ті дії, які не були вчинені останнім.

Тому, інспектор ДАІ зобовязаний був, з підстав передбачених п.1 ст.247 КпАП України та п.2.10 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 26 лютого 2009 року за № 77, не розпочинати провадження у справі про адміністративне правопорушення, а розпочате провадження зобовязаний був закрити в звязку із відсутністю події адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки вина ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення в судовому засіданні не доведена, відповідачем не надано доказів правомірності та законності своїх дій та в судовому засіданні не встановлено підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Провадження в адміністративній справі відносно позивача за ст.122 ч.1 КпАП України підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 3 горн. 40 коп., сіл віднести на рахунок державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 222 ч.2 п.3, 245, 247 ч.1 п.1, 251, 252, 258 ч.6, 280, 288, 289 КпАП України, ст.ст.7, 70, 71, 76, 77, 158-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії старшого дізнавача відділення державної автомобільної інспекції по обслуговуванню Бориспільського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 255 грн. неправомірними.

Скасувати постанову старшого дізнавача відділення державної автомобільної інспекції по обслуговуванню Бориспільського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 від 24 квітня 2010 року серії АІ №190080 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 255 грн..

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати по справі, які складаються із судового збору в сумі 3 грн. 40 коп., слід віднести на рахунок державного бюджету України.

Постанова оскарженню не підлягає на підставі ч.2 ст.171-2 КАС України.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський