Справа № 2-а-544-10
Суддя: Корман О. В.
Дата ухвалення: 2010-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-544-10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Кормана О.В.

при секретарі Приходченко Н.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС ВДАІ м. Умані та Уманського району в Черкаській області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії СА №080295 від 28.07.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Інспектора ДПС ВДАІ м. Умані та Уманського району в Черкаській області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії СА №080295 від 28.07.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності. Вказує, що 28 липня 2010 року він був зупинений інспектором ДПС ВДАІ м. Умані та Уманського району старшим сержантом міліції ОСОБА_2, якому позивач надав пояснення та обгрунтував свою невинуватість в даному правопорушенні. Пояснив, що в момент його наближення до пішохідного переходу пішоходів на ньому не було, вони зійшли на нього з тротуару пізніше, коли автомобіль вже перетинав перехід, а тому при проїзді пішохідного переходу пішоходи знаходились на іншій смузі руху, переходили її спокійно, небезпеки наїзду на них не існувало, СЕЗ боковий інтервал до пішоходів також був безпечний. Працівник ДПС ВДАІ, не врахувавши дані пояснення, склав протокол про адміністративне правопорушення. В позовній заяві ОСОБА_3 вказує на те, що свідки зазначені в протоколі не можуть бути свідками, так як не були очевидцями проїзду ним пішохідного переходу і були запрошені інспектором в якості свідків після надання пояснень позивачем, в протоколі та постанові немає даних пішоходів, яким нібито було створено перешкоду та небезпеку, інспектор розглянув справу в той же день на тому ж місці, позбавивши права позивача скористатись юридичною допомогою та надати докази по справі. Просить постанову в справі про адміністративне правопорушення серії СА №080295 від 28 липня 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.І ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень скасувати, як таку, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив, що 28 липня 2010 року рухався по вул. Радянській в м. Умані, на перехресті вулиць ОСОБА_4 та Радянській зупинився на червоний сигнал світлофора, а на зелений сигнал світлофора почав здійснювати поворот і перед початком повороту пішоходів не було. Після зупинення його інспектор пояснив, що він не надав переваги в русі пішохода. Зазначив, що відмовився підписувати протокол, складений відносно нього, про що записано в протоколі ним власноручно, але інспектор вказав підписати протокол, завіривши цим відмову від підпису. Вважає, що адміністративного правопорушення не вчиняв, а тому просить даний адміністративний позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надав.

У відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Конституції України Україну проголошено демократичною, соці&іьною. правовою державою. Статтею 3 Конституції України визнано, що найвищою соціальною цінність: в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави. Згідно ст. 21 Конституції України права та свободи людини є невідчужуваними і непорушеними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

В ч. 2 ст. 71 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Від відповідача заперечень на позов до суду не надійшло.

Судом достовірно встановлено, що 28 липня 2010 року інспектором ДПС ВДАІ м. Умані та Уманського району ОСОБА_2 була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії СА №080295, в якій зазначено, що ОСОБА_1, 28 липня 2010 року о 9 годині 40 хвилин в м. Умань по вул. Радянській, керуючи автомобілем НОМЕР_1. не надав перевагу в русі пішоходам, які знаходились на пішохідному переході. Даною постановою притягнено ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапис. які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 283 КУпАП передбачає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинен містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

Під час розгляду справи інспектором ДАІ не було перевірено доводи позивача про те, що він не вчинив правопорушення, у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності взагалі не зазначено мотиви відхилення висловлених позивачем доводів. Ні протокол про адміністративне правопорушення, ні постанова, не містить посилань на те, якому саме пішоходові не надав переваги у русі водій. Про необхідність додержання вказаних вимог статей 283 та 284 КУпАП при винесенні постанови зазначено і у п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. З, 17,71, 112, 128, 158, 159, 160-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 1, 3, ч. 2 ст. 19, ст. 21 Конституції України, ст.ст. 251, 280, 283 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 28 липня 2010 року серії СА №080295 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.І ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Корман