Справа № 22-а-463/11
Суддя: Поляков О. З.
Дата ухвалення: 2011-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу Справа № 22-а-463/11
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22а-463/ 2011 р. Головуючий у 1 інстанції Кучеренко Н.В
Суддя-доповідач: Поляков 0.3.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Полякова 0.3.

Суддів: Дашковської О.В.

ОСОБА_1

При секретарі: Винник І.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 лютого 2010 року у справі, за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області про поновлення строку на звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом.

Зазначав, що він має статус «дитини війни», а тому відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-IV від 18 листопада 2004 року (далі за текстом - Закон), що набрав чинності з 01 січня 2006 року мають право на підвищення розміру пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Проте всупереч вимогам законодавства призначена йому грошова допомога в 2006-2008 роках не виплачувалась, а в 2008 -2009 роках виплачувалась не в повному обсязі. Позивач просить відновити пропущений строк для звернення до суду за період з 01.01.2006 року і до часу подання позовної заяви; визнати протиправними рішення УПФУ в м. Мелітополі про відмову у призначені позивачу підвищення до пенсії згідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобов'язати Управління ПФУ в м. Мелітополі нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу з 01 січня 2006 року до 01 січня 2010 року обчислюючи її з урахуванням підвищення в розмірі 30%.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 лютого 2010 року позов задоволено частково.

В поновленні строку відмовлено.

Визнано протиправною бездіяльність УПФУ в м. Мелітополі Запорізької області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

На час розгляду цієї справи розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Передбачене ч.З ст.28 цього Закону застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених згідно з цим Законом (ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування") за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання соціальної допомоги, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Таким чином, розмір підвищення до пенсії особам, які мають статус "дитини війни", передбачений ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", повинен обчислюватись виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність, який встановлено чинним законодавством на кожний бюджетний рік.

Відсутність механізму і грошових коштів на виплату надбавки до пенсії в даному випадку не позбавляє позивача, як особу, що має статус дитини війни, права на отримання такої надбавки. Закон України не обмежує таке право наявністю фінансування. Враховуючи, що вказаний Закон не обмежує встановлене право осіб, що мають статус дитини війни, на отримання підвищення до пенсії наявністю фінансування, держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, колегія суддів вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи повно та всебічно з'ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, і ухвалено законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються дослідженими судом доказами та не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 лютого 2010 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України

Головуючий:

Судді: