Справа № 2-а-71-10
Суддя: Корман О. В.
Дата ухвалення: 2010-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-71-10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді Кормана О.В.

при секретарі Приходченко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії. -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області, у якому зазначив, що являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, позивач визнаний інвалідом III групи. Згідно статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивача віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Зазначає, що відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами III групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, а згідно частини 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів III групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. При цьому позивач посилається на абзац перший частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Зазначає, що відповідач визначає позивачеві розміри основної пенсії та щомісячної додаткової пенсії виходячи з інших величин, тому 26.11.2009 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо проведення відповідного обчислення пенсії, однак отримав відмову. Вважає таку відмову протиправною виходячи з положень Конституції України та законів України. Просить зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Умань обчислити призначені позивачеві основну пенсію й щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ч.4 статті 54 та частини 1 статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеного за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги, уточнивши їх в тій частині, що просить зобов'язати відповідача провести обчислення виплат з 26.1 1.2009 року, тобто з дня, коли позивач звертався до відповідача з заявою про приведення виплат у відповідність до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Представник відповідача ОСОБА_2, який діє згідно довіреності 76/08 від 08.01.2010 року, проти задоволення позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні. Свою позицію обґрунтував тим, що позивачу призначена пенсія як інваліду III групи внаслідок захворювання, що пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанов кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» і від 16.07.2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян». Відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення пенсії за цим Законом віднесені до відома Кабінету Міністрів України, і на виконання Закону Кабінетом Міністрів України прийняті постанови №530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року. Вказані постанови є діючими нормативними актами, обов'язковими для виконання управлінням Пенсійного фонду України в м.Умань. Представник відповідача зазначив, що частиною 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірі пенсій, призначених цим Законом. Тому положення частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не розповсюджуються для обчислення пенсій та доплат, передбачених, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому представник відповідача посилається на ухвалу Конституційного Суду України №27-у/2009 від 19.05.2009 року, у якій гой дійшов висновку, що у ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» закладено однозначну вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, установленого в абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, тобто непоширенням мінімального розміру пенсії за віком на правовідносини, що виникають на підставі інших законів.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд, на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

При цьому суд виходить з наступного.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії А №105056 С, виданим 19.02.2007 року Черкаською облдержадміністрацією.

Згідно посвідчення серії Є №061444, виданого 13 березня 2007 року Управлінням праці та соціального захисту населення Уманської міської ради, ОСОБА_1 є інвалідом З групи і мас право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 5ЧК №102862 від 01.02.2007 року, виданої головою Черкаської обласної медико-соціальної експертної комісії №2, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 22.12.2006 року, пов'язану з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Інвалідність встановлена безстроково.

26 листопада 2009 року позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області, у якій просив обчислити йому пенсію, виходячи, зокрема, з положень статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч.1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідачем на адресу позивача 2 грудня 2009 року за вих.№10975/03 було направлено відповідь, в якій відповідач фактично відмовив позивачеві у здійсненні таких обчислень.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно положень п.1 ч.І статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_3 віднесений до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій ! встановлюються у вигляді: державної пенсії: додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1. і які являються інвалідами III групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів III групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим шести мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статгі 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій ОСОБА_1, застосуванню підлягають частина перша статгі 50 та частина четверта статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року та №654 від 16.07.2008 року, які звужують обсяг встановлених законом прав.

Частина п'ята статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. При цьому, законом надано Кабінету Міністрів України право визначати порядок обчислення пенсії не звужуючи при цьому змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же законом.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством України розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене суд не може взяти до уваги частину третю статті 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімапьний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Посилання представника відповідача на ухвалу Конституційного Суду України №27-у/2009 від 19.05.2009 року при обгрунтуванні непоширення мінімального розміру пенсії за віком установленого в абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, являється безпідставним, оскільки вказаною ухвалою було відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним поданням Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення терміна (словосполучення) „мінімальна пенсія за віком", що міститься у статті 6 Закон України „Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-1V. тлумачення терміна (словосполучення) „мінімальний розмір пенсії за віком", використаного в частині першій статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 10581V, статгі 19 Закону України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000 року № 2017-111 на підставі пунктів 1, частини першої статті 45 Закону України „Про Конституційний Суд України".

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідачем було порушено право позивача на отримання встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсій, зокрема у період, починаючи з 26.11.2009 року, коли позивач звернувся до відповідача з проханням відновити його порушені права та отримав у цьому відмову.

Частиною другою статті 11 КАС України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. В даному випадку суд вважає за необхідне, поряд із задоволенням уточнених позовних вимог ОСОБА_3, визнати протиправною відмову Управління пенсійного фонду в м.Умань Черкаської області щодо перерахунку ОСОБА_1 основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно його звернення від 26 листопада 2009 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 14, 49, 50, 54. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 9, 11. 17, 18. 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління пенсійного фонду в м.Умань Черкаської області щодо перерахунку ОСОБА_1 основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, згідно його звернення від 26 листопада 2009 року, та зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м.Умань Черкаської області обчислити, починаючи з 26 листопада 2009 року, призначені ОСОБА_1 основну пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до частини 4 статті 54 та частини 1 статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, визначеного за правилами, передбаченими частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На постанову може бути подана апеляція до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Головуючий-суддя: О.В. Корман