Справа № П/811/2194/15
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року Справа № П/811/2194/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравчук О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-2010"

до відповідача - Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прогрес-2010" (далі - позивач) звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23 червня 2015 року №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток юридичних іноземних осіб на загальну суму 13 241,00 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що внаслідок помилкового застосування пункту 2 статті 11 Конвенції про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням, укладеної між Республікою Кіпр та Україною, податковий орган зробив висновок про заниження позивачем податку на прибуток та виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Відповідач позовних вимог не визнав та вказав, що згідно положень зазначеної Конвенції сума процентів за користування кредитом, яку позивач сплатив на користь резидента Кіпру, має оподатковуватися в Україні за ставкою 2 відсотки (а.с.93-94).

У судове засідання 29 липня 2015 року сторони не прибули. Натомість представниками сторін були подані клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні (а.с. 88, 97).

На підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу у письмовому провадженні за наявними матеріалами.

Розглянувши у письмовому провадженні подані представниками позивача і відповідача документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прогрес-2010" зареєстроване як юридична особа Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 13 липня 2010 року (а.с.77-79).

28 липня 2010 року Компанією "АНОФОРМ ОПЕРЕЙШНЗ ЛІМІТЕД", (Республіка Кіпр) та ТОВ "ПРОГРЕС- 2010" укладений Договір займу № 1-PR, за змістом якого Компанія "АНОФОРМ ОПЕРЕЙШНЗ ЛІМІТЕД" передає у власність ТОВ "ПРОГРЕС- 2010" грошові кошти в розмірі 2500000,00 дол. США, а ТОВ "ПРОГРЕС- 2010" приймає у власність грошові кошти та зобов'язується повернути Компанії "АНОФОРМ ОПЕРЕЙШНЗ ЛІМІТЕД" грошові кошти з відсотками за його користування в розмірі 11 відсотків річних (а.с.70).

Відсотки, нараховані на суму займу, підлягають виплаті Компанії "АНОФОРМ ОПЕРЕЙШНЗ ЛІМІТЕД", виходячи з фінансових можливостей ТОВ "ПРОГРЕС- 2010", але не пізніше 01 жовтня 2020 року.

Головним управлінням Національного банку України по м. Києву і Київської області 13 серпня 2010 року № 09-204/18034 видано реєстраційне свідоцтво №12752, що свідчить про реєстрацію вищевказаного договору займу від 28 липня 2010 року № 1-PR на загальну суму 2500000,0 дол. США (а.с.71).

При цьому позивач, виплативши контрагентові 17 січня 2012 року 528558,39 грн відсотків за користування позикою, керувалося пунктом 103.4 статті 103 Податкового кодексу України та не утримував податок з доходу нерезидента, посилаючись на положення Конвенції про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням, укладеної між Республікою Кіпр та Україною.

У період з 20 квітня 2015 року по 04 червня 2015 року посадовими особами Кіровоградської об'єднаної Державної податкової інспекції була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "Прогрес-2010" з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2014 року.

За результатами перевірки податковий орган дійшов, зокрема, висновку про порушення позивачем пункту 160.2 статті 160 Податкового кодексу України в частині заниження податку на прибуток з іноземних юридичних осіб за І квартал 2014 року в сумі 10571,16 грн , що відображено в Акті документальної планової виїзної перевірки від 09 червня 2015 року №76/11-23-22-04/37168270 (а.с.7-69).

Такі висновки обґрунтовані тим, що Конвенція про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням, укладена між Республікою Кіпр та Україною, не звільняє платника податків від оподаткування в Україні процентів, що сплачуються резиденту Республіки Кіпр, а фактично зменшує ставку податку від 15 до 2 відсотків від загальної суми процентів.

За таких умов податковий орган виніс податкове повідомлення-рішення від 23 червня 2015 року №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток юридичних іноземних осіб на загальну суму 13241,00 грн. (із них за основним платежем - 10571,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 2643,00 грн.) (а.с.5).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до підпункту „а" пункту 160.1 статті 160 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оподаткуванню податком на прибуток підприємств підлягали отримані нерезидентом доходи із джерелом їх походження з України, зокрема, проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов'язаннями, випущеними (виданими) резидентом.

При цьому резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), крім доходів, зазначених у пунктах 160.3 - 160.6 цієї статті, були зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 160.1 цієї статті, за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Пункт 103.4 статті 103 Податкового кодексу України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України визначав подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Так, зокрема, Урядом України і Урядом Республіки Кіпр було укладено Конвенцію про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, яка ратифікована відповідним Законом України від 4 липня 2013 року №412-VII та підлягає застосуванню з 01 січня 2014 року (далі - Конвенція).

Пункт 1 статті 11 Конвенції передбачає, що проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі, якщо такий резидент є особою - фактичним власником таких процентів.

Водночас, пункт 2 вказаної статті Конвенції містить застереження, за яким такі проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 2 відсотків від загальної суми процентів. Спосіб застосування цих обмежень встановлюється компетентними органами Договірних Держав за взаємною домовленістю.

Так, якщо резидент Договірної Держави одержує дохід, який згідно із положеннями цієї Конвенції може оподатковуватись в іншій Договірній Державі, перша згадана Держава дозволить вирахувати з податку на дохід цього резидента суму, що дорівнює сумі податку на дохід, сплаченій в цій іншій Державі. Такі вирахування у будь-якому випадку не повинні перевищувати ту частину податку з доходу, розраховану до надання вирахування стосовно доходу, який може обкладатись податком в цій іншій Державі (пункт 1 статті 21 Конвенції).

Пунктом 2 статті 21 Конвенції передбачено, якщо відповідно до будь-якого положення Конвенції одержаний дохід, яким володіє резидент Договірної Держави, звільнено від податку у цій Державі, така Держава може, проте, під час нарахування суми податку на залишок доходу такого резидента, взяти до уваги звільнений від податку дохід.

При цьому пункт 1 статті 24 Конвенції визначає, що компетентні органи Договірних Держав обмінюються інформацією, необхідною для виконання положень цієї Конвенції або національних законодавств, що стосуються податків будь-якого виду та визначення, що стягуються від імені Договірних Держав або їхніх адміністративно-територіальних одиниць чи місцевих органів влади настільки, наскільки оподаткування не суперечить цій Конвенції. Обмін інформацією не обмежується статтями 1 та 2.

З аналізу вказаних положень у їх системному зв'язку суд доходить висновку, що резидент України, який здійснює на користь резидента Республіки Кіпр виплату процентів за кредитним договором, за наявності документа, що підтверджує податкове президентство контрагента, увільняється від сплати податку на доходи на загальних підставах (за ставкою 15%), однак зобов'язаний утримувати та сплачувати податок з таких доходів за ставкою 2 відсотки. У свою чергу, сума утриманого та сплаченого резидентом України податку вираховується з податку на дохід резидента Республіки Кіпр.

Суд зазначає, що відповідачем не ставиться під сумнів наявність правових підстав для застосування позивачем податкової пільги щодо зменшення оподаткування доходів нерезидента із джерелом їх походження з України на основі наявного у ТОВ „Проргес-2010" сертифікату про те, що Компанія „АНОФОРМ ОПЕРЕЙШНЗ ЛІМІТЕД" з 09 листопада 2005 року є об'єктом оподаткування на Кіпрі щодо прибутку, отриманого з усіх джерел (а.с. 72-76).

Водночас, спір між сторонами точиться щодо того, чи підлягають застосуванню до спірних правовідносин вимоги пункту 2 статті 11 Конвенції щодо оподаткування в Україні за ставкою 2 відсотки виплачених позивачем на користь Компанії „АНОФОРМ ОПЕРЕЙШНЗ ЛІМІТЕД" процентів в сумі 528558,39 грн.

Позивач наголошує, що наразі компетентними органами Республіки Кіпр та України (наприклад, шляхом прийняття Протоколів до Конвенції) за взаємною домовленістю не встановлено спосіб застосування обмежень, визначених пунктом 2 статті 11 Конвенції, що унеможливлює реалізацію таких положень.

Проте, з огляду на викладене вище, суд критично оцінює таку позицію позивача та наголошує, що приписи пункту 2 статті 11 підлягають застосуванню у сув'язі з механізмом усунення подвійного оподаткування, визначеним статтею 21 Конвенції.

Відтак, здійснивши у 1 кварталі 2014 року на користь резидента Республіки Кіпр виплату процентів в сумі 528558,3 грн, позивач зобов'язаний був одночасно утримати та сплатити до бюджету податок на доходи у розмірі 2 відсотків від суми такого доходу, а саме 10571,16 грн.

Викладене вище дає підстави вважати, що оскарженим податковим повідомленням-рішенням ТОВ "Прогрес-2010" було правомірно донараховано податкові зобов'язання з податку на прибуток та штрафні санкції в сумі 2643,00 грн на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у сув'язі з приписами частин другої, третьої статті Закону України „Про судовий збір", із позивача на користь Державного бюджету України підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1644,30 грн (1827,00 грн - 182.70 грн (а.с.2).

Керуючись статтями 2, 17, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Прогрес-2010" судовий збір у розмірі 1644,30 грн (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні, тридцять копійок) на користь Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.В. Кравчук