Справа № 554/4020/15-а
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 р.Справа № 554/4020/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Калиновського В.А. , Водолажської Н.С.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 21.05.2015р. по справі № 554/4020/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавськії області третя особа: Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави

про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа: Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави та просив визнати незаконною та скасувати постанову, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. від 17.03.2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 44527953.

Постановою Октябрскього районного суду м. Полтави від 21.05.2015 року по справі № 554/4020/15-а вимоги позивача були задоволені.

Не погоджуючись з постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 21.05.2015 року по справі № 554/4020/15-а Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави, подало апеляційну скаргу, просить її скасувати та винести рішення, яким в задоволенні заяви відмовити, вважає,що судом порушені норми права.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності та заслухавши суддю-доповідача колегія суддів встановила, що 21.08.2014 року на виконання постанови суду видано виконавчий лист, яким зобов`язано Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави здійснити позивачу перерахунок пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2014 року, виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням положень ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 17.03.2015 року відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із вжиттям вичерпних заходів для примусового виконання рішенням (а.с. 5).

17.03.2015 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 44527953 щодо виконання зазначеного рішення суду, із зазначенням, про відсутність підстав для накладення штрафу та звернення до правоохоронних органів з поданням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності в зв'язку з наявністю у боржника поважних причин невиконання судового рішення внаслідок відсутності коштів (відповідного фінансового ресурсу бюджету).

Проте в подальшому з'ясувалося, що вказане не відповідає дійсності.

Згідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи , необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як передбачено ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Відповідно до п.11 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Статтею 89 Закону передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Згідно ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» в разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника-юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 даної статті передбачено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Таким чином Законом чітко передбачено послідовність дій державного виконавця, що має передувати закінченню виконавчого провадження за п. 11 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Як свідчать матеріали справи, старшим старшим державним виконавцем Приймак О.В. такий порядок не додержаний, а в постанові міститься висновок про те, що рішення боржником не виконано з поважних причин.

Проте такий висновок не може вважатись обґрунтованим. Суперечить він і практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що відсутність відповідного фінансування не є поважною причиною для невиконання судового рішення.

Суд першої інстанції правомірно в даному випадку послався на рішенні Європейського суду з прав людини від 27.07.2004 року у справі «Ромашов проти України» (Заява № 67534/01) де зазначено, що державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на виправдання невиконання зобов'язань за боргом, визначеним судовим рішенням. Проте затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (див. «Іммобільяре Саффі проти Італії», заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-У). У цій справі заявник не повинен був бути позбавлений можливості отримання відшкодування за рішенням, винесеним на його користь, що було дуже важливим для нього та його сім'ї, через стверджувані фінансові труднощі держави.

Всупереч зазначеному, відповідачем не надано будь-яких доказів правомірності своїх дій щодо закриття виконавчого провадження чи вжиття вичерпних заходів щодо примусового виконання судового рішення, суд приходить до висновку, що виконавче провадження було закрито у порушення вище зазначених норм закону.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що будь-які дані, які б свідчили про виконання постанови суду, якою зобов`язано Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії відсутні.

Отже колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимоги позивача щодо визнання незаконною та скасування постанови, винесеної старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області Приймак О.В. від 17.03.2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 44527953 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і доказів в їх обґрунтування Управлінням Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави не надано.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Октябрського району м. Полтави залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 21.05.2015р. по справі № 554/4020/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Філатов Ю.М.
Судді(підпис) (підпис) Калиновський В.А. Водолажська Н.С.
Повний текст ухвали виготовлений 10.08.2015 р.