Справа № 2-а-38/2010
Суддя: Смага С. В.
Дата ухвалення: 2010-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-38/2010р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2010 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Смаги С. В.,

при секретарі Фільчаговій Г. В.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Семенівка Чернігівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області про зобов»язання управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області проведення перерахунку пенсії та доплати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до Семенівського районного суду Чернігівської області з вказаним позовом, у якому просила «зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області з 01 січня 2010 року провести перерахунок та виплату її пенсії у відповідності з статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна становити 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю, яка повинна становити 50 % від мінімальної пенсії за віком з встановленої Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та заробітної плати», яка становить 695 гривень». В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що є потерпілою від Чорнобильської катастрофи, інвалідом ІІІ групи, щодо якої встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, а тому відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Однак відповідачем, в порушення вищевказаних норм Закону, Конституції України, вказані виплати проводились у значно меншому розмірі, що привело до порушення прав позивача.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. В ході судового розгляду від позивача надійшла письмова заява про зміну позовних вимог, згідно якої позовні вимоги було нею доповнено позовною вимогою про

визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати їй пенсії та доплати у відповідності зі ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка повинна становити 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка повинна становити 50 % мінімальної пенсії за віком з встановленою Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та заробітної плати» яка становить 695 гривень.

Представник відповідача головний спеціаліст юрисконсульт управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області, ОСОБА_1 у судовому засіданні адміністративний позов не визнав повністю та пояснив, що виплата щомісячної основної та щомісячної додаткової пенсій позивачу ОСОБА_2 здійснюється у відповідності з розмірами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», в межах бюджетних асигнувань.

Заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами як в обґрунтування позовних вимог, так і в заперечення проти них, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є потерпілою від Чорнобильської катастрофи категорії 1, та інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з аварією на ЧАЕС. Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області, де їй призначено основну та додаткову пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Проте, пенсії позивачу нараховані та виплачувались з врахуванням обмежень, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року № 654 у значно менших сумах, що не відповідають розмірам, встановлених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вказані обставини підтверджені письмовими матеріалами справи, запереченнями відповідача.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема соціального захисту потерпілого населення, визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року № 796-ХII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Частина 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема інвалідам ІІІ групи - 50 % мінімальної пенсії за віком.

Дія вищезазначених норм Закону зупинялася на 2008 рік Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року в частині визначених розмірів пенсій та надбавок, однак рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 ці зміни визнані неконституційними. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом.

В Законі України «Про Державний бюджет на 2009 рік» норми ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не зупинено і не змінено. Статтею 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Проте, статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір основної та додаткової пенсій визначено залежно від розміру мінімальної пенсії за віком.

Відтак, суд, вважає, що, оскільки в 2009 році Верховна Рада України не уповноважувала Кабінет Міністрів України встановлювати розмір соціальних виплат, які залежать від розміру мінімальної пенсії за віком, зокрема зменшувати розмір пенсій, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідач не мав права при призначенні, нарахуванні та виплаті пенсії позивачу керуватися постановою Кабінету Міністрів України, яка є підзаконним нормативним актом.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що відсутнє бюджетне фінансування для задоволення вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що стало причиною його не виконання, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів та базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 4 ст. 19 Конституції України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Згідно ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Таким чином, відповідач зобовязаний був нараховувати та виплачувати позивачу щомісячну основну та додаткову пенсію відповідно до розмірів, встановлених ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" кратним мінімальній пенсії за віком. Відтак, останній протиправно відмовив позивачу у здійсненні відповідного перерахунку пенсії згідно її заяви .

Враховуючи протиправність такої відмови, з метою повного захисту прав позивача від порушень з боку субєкта владних повноважень, суд прийшов до висновку про необхідність захисту цих прав шляхом визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання останнього провести нарахування та виплату позивачу щомісячної основної та додаткової пенсій відповідно до розмірів, встановлених ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01 січня 2010 року (в межах заявлених вимог) і по дату ухвалення судового рішення. При цьому зобовязати відповідача виходити з розміру мінімальної пенсії за віком в цей період, встановленої абзацом 1 частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» як прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, оскільки за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд, відмовляє в задоволенні вимог щодо зобовязання відповідача в подальшому проводити нарахування щомісячної основної та додаткової пенсії відповідно до розмірів, встановлених ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а тому суд не може своїм рішенням здійснити захист прав та інтересів осіб на майбутнє.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 46 Конституції України, ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, ст. ст. 8, 9, 11, 71, 86, 94, 160163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов»язаних із соціальними виплатами» від 18 лютого 2010 року № 1691-VI суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплати щомісячної основної та щомісячної додаткової пенсій, відповідно до розмірів, встановлених ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 щомісячну основну пенсію, передбачену ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, встановлених абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 січня 2010 року по 14 травня 2010 року з урахуванням проведених виплат.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю, передбачену ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, встановлених абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» за період з 01 січня 2010 року по 14 травня 2010 року з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Від сплати державного мита за подачу позову і розгляд цивільної справи ОСОБА_2 на підставі п. 18 ч.1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито звільнити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, яка повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: С. В. Смага