Справа № 359/443/14-а
Суддя: Величко В. П.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/443/14-а
Провадження № 2-а/359/64/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Величко В.П.,

при секретарі - Колько Є.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль Київської області адміністративну справу за позовом Київської митниці Міндоходів до Відділу державної виконавчої служби Нахімовського районного управління юстиції у місті Севастополі про визнання неправомірною та скасування постанови про повернення стягувачу виконавчого документа,-

встановив :

22 січня 2014 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника позивача ОСОБА_1 надійшла вище зазначена позовна заява, з проханням: зобовязати Нахімовське районне управління юстиції у м. Севастополі прийняти до провадження постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області № 1005/9199/12 від 21.09.2012 року та відкрити виконавче провадження щодо примусового стягнення штрафу з громадянина України ОСОБА_2.

Обґрунтовуючи тим, що на адресу відповідача було направлено постанову № 1005/9199/12 від 21.09.2012 року в справі про порушення митних правил № 0713/125120101/12 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 гривень на громадянина України ОСОБА_2, за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.

08.01.2014 року до Київської митниці Міндоходів надійшов лист ДВС Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі з постановою старшого державного виконавця Копилової Н.В. про повернення її стягувачу Київській митниці Міндоходів, в звязку з неможливістю зясувати місце проживання боржника.

З даною постановою Київська митниця Міндоходів не погоджується та вважає такою, що суперечить нормам чинного законодавства.

У судове засідання сторони не зявились.

Позивач про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку розгляду справи від представника позивача ОСОБА_3, через канцелярію суду, було подано заяву з проханням проводити розгляд справу в її відсутність, у звязку з неможливістю взяти участь у судовому засіданні.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( а. с. 13), причина неявки суду не відома. Клопотань про перенесення розгляду справи не надійшло.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2012 року було розглянуто справу про адміністративне правопорушення № 1005/9199/2012 року, провадження № 3/1005/3880/2012 року (номер протоколу 0713/125120101/2012 року) відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, студента, НОМЕР_1, виданий 05.02.2008 року, орган, що видав 8501, що мешкає в Україні, АДРЕСА_1 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України та оштрафовано на 1700 гривень з конфіскацією вилученого в нього ножа, що є холодною зброєю (а. с. 5-6).

Дана постанова набрала законної сили 02.10.2012 року (а. с. 6).

Постановою державного виконавця ВДВС Нахімовського РУЮ м. Севастополя ОСОБА_4 від 30.05.2013 року при примусовому виконанні виконавчого документа: постанова № 1005/9199/12, що виданий 21.09.2012 року Бориспільським міськрайонний судом Київської області про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача Київська обласна митниця суми у розмірі 1700,00 гривень, було повернуто стягувачу, в звязку з неможливістю зясування місця проживання боржника (а. с. 7).

Копію даної постанови Київська обласна митниця отримала 08.01.2014 року (а. с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії.

Крім того у відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч. 4 та 6 вказаної статті субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

На виконання вище зазначених вимог відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів в частині неможливості зясування місця проживання боржника ОСОБА_2.

Так, згідно частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:

1) є письмова заява стягувача;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення;

4) стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно;

9) наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Згідно ч. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

Відповідно до ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Внаслідок прийняття державним виконавцем постанови від 30.05.2013 року порушено права позивача, оскільки постанова суду невиконана.

З цього приводу, суд вважає, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві є необґрунтованою належним чином та не законною, оскільки фактично постанова суду від 21 вересня 2012 року про стягнення штрафу в розмірі 1700 гривень не виконана. Доказів здійснення державним виконавцем таких дій суду не надано.

У звязку з вищенаведеним суд вважає, що оскаржувана постанова державного виконавця є протиправною та підлягає скасуванню.

Судовий збір за розгляд позову слід віднести на рахунок Державного бюджету України, оскільки сторони звільнені від його оплати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 11, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, ст. ст. 11, 47 Закон України «Про виконавче провадження», суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Київської митниці Міндоходів до Відділу державної виконавчої служби Нахімовського районного управління юстиції у місті Севастополі про визнання неправомірною та скасування постанови про повернення стягувачу виконавчого документа - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу Державної виконавчої служби Нахімовського районного управління юстиції у м. Севастополі від 30 травня 2013 року про повернення виконавчого документа: постанови № 1005/9199/12 відносно ОСОБА_2, виданої 21.09.2012 року Бориспільським міськрайонний судом Київської області.

Зобовязати Нахімовське районне управління юстиції у м. Севастополі прийняти до провадження постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області № 1005/9199/12 від 21.09.2012 року та відкрити виконавче провадження щодо примусового стягнення штрафу з громадянина України ОСОБА_2.

Судовий збір за розгляд позову віднести на рахунок Державного бюджету України, оскільки сторони звільнені від його оплати.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання останньої, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В. П. Величко