Справа № 820/4792/15
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 р. Справа № 820/4792/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи Сарняк В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Великобурлуцької селищної ради, Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2015р. по справі № 820/4792/15

за позовом ОСОБА_1

до Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області, державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області Ужика В.О. третя особа Великобурлуцька селищна рада

про скасування витягу та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області, третя особа: Великобурлуцька селищна рада, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:

- визнати дії відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі в особі державного кадастрового реєстратора, незаконними;

- скасувати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ- 014 від 14.02.2014;

- зобов'язати відділ Держземагенства у Великобурлуцькому районі, в особі державного кадастрового реєстратора, внести зміни до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у частині визначення цільового призначення земельної ділянки та її категорії, змінивши цільове призначення земельної ділянки - "для будівництва та обслуговування будівель торгівлі " на "для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості", категорію земель - "землі житлової та громадської забудови " на "землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення ";

- зобов'язати відділ Держземагенства у Великобурлуцькому районі видати новий витяг.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем під час формування витягу про земельну ділянку №НВ- 014 від 14.02.2014 неправомірно змінено цільове призначення земельної ділянки та її категорію.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 року вказаний позов задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, Відділ Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області та Великобурлуцька селищна рада подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційних скарг, відповідач та третя особа посилаються на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, а також на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційних скаргах.

Від позивача надійшли письмові заперечення на апеляційні скарги, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду першої інстанції, останній просить залишити його без змін, апеляційні скарги Великобурлуцької селищної ради, Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області - без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.07.2015 року до участі по справі № 820/4792/15 за позовом ОСОБА_1 до Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області, третя особа Великобурлуцька селищна рада про скасування витягу та зобов'язання вчинити певні дії у якості співвідповідача залучено державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області Ужика В.О.

У судовому засіданні позивач, представник позивача та третьої особи підтримали свої правові позиції по справі.

Представники відповідачів в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника позивача та представника третьої особи, перевіривши рішення суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивачу на праві приватної власності належать нежитлові будівлі загальною площею 665,9 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а саме: холодильник - літ. "Б", центральний склад - літ. "В", соляний склад - літ. "Д", склад - літ. "Г", прохідна - літ. "Е", склад - літ. "З", кочегарка - літ. "К", сарай - літ. "Л", вбиральня - літ. "У", адміністративний будинок - літ."А-1", згідно договору купівлі-продажу від 06.10.2009 року, про що внесено відповідний запис до Державного реєстру правочинів.

На момент укладання згаданого договору земельна ділянка не була оформлена відповідно до вимог закону. Попереднім власником було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель, складів та пилорамного цеху, де цільовим використанням земель було зазначено: виробництво будівельних матеріалів.

Позивач після набуття прав власності на нежитлові будівлі 23.03.2011 року звернувся до відповідного державного органу з метою надання дозволу на виготовлення технічної документації для проходження необхідної процедури оформлення земельної ділянки.

Рішенням VI сесії VI скликання від 19.04.2011 року № 142-VI Великобурлуцька селищна рада дозволила ОСОБА_1 виготовлення технічної документації із землеустрою на вказану земельну ділянку та зобов'язала позивача здійснити замовлення технічної документації на земельну ділянку в землевпорядній організації та надати її на затвердження чергової сесії, що було виконано.

Позивач 27.12.2011 року звернувся до МПП "Великобурлуцький земельний кадастр" з замовленням щодо виготовлення технічної документації по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки в натурі.

Даною організацією виготовлено технічну документацію та надано її ОСОБА_1 14.02.2014 року, копія якої міститься в матеріалах справи.

На підставі вказаної документації, позивачу зареєстровано та видано витяг з державного з Державного земельного кадастру, з якого вбачається зазначення цільового призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель - землі житлової та громадської забудови.

Позивач вважаючи, що відповідним державним органом неправомірно змінено цільове призначення та категорію земель, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Відділом Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області неправомірно ідентифіковано згадану земельну ділянку як таку, що відноситься до земель житлової та громадської забудови з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції в частині визнання незаконними дій відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі в особі державного кадастрового реєстратора та зобов'язання вчинити певні дії з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частиною 1 ст. 20 Земельного кодексу встановлено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Водночас цільове призначення земельних ділянок встановлюється відповідним класифікатором, який затверджено наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 23.07.2010 року № 548 (далі - класифікатор).

Частиною 2 ст. 79-1 Земельного Кодексу України визначено, що формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, всупереч чого відбулась зміна цільового призначення згаданої ділянки в технічній документації та виданому на її підставі витягу з Державного земельного кадастру.

Згідно ч.4 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Зміна цільового призначення земельної ділянки можливе лише при розробці технічної документації щодо її відведення, а не встановлення зовнішніх меж в натурі на місцевості.

Як вбачається з матеріалів справи, цільовим призначенням спірної земельної ділянки первісно визначено - відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель, складів та пилорамного цеху для виробництва будівельних матеріалів. Дане визначення, згідно класифікатору в редакції, чинній на момент перебування відповідного права власності на нежитлові будівлі за попереднім власником, відповідало секції J, підрозділ 11.2, КВЕД 15-37 - землі промисловості, що також підтверджується формою 6 зем- експлікацією земельної ділянки (а.с.116).

При реєстрації позивачем земельної ділянки, державним кадастровим реєстратором Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області Ужиком В.О. визначено цільове призначення земельної ділянки - "для будівництва та обслуговування будівель торгівлі", категорія земель - "землі житлової та громадської забудови", що відповідає секції В, підрозділу 03.07, КВЕД 50,51,52 класифікатора (в поточній редакції).

Колегія суддів зауважує, що за період між зверненням позивача до МПП "Великобурлуцький земельний кадастр" 27.12.2011 року та датою видачі витягу від 14.02.2014 відбулись зміни в земельному законодавстві України та був прийнятий новий Класифікатор видів цільового призначення земель, в якому категорія земель житлової та громадської забудови передбачає землі для роздрібної торгівлі та громадського харчування та виключено виробництво будівельних матеріалів.

Позивач звертався 03.04.2015 року до сектору містобудування та архітектури Великобурлуцької районної державної адміністрації щодо роз'яснення з приводу цільового призначення земельної ділянки по АДРЕСА_1.

З наданої відповіді сектору містобудування та архітектури вбачається, що вказана земельна ділянка відповідно до чинної містобудівної документації входить до виробничого вузла, а не для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (а.с.44).

Під час розгляду справи Великобурлуцька селищна рада звернулась із запитом до сектору містобудування та архітектури Великобурлуцької районної державної адміністрації, та отримала відповідь від 12.06.2015 р. за № 11-15/06, що відповідна територія входить до розглянутого виробничого вузла і визначена як виробнича територія (підприємство з обробки деревини - лісопилка).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач декілька раз звертався до третьої особи, в порядку ст. 20 Земельного кодексу України, з клопотанням внести зміни у рішення 6 сесії 6 скликання Великобурлуцької селищної ради від 19.04.2011 року №142, просив зазначити замість "розробки технічної документації щодо встановлення меж в натурі на місцевості" на "розробку технічної документації щодо її відведення".

Листами № 02-25/208 від 22.04.2015 року та № 02-10/325 від 22.07.2014 року Великобурлуцька селищна рада, не вирішивши питання по суті вказала, що об'єкти нерухомого майна на спірній земельній ділянці використовувались раніше та на даний час виключно в якості об'єктів торгівлі, також вимагала у позивача надати правовстановлюючі документи та сплатити земельний податок (а.с. 61,100).

З приводу цього суд першої інстанції правомірно зазначає, що торгове призначення зазначених земель спростовується матеріалами справи, а саме: детальним планом території для обслуговування промислових будівель, з якого вбачається відповідне промислове призначення (а.с.62).

Доводи апелянта - третьої особи, щодо ухилення від сплати орендної плати за земельну ділянку позивачем, колегія суддів відхиляє, оскільки останній позбавлений можливості закінчити процедуру оформлення відповідних прав на земельну ділянку.

Як свідчать письмові докази, Рішенням Великобурлуцької селищної ради від 12.06.2007 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки", попередньому власнику затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо відведення зазначеної земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель складів та пилорамного цеху (а.с. 47). Проект землеустрою виготовлений попередньому власнику щодо відведення зазначеної земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель складів та пилорамного цеху (а.с. 13). Цільове використання - виробництво будівельних матеріалів, форма 6-зем, код 1.10.4 (а.с. 14). Згідно висновку державної експертизи від 25 вересня 2006 року № 2918 Державного комітету України по земельних ресурсах, виготовлений проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель складів та пилорамного цеху (а.с. 35)

Коди КВЕД, які відповідають цільовому призначенню земельної ділянки, визначеному відділом Держземагенства Великобурлуцького району, не підпадають під категорію господарської діяльності, якою займається позивач.

Згідно витягу з реєстру платників єдиного податку, виданого ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 16.12.2014 №650 (а.с.46), позивач має перелік видів господарської діяльності першої та другої груп згідно з КВЕД ДК 009:2010(КВЕД-2005) "Лісопильне та стругальне виробництво", "Виробництво інших дерев'яних будівельних конструкцій і столярних виробів", "Виробництво інших виробів з деревини", що підпадає під категорію Сектор J - 11.02 "Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості" (а.с. 46).

Частиною 1 ст. 65 Земельного Кодексу України визначено, що землями промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.

З аналізу даної норми вбачається спеціальний статус призначення земель у віданні суб'єктів господарювання.

Земельним кодексом передбачено, що до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд. Такі землі можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності (ч. 1, 2 ст. 66 Земельного кодексу України).

Отже, спірна земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, згідно норм ст. 83 Земельного Кодексу України, належить до комунальної власності, тому може бути передана в оренду позивачу на праві користування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності ідентифікації згаданої земельної ділянки як такої, що відноситься до земель житлової та громадської забудови з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, а саме: детальний план території для обслуговування промислових будівель (а.с.62), відповідь сектору містобудування та архітектури Великобурлуцької районної державної адміністрації щодо належності вказаної земельної ділянки до виробничого вузла (а.с.44), форма 6 зем - експлікація земельної ділянки за попереднім власником ( а.с.116), де цільове призначення відповідало секції J, підрозділ 11.2, КВЕД 15-37 - землі промисловості.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що Відділ Держземагентства у Великобурлуцькому районі Харківської області, як юридична особа, не наділене повноваженнями по внесенню відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Вимогами ст. 9 ЗУ «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 передбачено, що до повноважень державного кадастрового реєстратора належить зокрема внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру або надання відмови у їх внесенні.

При цьому, державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Тобто, державний кадастровий реєстратор є спеціальним суб'єктом, який відповідно до вимог ЗУ «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011, Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ №1051 від 17.10.2012 здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей, відмовляє у здійсненні таких дій, здійснення виправлення помилок у Державному земельному кадастрі та ін.

Таким чином, законодавством визначено спеціального суб'єкта, уповноваженого на внесення відомостей до Державного земельного кадастру, водночас у судовому процесі по справі №820/4792/15, державний кадастровий реєстратор, рішення та дії якого щодо надання витягу №НВ-014 від 14.02.2014 до участі у справі судом першої інстанції не залучався.

В той же час, відповідно до вимог ч. 7 статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об'єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов'язану зі здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Тому, покладання судом зобов'язань на Відділ в особі державного кадастрового реєстратора внести зміни до Державного земельного кадастру суперечить вимогам статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що саме державним кадастровим реєстратором Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області Ужиком В.О. при формуванні витягу з Державного земельного кадастру в частині зазначення цільового призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорії земель - землі житлової та громадської забудови, було порушено ч.4 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та не враховано, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про землеустрій" цільове призначення - використання землі за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи положення вказаних норм, з метою належного захисту прав та законних інтересів позивача, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо задоволення позовних вимог позивача стосовно скасування витягу та зобов'язання вчинити певні дії неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає частковому скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою необхідно визнати дії державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області Ужика В.О. - незаконними; зобов'язати державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області внести зміни до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у частині визначення цільового призначення земельної ділянки та її категорії, відновивши призначення земельної ділянки шляхом зміни назви - "для будівництва та обслуговування будівель торгівлі" на "для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості", категорію земель - "землі житлової та громадської забудови" на "землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення"; зобов'язати державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області видати відповідний витяг.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Великобурлуцької селищної ради, Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2015р. по справі № 820/4792/15 скасувати частково.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою визнати дії державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області Ужика В.О. - незаконними; зобов'язати державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області внести зміни до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у частині визначення цільового призначення земельної ділянки та її категорії, відновивши призначення земельної ділянки шляхом зміни назви - "для будівництва та обслуговування будівель торгівлі" на "для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості", категорію земель - "землі житлової та громадської забудови" на "землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення"; зобов'язати державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області видати відповідний витяг.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 року по справі №820/4792/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Рєзнікова С.С.

Повний текст постанови виготовлений 10.08.2015 р.