Справа № 2-а-843/11
Суддя: Пантилус О. П.
Дата ухвалення: 2011-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-843/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2011 року. смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., при секретарі Орманджи Д.К., розглянувши в приміщенні Приазовського районного суду, в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби роти ДПС № 3 прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову серії АР1 № 070524 винесену відповідачем 02.03.2011р. по справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпроАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02 березня 2011 року він рухався на 487 км а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ на своєму автомобілі НОМЕР_1. Його було зупинено на вимогу відповідача, який склав протокол про адміністративне правопорушення і виніс постанову серії АР1 № 070524 за перевищення швидкості руху, що вимірювалася за допомогою приладу "Радіс" № 3170 і яка не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню. В протоколі та постанові відсутні докази належності виміряної швидкості саме його автомобілю. Фактично відповідач продемонстрував йому на приладі тільки показання швидкості на вимірювальному приладі "Радіс" № 3170 якогось автомобіля, що йому невідомий. Встановити та довести, що вимірювалась швидкість саме його автомобіля, неможливо, а за таких умов різниця у кілька секунд може означати, що насправді виміряна швидкість автомобіля, який рухався у кількох десятках метрів від його автомобіля. У відповідності до графи постанови про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП від 02.03.2011 року серії АР1 № 070524 "До постанови додаються:__", вбачається, що вона залишилася пустою, що свідчить про те, що жодного доказу повірки даного вимірювального пристрою, його технічних характеристик. Відповідач не надав йому документи про допуск застосованого вимірювального засобу для використання в Україні та про його повірку, не повідомив йому про розмір похибок вимірювань, що у відповідності до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" перешкоджає використанню результатів вимірювань. Результат вимірювання знаходиться у межах похибок вимірювань відносно величини, що перевищує дозволену швидкість руху на 20 км/год, а за таких умов наявність більшого перевищення (що необхідно для наявності складу зазначеного правопорушення) не може визнаватись доведеною. Відповідач під час вимірювання тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість зафіксована приладом збільшується. Крім того, розгляд справи здійснювався на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі. Більш того, постанова та протокол складалися безпосередньо працівником ДАІ у патрульному автомобілі, тобто без його участі, що повністю пояснює те, що у якості свідка, що вписаний в графу у протоколі: ОСОБА_3, що мешкає нібито за адресою: м. Мелітополь, вул. Ломоносова, 328/9, зазначений неіснуючий громадянин взагалі. Крім того, у патрульному автомобілі він не міг знаходитися, що підтверджується тим, що правопорушення було зафіксовано працівниками ДАІ на 487 км траси Одеса-Мелітополь-Новоазовськ. За таких умов вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, 21.03.2011 року надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії АР1 № 070524 від 02.03.2011р., винесеною відповідачем, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпроАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень у звязку з тим, що він 02.03.2011р. о 10 годині 38 хвилин на 487 км автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість руху на 24 км/год.

Зазначена постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпроАП, оскільки в ній фактично відсутній опис обставин, установлених при розгляді справи відносно ОСОБА_1 Так, в постанові, як і в протоколі про адміністративне правопорушення серії АР1 № 070524 від 02.03.2011р., відсутні будь-які відомості про те, які були встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 487 км автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, з якою швидкістю на зазначеній ділянці дороги 02.03.2011р. о 10 годині 38 хвилині рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 Відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відомостей про ці обставини взагалі унеможливлює вирішення питання про наявність або відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпроАП.

Крім протоколу, який заперечується позивачем, будь які інші докази скоєння правопорушення, передбачені ст. 251 КУпроАП, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, діючим законодавством встановлена презумпція вини суб'єкта владних повноважень, рішення якого оскаржується, у зв'язку з чим повідомлені позивачем обставини справи про рішення відповідача вважаються такими, що відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідачем заперечень по суті позовних вимог, доказів на спростування тверджень позивача суду не надано, тому суд дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпроАП.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що постанова серії АР1 № 070524 від 02.03.2011р. винесена відповідачем з порушенням вимог діючого законодавства та за відсутності доказів про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 247 КУпроАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача задоволенню не підлягають, оскільки є необґрунтованими. Обставини з приводу того, які саме дії відповідача є протиправними і в чому полягає їх протиправність, позивачем не доведені.

Керуючись ст.ст. 8-12, 17, 69-71, 158, 160-163,167, 171-2, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії АР1 № 070524 в справі про адміністративне правопорушення від 02 березня 2011р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпроАП.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Пантилус