Справа № 820/6754/15
Суддя: Кучма Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 серпня 2015 р. № 820/6754/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кучма Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Молчановій О.М.,

за участю:

представника позивача - Сібільової О.В.,

представника відповідача - Погодіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ - ЕМЗ" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.01.2015 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковим органом було проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт перевірки та винесено податкове повідомлення-рішення № від 22.01.15. За результатами адміністративного оскарження спірне податкове повідомлення рішення було залишено без змін. Позивач не погоджується зі спірним податковим повідомленням-рішенням № від 22.01.15 посилаючись на те, що, на його думку, він мав право формування податкового кредиту з податку на додану вартість та відповідно від'ємного значення суми податку на додану вартість, оскільки, як вважає позивач, операції по договору компенсації витрат по сплаті податку на землю є об'єктом оподаткування податком на додану вартість. Також, позивач зазначає, що усі господарські операції з АТ «ЗКЕМ» мали реальний характер, а висновки акту перевірки ґрунтуються на припущеннях.

Представником відповідача в ході судового розгляду справи були надані письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на обставини, встановлені в акті перевірки. Також представник відповідача посилався на те, що під час перевірки не були надані документи, які б підтверджували виконання робіт з просочення секцій обмоток електродвигунів та інших послуг.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СИЛОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ - ЕМЗ" зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області.

Державною податковою інспекцією у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області було проведено перевірку за результатами якої складено акт № 4383/20-34-15-01-09/36224585 від 22.12.14 (т. 1 а.с. 12-39).

В акті перевірки № 4383/20-34-15-01-09/36224585 від 22.12.14 встановлено, що позивачем в порушення:

- абз. 2 п.п. 197.1.21 п. 197.1 ст. 197 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-IV(зі змінами та доповненнями) завищено податковий кредит з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ДП "ХЕМЗ" () у травні - грудні 2013 року на загальну суму ПДВ - 205002,64 грн., що призвело до завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у розмірі (рядок 24 декларації) за жовтень 2014 року на суму ПДВ - 205002,64 грн..

- п. 198.3 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-IV(зі змінами та доповненнями) завищено податковий кредит з податку на додану вартість по взаємовідносинам з АТ "ЗКЕМ" () у травні 2013 року на суму ПДВ - 17471,38 грн., у червні 2013 року на суму ПДВ - 11773,06 грн., у вересні 2013 року на суму ПДВ - 4301,16 грн., у жовтні 2013 року на суму ПДВ - 6980,55 грн., у грудні 2013 року на суму ПДВ - 5223,69 грн., у лютому 2014 року на суму ПДВ - 9212,18 грн., у липні 2014 року на суму ПДВ - 9382,65 грн., у серпні 2014 року на суму ПДВ - 9694,67 грн., у жовтні 2014 року на суму ПДВ - 4227,26 грн., що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 декларації) за жовтень 2014 року на суму ПДВ - 4227,26 грн., та до завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у розмірі (рядок 24 декларації) за жовтень 2014 року на суму ПДВ - 74039,40 грн.

На підставі Акту перевірки 4383/20-34-15-01-09/36224585 від 22.12.14 року податковим органом з посиланням на встановлені перевіркою порушення, було винесено податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2015 року, яким позивачу зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 279040 грн. (т. 1 а.с. 11).

Дані висновки обґрунтовані тим, що сплата ДП "ХЕМЗ" земельного податку та отримання компенсації від ТОВ "СЕМ - ЕМЗ" за понесені витрати зі сплати земельного податку не може розцінюватися як операція з постачання послуг для цілей оподаткування податком на додану вартість та також викладені в акті перевірки висновки відповідача про те, що надані до перевірки ТОВ "СЕМ - ЕМЗ" первинні документи не можуть бути розцінені як доказ правомірності формування податкового кредиту з ПДВ, позаяк не підтверджують факт здійснення реальних господарських операцій з АТ «Завод крупних електричних машин».

Не погодившись зі спірним податковим-повідомленням-рішення позивач оскаржив його у адміністративного порядку, однак рішенням Державної фіскальної служби від 18.06.15 № 12712/6/99-99-10-01-01-25 в задоволенні скарги позивача було відмовлено, а податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2015 року залишено без змін. (т. 1 а.с. 40-48).

Суд, перевіряючи висновки вказаного вище акту перевірки на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, виходить з наступного.

Щодо порушення позивачем абз. 2 п.п. 197.1.21 п. 197.1 ст. 197 Податкового Кодексу України судом встановлено наступне.

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що ТОВ «СЕМ-ЕМЗ» є власником нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Харків, пр.. Московський, 199, попереднім власником було ДП «ХЕМЗ. Станом на теперішній час, право користування земельними ділянками, на яких розташовані належні позивачу нежитлові приміщення, зареєстровано саме за ДП «ХЕМЗ». Проте, фактично, користування цими земельними ділянками у власній господарській діяльності здійснює позивач. ( т. 3 а.с. 4)

На підставі зазначеного, між позивачем та ДП «ХЕМЗ» було укладено договір про відшкодування витрат по оплаті податку на землю № 21-З від 15.08.2012 р., згідно з яким ТОВ "СЕМ - ЕМЗ" здійснює компенсації витрат ДП "ХЕМЗ" зі сплати земельного податку по земельних ділянках, які фактично використовуються в господарській діяльності ТОВ "СЕМ - ЕМЗ" (т. 1 а.с. 117-118).

На виконання умов зазначеного договору ДП «ХЕМЗ» на адресу позивача були виписані податкові накладні: від 31.05.2013 року № 47, від 30.06.2013 року № 56, від 31.07.2013 року № 47, від 31.08.2013 року № 50, від 30.09.2013 року № 50, від 31.10.2013 року № 55, від 30.11.2013 року № 59, від 31.12.2013 року № 55 (т. 1 а.с. 104-116).

Також між сторонами були укладені акти здачі-приймання по наданню послуг та підтвердження вартості відшкодування витрат по сплаті податку за землю по договору № 21-З від 15.08.2012 р. (а.с. 131-138).

На виконання вимог зазначеного договору позивачем були сплачені на користь ДП «ХЕМЗ» суми відшкодування затрат по оплаті податку на землю, що підтверджується відповідними копіями платіжних доручень (т. 1 а.с. 139-143).

Щодо позиції податкового органу про те, що сплата ТОВ «СЕМ - ЕМЗ» компенсації земельного податку ДП «ХЕМЗ» не може розцінюватися як операція з постачання послуг для цілей оподаткування податком на додану вартість, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. «б» п. 185.1 ст. 185 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

При цьому, постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (пп. 14.1.185 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно з п. 188.1 ст. 188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Згідно зі ст. 797 ЦК України, плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Між тим, суд вважає за необхідне зазначити, що у даному випадку позивач, як Орендар, здійснює відшкодування земельного податку Балансоутримувачу на виконання умов Договору про відшкодування витрат по оплаті податку на землю № 21-З від 15.08.2012 р., а отже таке відшкодування може бути визнано, як частина оплати вартості послуг оренди, яка відповідно є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ДП «ХЕМЗ», як Орендодавцем, згідно з умовами Договору про відшкодування витрат по оплаті податку на землю № 21-З від 15.08.2012 р., здійснюється непряме стягнення податку на землю з ТОВ «СЕМ - ЕМЗ», як Орендаря, шляхом включення податку на землю до складу витрат, які підлягають відшкодуванню ДП «ХЕМЗ», як Балансоутримувачу, відповідно до Договору № 21-З від 15.08.2012 р..

Крім того, позивач звертався до податкового органу за податковою консультацією від 25.06.12 № 008/120, в якій просив надати відповідь на таке питання: підприємство позивача є власником об'єкту нерухомого майна, який знаходиться на земельній ділянці, що належить державному підприємству, з яким позивач уклав договір про відшкодування витрат по оплаті податку на землю. Чи є у даному випадку податок на землю об'єктом оподаткування податком на додану вартість? (т. 1 а.с. 55)

Листом від 24.07.2012 № 4759/12/15-311 Західна МДПІ повідомила позивача, що у разі якщо орендар відшкодовує земельний податок орендодавцю згідно з умовами договору оренди нежитлового приміщення, то таке відшкодування вважається частиною оплати вартості послуг оренди, є складовою операції з постачання послуг і, відповідно, об'єктом оподаткування. (т. 1 а.с. 56)

Відповідно до п.п. 14.1.172 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно зі ст.. 52. Податкового кодексу України за зверненням платників податків контролюючі органи надають безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію. За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультації надаються контролюючими органами. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, проводить періодичне узагальнення податкових консультацій, які стосуються значної кількості платників податків або значної суми податкових зобов'язань, та затверджує наказом узагальнюючі податкові консультації, які підлягають оприлюдненню, у тому числі за допомогою Інтернет-ресурсів.

Згідно з ч. 1 ст.. 53 Податкового кодексу України не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Таким чином, позивач діяв у рамках визначених законом та зазначеною податковою консультацією.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідно до п. 185.1 ст. 185, п. 188. 1 ст. 188 ПК України, позивачем правомірно віднесено суму податку на додану вартість з відшкодування плати за землю у розмірі 205002,64 грн. до складу податкового кредиту у травні 2013 року - жовтні 2014 року.

Щодо висновків податкового органу про відсутність підтвердження факту здійснення реальних господарських операцій з АТ «Завод крупних електричних машин», судом встановлено наступне.

Між позивачем та АТ «Завод крупних електричних машин» було укладено договір про надання послуг від 12.09.2011 р. № 11563 (т. 1 а.с. 144), відповідно до умов якого замовник, ТОВ «СЕМ - ЕМЗ», доручає, а виконавець, АТ «ЗКЕМ», зобов'язується виконати роботи по просоченню секцій обмоток електродвигунів та іншим послугам, а замовник зобов'язується прийняти та сплатити виконані роботи.

Також зазначеним договором передбачено, що по завершенню виконання робіт Виконавець (АТ «Завод крупних електричних машин») надає Замовнику (ТОВ "СЕМ - ЕМЗ") наступну документацію: товарно-транспортну накладну, рахунок-фактуру, податкову накладну, акт виконаних робіт. Оплата Робіт здійснюється Замовником на розрахунковий рахунок Виконавця в два етапи: 50% передплата, залишок протягом 5 банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт.

На виконання зазначеного договору АТ «ЗКЕМ» на адресу позивача були виписані податкові накладні від 10.04.2013 №30; від 15.04.2013 №42; від 30.04.2013 №120; від 18.05.2013 №34; від 29.05.2013 №97; від 29.05.2013 №96; від 13.06.2013 №45; від 17.06.2013 №61; від 21.06.2013 №77; від 21.06.2013 №82; від 16.09.2013 №51; від 24.09.2013 №78; від 30.09.2013 №128; від 17.10.2013 №55; від 21.10.2013 №60; від 21.10.2013 №63; від 28.10.2013 №95; від 02.12.2013 №6; від 10.12.2013 №21; від 14.12.2013 №28; від 24.02.2014 №61; від 28.02.2014 №114; від 18.07.2014 №42; від 24.07.2014 №61; від 18.08.2014 №25; від 31.10.2014 №93, копії яких містяться у матеріалах справи. (т. 3 а.с. 59, 70, 80, 88, 97, 111, 120, 128, 137, 146, 154, 161, 169, 178, 186, 194, 203, 204, 215, 226, 236, 237, 245, 254, 263, 273)

Також на підтвердження виконання договору представником позивача надано та судом долучено до матеріалів справи копії первинних документів, а саме: специфікацій, рахунків на оплату, актів здачі-приймання робіт (надання послуг), товарно-транспортних накладних, актів прийому-передачі ТМЦ, податкових накладних, довіреностей на отримання ТМЦ (т. 3 а.с.51-275).

Також суд зазначає, що вимоги до оформлення первинних документів визначені нормами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, відповідно до ч.2 ст. 9 якого первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та деталізовані приписами Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом -Положення №88), згідно з п.2.4 якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Оцінивши зазначені вище первинні документи за правилами ст.86 КАС України, суд зазначає, що зміст оглянутих документів містить назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими суб'єктами права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оглянуті документи не мають дефектів форми або змісту, які в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом -Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

У ході розгляду справи відповідачем за правилами ч.2 ст.71 КАС України не спростовано достовірності відомостей цих первинних документів.

Посилання податкового органу на можливість виконання замовлених у АТ «ЗКЕМ» робіт самостійно позивачем, суд вважає необґрунтованим з огляду на наступне.

Зі штатних розписів робочих та службовців ТОВ "СЕМ - ЕМЗ" вбачається, що позивач має необхідну кількість працівників, які можуть виконати замовлені у АТ «ЗКЕМ» послуги (т. 1 а.с. 230, т. 2 а.с. 1-159), проте позивач не має необхідного обладнання.

Так, представником позивача надана та долучена судом до матеріалів справи копія паспорту установки просочування обмоток статорів «Моноліт-2», який є у власником якої є позивач а також технічна довідка по виконанню просочення ізоляційних матеріалів.(т. 3 а.с.42-43, т. 2 а.с. 204)

На підставі доповідної записки від 20.03.13 № 10/21 та припису № 22 від 20.03.13, складених начальником відділу ООТ ТОВ "СЕМ - ЕМЗ" Полотнянком Н.В., генеральним директором ТОВ "СЕМ - ЕМЗ" було прийнято Наказ №ОС(К)-1 від 22.04.13 року про переведення об'єкту основних засобів на консервацію, відповідно до якого установка просочування обмоток статорів «Моноліт-2» була законсервована. (т. 3 а.с. 44-46)

З письмових пояснень генерального директора ТОВ "СЕМ - ЕМЗ" (т. 3 а.с. 17-20) судом встановлено, що установка (Моноліт) виведена з експлуатації, оскільки не відповідає нормам безпеки та експлуатації через те, що потребує капітального ремонту. Виконати капітальний ремонт установки «Моноліт» з її наступною атестацією економічно не доцільно.

Отже, представником позивача доведено неможливість виконання замовлених у АТ «ЗКЕМ» робіт самостійно позивачем.

Матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договору, взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Судом встановлено та відображено в акті перевірки, що АТ «Завод крупних електричних машин» та ТОВ "СЕМ - ЕМЗ" на момент здійснення господарських операцій, висновок про нереальність яких став підставою для винесення ДПІ оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, перебували зареєстрованим у встановленому порядку як юридичні особи.

Разом з тим, податковий орган протиправно не взяв до уваги наявність належним чином оформлених первинних та податкових документів, на підтвердження належного укладення та виконання договору.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку про реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом - АТ «Завод крупних електричних машин».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про невідповідність податкового повідомлення-рішення № від 22.01.2015р вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позовна заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СИЛОВІ ЕНЕРГЕТИЧНІ МАШИНИ - ЕМЗ" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2015р.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У повному обсязі постанова виготовлена 10 серпня 2015 року.

Суддя Кучма Ю.В.

.