Справа № 804/13484/13-а
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Власенка Д.О.
судді Верби І.О.
судді Боженко Н.В.
при секретарі судового засідання Пасічнику Т.В.
представника відповідача Кайноги Я.О.
третьої особи ОСОБА_3
представника третьої особи ОСОБА_4
ОСОБА_1 звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про роз'яснення судового рішення, в якій просить суд роз'яснити постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2013 року в частині розміру заробітної плати, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 за один місяць та за період з 14.06.2012 року по 17.12.2013 року; розміру відрахування з заробітної плати, що підлягають перерахуванню в Пенсійний фонд України за один місяць та за період з 14.06.2012 року по 17.12.2013 року; розміру податкового податку з заробітної плати, що підлягає перерахуванню в податкову інспекцію за один місяць та за період з 14.06.2012 року по 17.12.2013 року.
Представник заявника в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві підтримала та просила заяву задовольнити.
Боржник в судовому засіданні проти задоволення вимог, викладених в заяві, заперечував з підстав зазначених у запереченнях.
Третя особа в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві, підтримала та просила заяву задовольнити.
Дослідивши подану заяву, враховуючи матеріали справи, проаналізувавши вимоги законодавства суд приходить до наступного висновку.
11 лютого 2014 року Головне управління Державної казначейською служби України у Дніпропетровській області листом №15-08/480-1650 повідомила ОСОБА_1 про те, що їй необхідно звернутися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою щодо внесення нарахованої суми заробітної плати за період з 14.06.2012 року по 17.12.2013 року до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.12.2013 року шляхом включення суми, яка підлягає стягненню до резолютивної частини рішення.
Відповідно до частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому змісту.
Метою роз'яснення судом ухваленого ним рішення є усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення щодо неоднакового тлумачення висновків суду, що перешкоджає його належному виконанню.
Підставою для роз'яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз'ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз'яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.
Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення, оскільки недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Чіткість викладу передбачає, зокрема, що терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змістові, що вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому ясно, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. А переконливість і зрозумілість викладення змісту судових рішень забезпечується шляхом дотримання правил юридичної техніки.
Роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Механізм, визначений статтею 170 Кодексу адміністративного судочинства України, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що оскільки позивачем у ході судового розгляду не ставились вимоги щодо стягнення контрактних грошових сум, а лише зазначався період, за який грошові кошти підлягають стягненню.
Так, згідно приписів частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України і не може виходити за межі позовних вимог.
Окрім того, роз'яснення судового рішення у редакції, викладеній у заяві про роз'яснення судового рішення фактично призведе до редагування змісту судового рішення, що є недопустимим в силу закону та суперечить принципам інституту роз'яснення судового рішення.
Разом з тим, заява ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення не містить посилань на певні частини постанови суду, що викликають труднощі в їх розумінні.
Суд зазначає, що дії кожного з відповідачів, Державної казначейської служби України, Пенсійного фонду України та податкових органів України щодо проведення перерахунку, виплати заробітної плати та здійснення відрахувань з заробітної плати ОСОБА_1 визначаються їх повноваженнями.
Тому, в даному випадку, питання про перерахунок, виплату заробітної плати та здійснення відрахувань не входить до компетенції суду, а тому суд приходить до висновку про те, що у заяві про роз'яснення судового рішення відсутні правові підстави для її задоволення.
Додатково суд роз'яснює, що той факт, що відповідач неправильно виконує рішення суду не може бути підставою для роз'яснення такого рішення. Крім того, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій, бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду, з урахуванням вимог, передбачених частиною 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 160, 165, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали складено 13.07.2015 року.

Головуючий суддя Судді Д.О. Власенко І.О. Верба Н.В. Боженко