Справа № 826/11207/15
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

04 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спец-Адвайс» до державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спец-Адвайс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення від 28.04.2015 №7809/10/26-50-15-01, згідно якого податкова декларація з податку на додану вартість з додатком № 5 за березень 2015 року ТОВ «Спец-Адвайс» вважаються неподаними; зобов'язання прийняти податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2015 року з додатком № 5, датою її фактичного отримання; зобов'язання відобразити задекларовані ТОВ «Спец-Адвайс» показники (дані) у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року з додатком № 5, в електронних базах даних податкової звітності ДПІ, у тому числі в інтегрованих картках ТОВ «Спец-Адвайс».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2015 року

позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 22.04.2015 ТОВ «Спец-Адвайс» подало до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний податковий період березень 2015 року та додаток №5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів».

Контролюючим органом, відповідно до квитанції № 2 подані документи підприємства прийнято.

Проте, згідно Листа ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 28.04.2015 №7809/10/26-50-15-01 позивача повідомлено про те, що податкова декларація з податку на додану вартість за звітний податковий період березень 2015 року та додаток №5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» вважаються неподаними у зв'язку з невідповідністю реєстраційних даних (адреса реєстрації) відповідно до Єдиного державного реєстру.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про правильність оформлення позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року і відсутність законних підстав для її не прийняття.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до положень пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, одним з обов'язків платника податку є подання до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларацій, звітності та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Податкова декларація з податку на додану вартість, відповідно до п. 203.1 ст. 203 ПК України, подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Вимоги щодо складання податкової декларації та її подання до податкового органу, визначені в Главі 2 Розділу ІІ названого Кодексу.

Так, статтею 48 ПК України закріплено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору (п. 48.1).

Відповідно до пункту 48.3 статті 48 вказаного Кодексу, податкова декларація повинна містити наступні обов'язкові реквізити:

- тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

- звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

- звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

- повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

- код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);

- місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

- найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність;

- дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

- ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

- підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

За пунктом 48.7 статті 48 Кодексу, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно з п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Із матеріалів справи вбачається, що як на підставу для відмови у визнанні податкової декларації позивача з податку на додану вартість за березень 2015 року податковою звітністю, відповідач посилається на недостовірність зазначених позивачем відомостей про місцезнаходження.

Згідно пункту 45.2 статті 45 ПК України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до частини першої ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

У вказаній податковій декларації позивачем зазначено, що його податкова адреса: м. Київ, вул. Маршала Якубовського, б. 2.

Відповідно до наданого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців податковою адресою ТОВ «Спец-Адвайс» є: м. Київ, вул. Маршала Якубовського, б. 2.

Таким чином, адреса, зазначена позивачем в податковій декларації, відповідає інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Крім того, матеріали справи містять копію договору про співробітництво від 22.01.2015 №02/07/ЯК/15-ю, на підставі якого ТОВ «Спец-Адвайс» прийняло у тимчасове спільне користування приміщенням за адресою: м. Київ, вул. Маршала Якубовського, б. 2

При цьому, в обґрунтування правомірності своїх дій, відповідач зазначив, що підставою для відмови у прийнятті спірної декларації стало виявлення відсутності працівниками податкової міліції, в ході перевірки податкової адреси позивача, ТОВ «Спец-Адвайс» за адресою: м. Київ, вул. Маршала Якубовського, б. 2, про що складено довідку про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) платника податків.

Проте, колегія суддів зазначає, що встановлення факту відсутності юридичної особи за зареєстрованим місцезнаходженням може мати значення для внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вирішення питання про припинення цієї юридичної особи, анулювання реєстрації платника ПДВ тощо.

Незнаходження юридичної особи за зареєстрованим місцезнаходженням не є перешкодою для подання до податкового органу податкових декларацій, інших звітних документів, обов'язковість подання яких передбачена законом, і не може бути передумовою для невизнання податкової декларації платника.

За вказаних обставин суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку щодо неправомірності невизнання податковою декларацією податкову декларацію ТОВ «Спец-Адвайс» з податку на додану вартість за березень 2015 р.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідачем як суб'єктом владних повноважень не доведено правомірності прийнятого ним рішення та вчинених дій.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалене законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.