Справа № 2а-1048/2011
Суддя: Франчук О. Д.
Дата ухвалення: 2011-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 2а-1048/2011
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2011 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого- судді - Франчук О. Д.

при секретарі - Коршак О.В.

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області справу за позовом Южноукраїнської міської організації роботодавців, промисловців та підприємців до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, третя особа відділ Державного комітету України із земельних ресурсів в місті Южноукраїнську Миколаївської області про визнання рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області №21 від 30.12.2010 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки міста Южноукраїнська" протиправним та його скасування,

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2011 року Южноукраїнська міська організація роботодавців, промисловців та підприємців звернулася до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради народних депутатів, в якому просила визнати рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області за №21 від 30.10.2010 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Южноукраїнська" протиправним та скасувати його, посилаючись на порушення процедури оприлюднення проекту регуляторного акту, яким є вищезазначене рішення міської ради, позбавлення роботодавців, промисловців та підприємців міста надати свої зауваження та пропозиції щодо проекту.

В попередньому судовому засіданні представник позивача звернувся з письмовою заявою, в якій зазначив, що виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради не є належним відповідачем по справі та просив замінити його на належного відповідача Южноукраїнську міську раду народних депутатів Миколаївської області, так як саме рішення цього органу влади є предметом оскарження.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 жовтня 2011 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог було залучено відділ Державного комітету України із земельних ресурсів в місті Южноукраїнську Миколаївської області.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги свіїх довірителів та просили їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та посилаючись на те, що оскаржуване рішення було прийнято відповідно до Закону України "Про оцінку земель", Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", просила у задоволенні позову відмовити.

Представник відділу Державного комітету України із земельних ресурсів в місті Южноукраїнську Миколаївської області суду пояснив, що оціночна вартість земель м.Южноукраїнська встановлена відповідно до висновку державної експертизи землевпорядної документації за №255-10 від 13.05.2010 року, проведеною ТОВ "Обласний земельно-кадастровий центр".

Вислухавши пояснення представників сторін та представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За правилами ч.1 ст.11 вищезазначеного Кодексу розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, яка полягає в забезпеченні раціонального використання земельних ресурсів, збереженні й відтворенні родючості грунтів, захисті їх від псування і забруднення, реалізації громадянами, юридичними особами та державою їхніх прав власності та землекористування відповідно до закону. Важлива роль у захисті прав і законних інтересів громадян, юридичних осіб та держави в земельних і повязаних із ними майнових правовідносинах належить судам.

Судом встановлено, що 04 грудня 2002 року свідоцтвом за №49 зареєстровано Статут Южноукраїнської міської організації роботодавців, промисловців і підприємців (далі ЮМО РПП) (а.с.№8-15). Цим Статутом визначено загальні правові, соціальні та економічні основи організації та функціонування Южноукраїнської міської організації роботодавців, промисловців і підприємців, які на добровільних засадах та у відповідності з чинним законодавством України обєдналися для здійснення діяльності, спрямованої на підвищення ролі роботодавців у соціально трудових відносинах та для більш ефективної реалізації прав та задоволення інтересів, а також для координації їх діяльності у сприянні вдосконаленню системи та відносин соціального партнерства.

Відповідно до пункту 2.2 вищезазначеного Статуту основним із завдань ЮМО РПП є співробітництво з органами державної влади та місцевого самоврядування, професійними спілками їх обєднаннями, іншими організаціями, найманими працівниками та забезпечення представництва та захисту та законних інтересів у відносинах з цими органами.

Як видно з протоколу загальних зборів ЮМО РПП від 05 квітня 2011 року №16 (а.с. №16) на обліку в організації перебуває 76 членів. Зборами на яких були 52 члени вищезазначеної організації, було прийнято рішення про обрання головою ОСОБА_1.

Відповідно до рішення 4 сесії 6 скликання за №21 від 30.12.2010 року Южноукраїнської міської ради Миколаївської області було затверджено технічну документацію з нормативно грошової оцінки земель міста Южноукраїнська Миколаївської області (а.с.№7).

Пунктом 2 визнано таким, що втратило чинність 31.12.2010 року рішення Южноукраїнської міської ради за №343 від 14.02.2002 року "Про затвердження грошової оцінки земель м. Южноукраїнська".

Пунктом 3 введено в дію нормативну грошову оцінку землі м. Южноукраїнська з 01 січня 2011 року.

Пунктом 4 контроль за виконанням цього рішення покладено на постійну комісію міської ради з питань земельних відносин, довкілля, охорони навколишнього середовища та економії та заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради.

Як слідує зі звіту про відстеження (а.с.№53) рішення Южноукраїнської міської ради "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Южноукраїнська" віднесено до регуляторного акту.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що рішення прийняте Южноукраїнською міською радою, є регуляторним актом, оскільки спрямоване на правове врегулювання адміністративних відносин між органами та субєктами господарювання, які є платниками земельного податку та орендної плати.

В силу статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" регуляторний акт це прийнятий уповноваженим регулятивним органом нормативно правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами, або іншими органами державної влади та субєктами господарювання, прийнятий уповноваженим регуляторним органом, інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який, або окремі його положення якого спрямовані на правове врегулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та субєктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно правовим актом.

Як видно з висновку державної експертизи землевпорядної документації за №225-10 від 13 травня 2010 року (а.с. 58-59) при проведенні державної експертизи мали місце зауваження та пропозиції до наданої у розпорядження експертів землевпорядної документації, а саме:

- у додатку В витрати на освоєння та облаштуванння земель міста уточнити дату на яку розраховані (приведені) дані;

- уточнити площу земель населеного пункту прийнятих до розрахунку базової вартості 1 кв.м. земель міста;

- у розділі 4 пояснювальної записки уточнити граничні значення коефіцієнтів для даного населеного пункту;

- обгрунтувати відсутність більшості локальних коефіцієнтів Км3 та прийняття лише одного значення локального коефіцієнту для всіх оціночних районів міста;

- завдання на розробку технічної документації затвердити головою міста;

- долучити графічні матеріали в електронному вигляді.

Згідно статі 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відома сільських, селищних міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, в даному випадку затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно статті 9 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" кожен проект регуляторного акту оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх обєднань.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону. У випадках, встановлених цим Законом, може здійснюватися повторне оприлюднення проекту регуляторного акта.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов'язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

Згідно ст. 12 Закону, регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Відповідно до вимог ст. 36 зазначеного Закону, регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної владі та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації», діяльність місцевих органів державної влади та органів місцевого самоврядування висвітлюється в друкованих засобах масової інформації регіональної та місцевої сфери розповсюдження.

Підставами для визнання акту державного чи іншого органу недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, а також прийнятого з порушенням процедури його прийняття. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що оскаржуване рішення є регуляторним актом, а відповідачем порушена процедура його прийняття, а тому воно підлягає скасуванню.

В силу ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

А відповідно до вимог ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

В силу ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували, що оскаржуване рішення було прийнято у повній відповідності до вищезазначених Законів України.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ " передбачено звернути увагу судів на необхідність неухильно додержувати норм Конституції України та законів України, прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів про землю та її охорону, захищати права всіх субєктів права власності на землю та господарювання на ній при вирішенні земельних та та повязаних із земельними відносинами майнових спорів.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову Южноукраїнської міської організації роботодавців, промисловців і підприємців про визнання рішення Южноукраїнської міської ради №21 від 30.12.2010 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Южноукраїнська", а тому на підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 2, 11, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов Южноукраїнської міської організації роботодавців, промисловців та підприємців задовольнити.

Визнати незаконним рішення Южноукраїнської міської ради №21 від 30.12.2010 року, третя особа відділ Державного комітету України із земельних ресурсів в м. Южноукраїнську Миколаївської області.

Скасувати рішення Южноукраїнської міської ради №21 від 31.12.2010 року "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Южноукраїнська Миколаївської області.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_5