Справа № 2-а-3170/11
Суддя: Лопатюк Н. Г.
Дата ухвалення: 2011-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3170/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2011 року

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Лопатюк Н.Г. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання дій протиправними і зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Відповідача щодо відмови у нарахуванні йому пенсії по інвалідності, що настала внаслідок аварії на ЧАЕС у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва здійснити перерахунок і виплату належної йому пенсії як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії, інваліду 2 групи, згідно з ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і додаткової пенсії за шкоду, заподіяної здоровю, згідно ст.50 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком. Також позивач просить суд стягнути на його користь пенсію з урахуванням доплати виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 28.09.2010 р.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 категорії, інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з аварією на ЧАЕС та отримує державну та додаткову пенсії, передбачені статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. №796-ХІІ із змінами та доповненнями (надалі Закон №796-ХІІ).

Згідно ч.4 ст. 54 Закону №796-ХІІ призначений розмір пенсії для інвалідів 2 групи повинен бути не нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно ч.1 ст. 50 Закону №796-ХІІ інвалідам 2 групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч.3 ст.67 Закону №796-ХІІ,у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії передбачений ч.4 с. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам віднесеним до категорії 1,2,3,4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Пунктом 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що мінімальний розмір пенсії по віку встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Також позивач зазначив, що є «дитиною війни» в розумінні ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» і має право на пільги, передбачені цим Законом. Зокрема, посилаючись на ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», позивач вважає, що він має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, проте отримав необґрунтовану відмову. Оскільки основна та додаткова пенсії, а також доплата до пенсії позивачу виплачуються у меншому розмірі, ніж це передбачено законом, просить позов задовольнити.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.04.2011 року позовні вимоги за період до 11 жовтня 2010 року залишено без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки відповідач не надав до суду заперечень проти позову у строк, передбачений ч. 3 ст. 183-2 КАС України, тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у скороченому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши письмові докази, суддя дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судею встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи, як постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку у відповідача та отримує державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, призначену у відповідності до ч.1 ст.50, ч.4 ст.54 Закону №796-ХІІ.

Відповідно до ст. 49 Закону №796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а)державної пенсії; б)додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст. 54 Закону №796-ХІІ розмір пенсії для інвалідів 2 групи, призначеної у відповідності з цим Законом, повинен бути не нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а згідно ст. 50 цього Закону інвалідам 2 групи призначається додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою Кабінету міністрів України від 30 травня 1997 року №523, яка є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50,54 Закону №796-ХІІ.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору суд виходить з того, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених ст. ст.50, 54 Закону №796-ХІІ підлягають застосуванню розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для розрахунку розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсій за віком використовується як розрахункова величина для визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії, передбаченої Законом №796-ХІІ, оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в перерахунку державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, відповідно до розмірів, передбачених статтями 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок і виплату державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю внаслідок ЧАЕС підлягають задоволенню з 11.10.2010 р.

Позовні вимоги позивача щодо зобовязання відповідача провести нарахування йому державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі, визначеному ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», підлягають задоволенню за період з 11.10.2010 р. в межах заявлених позовних вимог, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду, нарахування йому доплати до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком відповідачем не здійснено. Так, позивачу з 01.10.2008 р. по даний час виплачується надбавка, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 в сумі 49 грн. 80 коп.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Позивач є дитиною війни в розумінні Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що не заперечується відповідачем, а відтак, на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни", в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено ст. 6 зазначеного Закону.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до ч.3 цієї статті вказаний мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Враховуючи положення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", суддя вважає за можливе та належне застосування для визначення розміру щомісячної доплати до мінімальної пенсії за віком розмір прожиткового мінімуму, оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам ч.3 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", а іншого мінімального розміру пенсії законодавством не передбачено. У звязку з чим, суддя вважає безпідставним та необґрунтованим протилежні доводи відповідача в цій частині.

Поряд з цим, частина 1 статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 викладена в новій редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" розділ II цього Закону, яким, зокрема, внесено зміни до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", набирає чинності з 01.01.2008.

Відповідно до п. 41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року, який набрав чинності 01.01.2008 року, текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було викладено у новій редакції, відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Проте рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року у справі №1-28/2008 було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Положення пункту 41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, у якому, крім того, було вказано на його преюдиціальність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

Так, дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка передбачає виплату дітям війни підвищення у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, була відновлена з 22.05.2008 року.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 3, 6, 8, 9, , 17, 19, 21, 22, 24, 56, 113, 152 Конституції України, ст. 9, 69-71, 122, 158-163, 183-2КАС України, ст.ст. 48-67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання дій протиправними і зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва щодо відмови в перерахунку ОСОБА_2 державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, передбачених статтями 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також державної соціальної допомоги як дитині війни у розмірі, визначеному ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»- протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва вчинити дії щодо перерахунку та виплати ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 50, 54 та з урахуванням ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 11.10.2010 р. з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну державну соціальну 30 % надбавку до пенсії як дитині війни, у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням проведених виплат за період - з 11.10.2010 року.

Постанова підлягає негайному виконанню в межах зобовязань за один місяць.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя: