Справа № 826/3821/15
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 року № 826/3821/15

О 16 год. 27 хв. Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А. при секретарі судового засідання Корж М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфарм"
до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфарм" до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.11.2014 р. № та №.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства України, у зв'язку з чим вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки висновки акту перевірки та оскаржувані податкові повідомлення-рішення є законними та обґрунтованими, прийнятими на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

11.11.2014 р. ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві проведена камеральна перевірка позивача з питань повноти і своєчасності зарахування до бюджету плати за землю за період 01.01.2014 р. - 30.10.2014 р., за результатами якої відповідачем було складено акт №7770/26-53-15-03-17/22911541 від 11.11.2014 р. (надалі - акт перевірки №7770).

Згідно акту перевірки №7770, позивачем порушено граничний термін сплати податкового зобов'язання щодо плати за землю, а саме:

- граничний термін сплати - 30.04.2012 р., дата фактичної сплати - 27.06.2012 р., сума боргу - 274,85 грн., кількість днів прострочення - 58 днів;

- граничний термін сплати - 30.05.2012 р., дата фактичної сплати - 27.06.2012 р., сума боргу - 423,99 грн., кількість днів прострочення - 27 днів.

На підставі вказаного акту перевірки №7770 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № від 20.11.2014 р. (надалі - ППР №), яким позивача зобов'язано сплатити штраф за платежем - земельний податок з юридичних осіб, у розмірі 42,40 грн.;

№ від 20.11.2014 р. (надалі - ППР №), яким позивача зобов'язано сплатити штраф за платежем - земельний податок з юридичних осіб, у розмірі 54,97 грн.;

При наданні оцінки спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно пп. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі -податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.1 ст. 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Судом встановлено, що 14.02.2012 позивачем було надано відповідачу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2012 рік, яка була зареєстрована в податковому органі за № 1751, а також сплачено орендну плату за земельні ділянки в період з квітня по травень 2012 року, підтвердженням чого є наявна в матеріалах справи копія квитанції №28-283 від 27.06.2012 р.

При цьому, суд звертає увагу, що постановою Господарського суду міста Києва від 17.09.2013 р. у справі №5011-15/5513-2012 за заявою ПАТ "ПроКредит Банк" до ТОВ "Інтерфарм" про визнання банкрутом ТОВ "Інтерфарм" визнано банкрутом.

Суд звертає увагу, що згідно ч.1 ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Враховуючи вищезазначене, зокрема, звертаючи увагу на те, що оскаржувані ППР № та ППР № були прийняті після прийняття господарським судом постанови про визнання ТОВ "Інтерфарм" банкрутом, суд приходить, що такі податкові повідомлення-рішення винесені протиправно, а тому підлягають скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятих ППР № та ППР №.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з положеннями ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 182,70 грн., а тому, керуючись вимогами ч.1 ст.94 КАС України, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 182,70 грн. підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 98, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфарм" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 20 листопада 2014 року № та № .

3. Судові витрати в сумі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфарм" () за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст постанови складений 07 серпня 2015 року.