Справа № 2-а-2190/10
Суддя: Чабак Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2010-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2190/10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.10 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області

в складі судді Чабак І.О.

з участю секретаря Бурнос С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глухові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо патрульної служби І Глухівського взводу ДПС УМВС України в Сумській області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження в справі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора дорожньо-патрульної служби Глухівського взводу ДПС УМВС України в Сумській області ОСОБА_2 про скасування постанови ВМ № 034702 від 1 грудня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП у виді штрафу 255 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 01 грудня 2010 року біля 10 години 20 хвилин він, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 їхав по вулиці Києво-Московська в місті Глухів. Під час руху ним було помічено ознаки несправності транспортного засобу, а саме: системи керування автомобілем (рульового V мезанізму), щоб не наражати на небезпеку, яка могла б виникнути при відмові рульового механізму він здійснив екстрену зупинку транспортного засобу. Після зупинки він увімкнув аварійне освітлення транспортного засобу згідно вимогам правил дорожнього руху. Одразу ж після зупинки до нього підійшов інспектор ДПС молодший сержант міліції ОСОБА_2, сказавши йому, що він порушив правила дорожнього руху, зупинившись на посадовому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. На його пояснення, що зупинку він здійснив вимушено в звязку з несправністю транспортного засобу та увімкнув аварійне освітлення транспортного засобу, як це вимагається, інспектор проігнорував, склавши постанову ВМ № 034702 про адміністративне правопорушення, якою до нього було застосовано адміністративне стягнення у розмірі 255, 00 грн. Вважає, що вчинене ним діяння не підпадає під кваліфікацію адміністративного правопорушення передбаченого ч.І ст. 122 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови ним нібито порушено п.15.9 е ПДР України, хоча при винесенні даної постанови інспектор ДПС не врахував інших положень ПДР України, а саме п.п.9.9. «а» та 15.14, де вказується про можливість вимушеної зупинки, що не є порушенням ПДР. Відповідно до п.15.14. ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно вимогам пунктів 9.9-9.11 цих Правил. Він вважає, що ним було вчинені всі необхідні дії після здійснення аварійної зупинки транспортного засобу. Просить суд скасувати вищевказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а справу закрити.

Відповідач ОСОБА_2 вважає вимоги позивача ОСОБА_1 не обґрунтованими зі слідуючих підстав: що 01 грудня 2010 року біля 10 години 20 хвилин він помітив, як водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 їхав по вулиці Києво-Московська в місті Глухів і здійснив зупинку транспортного засобу на посадовому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. Він підійшов до водія ОСОБА_1, відрекомендувавши себе, зробив зауваження щодо забороненої зупинки його транспортного засобу. Відразу ж після цього ОСОБА_1 увімкнув аварійне освітлення. Він склав постанову ВМ № 034702 про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у

розмірі 255, 00 грн. Вважає, що ним була винесена правильна постанова щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255.00 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність позивача ОСОБА_1, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВМ1 № 093253 від 1 грудня 2010 року 10 годині 25 хвилин на вулиці Києво-Московська м. Глухів ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2 здійснив зупинку на посадовому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Згідно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ВМ1 № 034702 від 1 грудня 2010 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 15.9е ПДР. а саме при керуванні автомобілем НОМЕР_2 за здійснення зупинки на посадовому майданчику 1 грудня 2010 року о 10 годині 23 хвилини на вулиці Києво-Московській в м. Глухів, за ст. 122 ч. 1 КУпАП у виді штрафу 255 грн.

Згідно ст.ст. 251,254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопроушення є джерелом доказів, це офіційний документ відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння яке містить ознаки правопорушення , передбаченого КУпАП.

Суд вважає що протокол про адміністративне правопорушення можливо приймати до уваги як відносний доказ зміст якого відтворює фактичну обставину, оскільки в судовому засіданні встановлено що протокол складений уповноважденою особою у встановленому законом порядку, і ознаки діяння вчиненого ОСОБА_1 1 грудня 2010 року о 10 годині 25 хвилин на вул.. Києво-Московська в м. Глухів містять склад правопорушення передбаченго ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем по справі в судове засідання були надані докази правомірності постанови від 1 грудня 2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Позивач в судове засідання не надав доказів на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, тобто не надані суду докази, щодо технічної несправності транспортного засобу під час складання адміністративного протоколу. Крім того, встановлено, що під час складення адміністративного протоколу не був виставлений відповідний сигнал, яким би був визначений факт технічної несправності транспортного засобу.

Згідно ч. З ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноваажень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі і у межах повноважень та у спосіб, що передбачений конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою якою це повноваження надано, обгрунтовано з урахуванням усіх обставин що мають заначення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, з дотриманням принципу рівності перед законом запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямовано це рішення .

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи .

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах установлених цим кодексом та іншими Законами України. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан обставини що помякшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно матеріалів про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП розмірі 255 грн. в межах санкції статті, вимоги ст. ст. 280, 33, 23 КУпАП інспектором Куриленком О.М. виконано.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені нормативні акти, а також ознайомившись із зібраними по справі доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 122 ч. 1, 293 КУпАП Керуючись ст. ст.2; 4; 11 ;71; 160-163 КАС У країни,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1.

Постанову інспектора дорожньо патрульної служби Глухівського взводу ДПС УМВС України в Сумській області ОСОБА_2 від 1 грудня 2010 року серії ВМ № 034702 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. залишити без змін .

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: