Справа № 2-а-3219/11
Суддя: Лопатюк Н. Г.
Дата ухвалення: 2011-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3219/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2011 року

Справа №2а-3219

2011р.

П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 травня 2011 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва Лопатюк Н.Г. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання дій протиправними і зобовязання вчинити дії щодо перерахунку та виплати основної та додаткової пенсії як особі, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні їй пенсії по інвалідності, що настала внаслідок аварії на ЧАЕС у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та нарахуванні і виплаті додаткової пенсії у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком і зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва призначити їй пенсію як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду 2 групи, згідно з ч.4 ст.54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та нарахувати і виплатити додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, згідно ст.50 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням ст. 67 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2010 р.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, однак отримує державну пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та додаткову пенсію, передбачену статтею 50 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. №796-ХІІ із змінами та доповненнями (надалі Закон №796-ХІІ).

Згідно ч.4 ст. 54 Закону №796-ХІІ призначений розмір пенсії для інвалідів 2 групи повинен бути не нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно ч.1 ст. 50 Закону №796-ХІІ інвалідам 2 групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч.3 ст.67 Закону №796-ХІІ,у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії передбачений ч.4 с. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам віднесеним до категорії 1,2,3,4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Пунктом 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії по віку встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

06.04.2011 року позивач звернулась до відповідача з заявою про переведення її на пенсію по інвалідності ІІ групи ЧАЕС відповідно до Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак відповідач ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва відмовив їй у такому переведенні, повідомивши ОСОБА_1 про недоцільність здійснення перерахунку. У звязку з вище наведеним, а також враховуючи, що додаткова пенсія їй виплачуються у меншому розмірі, ніж передбачено законом, просить позов задовольнити.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.04.2011 р. позовні вимоги в частині з 01.01.2010 р. були поновлені, у звязку з поважністю причин пропуску ОСОБА_1 шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва надало до суду письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні заявлених вимог, посилаючись на вимоги ОСОБА_3 України, Закону України «Про статус і соціальний захист населення, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про Державний Бюджет на 2008р.», постанови КМУ №530 від 28.05.2008р., на порядок організації державної влади в країні та бюджетні призначення на поточний рік.

Оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, дослідивши письмові докази, суддя дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що Позивач є інвалідом ІІ групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеним до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку у відповідача та отримує державну пенсію згідно Закону України «Про державну службу» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, призначену у відповідності до ч.1 ст.50 Закону №796-ХІІ.

Як вбачається з заперечень ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, ОСОБА_1 було відмовлено у її переведенні з пенсії за віком на пенсію по інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особі яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії.

Відповідно до ст. 49 Закону №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а)державної пенсії; б)додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст. 54 Закону №796-ХІІ розмір пенсії для інвалідів 2 групи, призначеної у відповідності з цим Законом, повинен бути не нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а згідно ст. 50 цього Закону інвалідам 2 групи призначається додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою Кабінету міністрів України від 30 травня 1997 року №523, яка є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50,54 Закону №796-ХІІ.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ОСОБА_3 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта ОСОБА_3 України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору суд виходить з того, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених ст. ст.50, 54 Закону №796-ХІІ підлягають застосуванню розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для розрахунку розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсій за віком використовується як розрахункова величина для визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії, передбаченої Законом №796-ХІІ, оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Наділивши зазначеною соціальною гарантією осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, держава таким чином взяла на себе публічне зобовязання забезпечити належний матеріальний рівень цих осіб.

Тобто, між Позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобовязання держави забезпечити соціальний захист осіб, які постраждали і є інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ОСОБА_3 України - права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 8 ОСОБА_3 України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

Відповідно до ст. 21 ОСОБА_3 України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в призначенні державної пенсії як особі яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС та нарахуванні і виплаті додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, відповідно до розмірів, передбачених ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також щодо зобовязання відповідача призначити державну пенсію згідно ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 06.04.2011 р. і перерахунку та виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю внаслідок ЧАЕС з 01.01.2010 р.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 3, 6, 8, 9, , 17, 19, 21, 22, 24, 56, 113, 152 ОСОБА_3 України, ст. 9, 69-71, 122, 158-163, 183-2 КАС України, ст.ст. 48-67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання дій протиправними і зобовязання вчинити дії щодо перерахунку та виплати основної та додаткової пенсії як особі, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва щодо відмови в призначенні та перерахунку ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - протиправними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва призначити ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 54 та з урахуванням ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державну пенсію в розмірі не нижчому восьми мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 06.04.2011 р. за виключенням проведених виплат.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва вчинити дії щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 50 та з урахуванням ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 01.01.2010 р. за виключенням проведених виплат.

В решті заявлених вимог відмовити.

Відповідно до п. 8 ч. 6 ст. 183-2, п. 2 ч. 1 ст. 256 КАС України ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва зобовязане постанову суду виконати негайно, в межах зобовязань за один місяць.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

С У Д Д Я: