Справа № 2-а-28/11
Суддя: Кривов`яз А. П.
Дата ухвалення: 2011-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-28/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2011 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Кривовяза А.П.,

при секретарі - Рудик Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру зайнятості, Святошинського районного центру зайнятості, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю Інститут секретарівпро оскарження бездіяльності, визнання професійного навчання таким, що не відбулося та відшкодування матеріальної і моральної шкоди, суд, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, із урахуванням уточнених та доповнених у ході судового розгляду позовних вимог про оскарження їх бездіяльності, визнання професійного навчання у ТОВ Інститут секретарівз 21.02.2007р. по 23.07.2007р. таким, що не відбулося, зобовязання повернути кошти за навчання та відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1 000грн. і моральної шкоди у розмірі 2 000грн.

ОСОБА_1 посилається на те, що він перебував на обліку у Святошинському районному центрі зайнятості як безробітний. 21.02.2007р. на підставі укладеного з відповідачем договору, його направлено для проходження професійної підготовки до ТОВ Інститут секретарів, яку він закінчив 23.07.2007р. Однак, як йому стало відомо у серпні 2009р. видане йому свідоцтво про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій не є документом про освіту державного зразка.

У судовому засіданні позивач уточнені та доповнені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та на наявність ряду порушень у діяльності відповідачів та третьої особи при організації та проведенні професійного навчання.

Представник Київського міського центру зайнятості та Святошинського районного центру зайнятості, а також представник залученого судом у якості третьої особи ТОВ Інститут секретаріву судовому засіданні просили суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, на правомірність своїх дій, відсутність будь-яких порушень з їх боку щодо позивача, а також на пропуск ним строку звернення до суду із адміністративним позовом.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував на обліку у Святошинського районного центру зайнятості з 18.07.2006р. У відповідності до вимог ст.2 Закону України Про зайнятість населенняпозивач 25.07.2006р. отримав статус безробітного з призначенням допомоги по безробіттю відповідно до наказу відповідача № 6414-135.

Згідно з п.3 прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, мінімальний розмір виплат, передбачений ч.ч.2, 4 ст.23 цього Закону визначається Верховною Радою України щороку одночасно з встановленням розміру страхових внесків та виходячи з реальних можливостей Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

У період з 21.02.2007р. по 23.07.2007р. ОСОБА_1, на підставі укладеного з відповідачем договору, проходив професійне навчання у ТОВ Інститут секретарівза направленням Центру зайнятості та отримав свідоцтво № 210 від 23.07.2007р.

Як вбачається із листа ДП Державний центр прикладних інформаційних технологійМіністерства освіти і науки України № 257 від 28.08.2009р. оформлене та видане позивачу свідоцтво про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій № 210 від 23.07.2007р. не є документом про освіту державного зразка та не відповідає вимогам, встановленим до документів про освіту Постановою КМУ № 1260 від 12.11.1997р. Про документи про освіту та вчені звання.

Відповідно до п. 5 Порядку надання матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікаціїзатвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20.11.2000р. № 308, матеріальна допомога у період професійного навчання встановлюється відповідно до умов надання допомоги по безробіттю у розмірі, визначеному для відповідної категорії безробітних. Якщо безробітного направлено на професійне навчання до початку строку виплати допомоги по безробіттю, то тривалість виплати матеріальної допомоги скорочується і починається з 91 календарного дня у разі звільнення з останнього місця роботи чи служби за власним бажанням без поважних причин.

Відповідно до п. 26 Порядку надання матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікаціїзатвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20.11.2000р. № 308, компенсація витрат на проїзд до місця проходження навчання передбачена тільки безробітним, у яких закінчився термін отримання будь-якого виду забезпечення згідно з Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Таким чином, на думку суду, позовні вимоги про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди у розмірі 1 000грн. (у цінах 2011р.), які витрачено позивачем на проїзд до ТОВ Інститут секретаріву період проходження навчання є необґрунтованими.

Також, відповідно до п.4.4 Положення про порядок надання Фондом загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття послуг з професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, затвердженого наказами Міністерства праці та соціальної політики України і Міністерства освіти і науки України 13.04.2001р. № 345/5536, регіональні центри зайнятості здійснюють контроль за виконанням навчальних планів та програм, дотримання строків навчання безробітних. У разі потреби подають рекламації навчальним закладам, інформують ограни управління освіти і науки про виявлені недоліки.

Представником відповідача у судовому засіданні не надано будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що центром зайнятості здійснювався належний контроль за ТОВ Інститут секретарівщодо необхідності оформлення та видачі документів про освіту державного зразка, про подання рекламацій даному навчальному закладу, а також інформування органів управління освіти і науки про виявлені недоліки.

Крім того, як пояснив у судовому засіданні позивач ОСОБА_1, у серпні 2009р. йому із листа ДП Державний центр прикладних інформаційних технологійМіністерства освіти і науки України № 257 від 28.08.2009р. стало відомо, що оформлене та видане йому свідоцтво про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій № 210 від 23.07.2007р. не є документом про освіту державного зразка та не відповідає вимогам, встановленим до документів про освіту Постановою КМУ № 1260 від 12.11.1997р. Про документи про освіту та вчені звання.

Відповідно до вимог ст.99 КАС України, у редакції, що діяла на час звернення позивача до суду 1.07.2010р., для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється строк в один рік, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, є необґрунтованими твердження представника ТОВ Інститут секретаріву судовому засіданні щодо пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до адміністративного суду, а його позовні вимоги у частині оскарження бездіяльності відповідачів, визнання професійного навчання таким, що не відбулося є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, на думку суду, позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000грн. не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами, а тому не підлягають задоволенню.

У частині позовних вимог про зобовязання ТОВ Інститут секретарівповернути кошти, витрачені на навчання позивача, суд вважає також необхідно відмовити як безпідставних, оскільки право даної вимоги належить лише Київському міському центру зайнятості та Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, позовні вимоги частково обґрунтованими, такими, що частково знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.22, 23, 31, 33 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, ст.3 Закону України Про розмір внесків на деякі види загальнообовязкового державного соціального страхування, Порядком надання матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 20.11.2000р. № 308, ст.ст. 7-12, 99, 100, 128, 159-163 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати професійне навчання ОСОБА_1 у ТОВ Інститут секретарівз 21.02.2007р. по 23.07.2007р. таким, що не відбулось.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: