Справа № 810/2419/13-а
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 року м. Київ К/800/19967/14

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Маринчак Н.Є., Сірош М.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (далі - Інспекція)

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2013

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014

у справі № 810/2419/13-а

за позовом приватного підприємства "Пром Агро Рось" (далі - Підприємство)

до Інспекції

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.02.2013 № 213/ та № /241.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014, позов задоволено. У прийнятті цих судових актів попередні судові інстанції виходили з того, що господарські операції Підприємства з товариством з обмеженою відповідальністю «Інтайм Сервіс» (далі - ТОВ «Інтайм Сервіс») були відображені у податковому обліку позивача відповідно до їх дійсного економічного змісту на підставі належним чином оформлених первинних документів.

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у зв'язку з касаційною скаргою Інспекції, в якій вона просить скасувати ухвалені у справі судові акти та відмовити у позові. На обґрунтування касаційних вимог скаржник зазначає, що представлені платником первинні документи не відображають реальних фактів господарської діяльності з названим контрагентом та не можуть слугувати підставою для підтвердження податкових наслідків.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення розглядуваних касаційних вимог виходячи з такого.

Попередніми судовими інстанціями у розгляді справи встановлено, що Інспекцією було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Підприємства з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Інтайм сервіс» за період з 01.01.2012 по 30.06.2012.

За наслідками цієї перевірки відповідачем складено акт від 24.01.2013 № 321/22-1/34326378/9 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.02.2013 № 213/, за яким Підприємству збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на 206 632 грн. за основним платежем із застосуванням 51658 грн. штрафних санкцій, а також податкове повідомлення-рішення від 24.01.2013 № /241, згідно з яким позивачеві визначено суму завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2012 року в розмірі 161 900 грн.

Підставою для прийняття цих актів індивідуальної дії слугували висновки Інспекції про фіктивний характер операцій з реалізації позивачем товару названому контрагентові, у зв'язку з чим з податкового обліку Підприємства були виключені витрати на придбання цього товару, а одержані від ТОВ «Інтайм сервіс» грошові кошти були враховані Інспекцією при визначенні оподатковуваного доходу платника як безповоротна фінансова допомога.

Приймаючи рішення про задоволення даного позову, суди обох попередніх інстанцій цілком об'єктивно не погодилися з наведеною правовою позицією відповідача у справі.

Так, згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК) безповоротна фінансова допомога - це:

сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів;

сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості;

сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності;

основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних);

сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Одержана позивачем оплата від контрагента ТОВ «Інтайм сервіс» за поставлену продукцію не підпадає під жодну з наведених ознак безповоротної фінансової допомоги.

При цьому суди, дослідивши подані платником договір поставки товару від 07.03.2012 № 28, видаткові накладні, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, податкові накладні дійшли цілком об'єктивного висновку про товарність операцій з поставки позивачем продукції в адресу ТОВ «Інтайм Сервіс»; суди також встановили, що зазначені операції були включені Підприємством до бази оподаткування податку на прибуток, відповідні суми податків були сплачені позивачем до бюджету.

Досліджуючи порядок формування платником витрат у податковому обліку за операціями з придбання товару, який у подальшому виступив предметом поставки ТОВ «Інтайм Сервіс», суди правомірно керувалися положеннями пункту 138.2 та 138.4 статті 138 ПК, в силу яких витрати операційної діяльності, які включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг визнаються у тому звітному періоді, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг, на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому суди встановили, що придбання спірного активу Підприємством підтверджується поданими платником вантажними митними деклараціями, інвойсами, сертифікатами відповідності на товар, актами приймання-передачі, договором транспортного експедирування тощо.

Заперечення ж Інспекції проти податкових наслідків розглядуваних операцій з придбання та подальшого продажу Підприємством товару ґрунтуються на поясненнях керівника ТОВ «Інтайм-Сервіс» ОСОБА_2, який заперечує свою причетність до фінансово-господарської діяльності цього суб'єкта господарювання та до підписання від його імені будь-яких документів первинного податкового та бухгалтерського обліку, а також на відсутності цього контрагента за місцем реєстрації.

Втім у разі, якщо податковим органом не спростовано реальності виконання господарських операцій неприпустимим є анулювання податкових наслідків таких операцій з формальних підстав у зв'язку з підписанням документів невстановленою особою, якщо податковим органом не доведено, що платник був обізнаним про цей факт або проявив грубу необережність, необачливість при укладенні та виконанні договорів.

Межі прояву належної обачливості визначаються, у тому числі, доступністю відомостей, які можуть бути отримані платником про своїх контрагентів. Використання платником офіційних джерел інформації, які характеризують діяльність контрагента, є проявом розумної обережності при виборі останнього.

Суди встановили, що на час виконання спірних операцій ТОВ «Інтайм-Сервіс» було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - ЄДР) і перебувало на податковому обліку.

Відомості про особу, якою підписано спірні документи від імені цього контрагента, відповідають даним про керівника ТОВ «Інтайм-Сервіс» в його реєстраційних документах; вказана у первинних облікових документах адреса покупця співпадає з інформацією з ЄДР. Законом не закріплений обов'язок платника перевіряти свого контрагента за місцем реєстрації.

Заперечення ж керівником своєї причетності до здійснення фінансово-господарської діяльності створеної та керованої ним юридичної особи не є достатньо об'єктивною та достовірною інформацією, позаяк можуть бути надані з метою можливого уникнення для себе негативних кримінально-правових наслідків. Крім того, слід враховувати, що за звичаями ділового обороту укладення договорів не вимагає обов'язкової присутності директорів обох контрагентів, достатнім є обмін екземплярами документів поштою або через представника (кур'єра).

За таких обставин суди попередніх інстанцій з урахуванням сукупності встановлених у справі обставин та наявних у ній доказів дійшли цілком обґрунтованого висновку про недоведеність Інспекцією порушення платником правил оподаткування та правомірно задовольнили позов.

Доводи ж Інспекції, викладені у касаційній скарзі, зводяться до незгоди з установленими судами обставинами спору та наданою оцінкою доказів, а тому не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваних судових актів з урахуванням того, що в силу частини першої статті 220 КАС перевстановлення обставин справи та переоцінка доказів перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 220, 2201, 223, 231 КАС, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області відхилити.

2. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014 у справі № 810/2419/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Н.Є. Маринчак
М.В. Сірош