Справа № 809/2371/15
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2015 р. Справа № 809/2371/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

cудді Могили А.Б.

за участі секретаря судового засідання Житняк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання незаконною відмови та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації, про визнання незаконною відмови від 12.03.2015 року за № 86-1/05.01-43/10-15 та зобов'язання до надання дозволу на перереєстрацію автомобіля.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2012 році Департаментом соціальної політики Івано-Франківської облдержадміністрації надано ОСОБА_2 автомобіль марки GEELY, модель MR-7151A, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску, згідно Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999. ОСОБА_2, 02.09.2014 року померла. Після її смерті ОСОБА_1, яка була внучкою покійної, перебувала під її опікою та проживала з нею, звернулася до Департаменту соціальної політики Івано-Франківської облдержадміністрації за дозволом на перереєстрацію вказаного автомобіля на своє ім'я. Однак, 12.03.2015 року отримала відмову за № 86-1/05.01-43/10-15, яка мотивована тим, що на час смерті ОСОБА_2 вона була зареєстрована за іншим місцем реєстрації. Вважає таку відмову протиправною, так як вона не враховує реальних об'єктивних обставин і є формальною. Просила позов задовольнити.

Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності її представника.

В минулому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із підстав наведених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач належно повідомлений. Причини неявки представника відповідача суду невідомі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд зазначає наступне.

ОСОБА_2, згідно Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999, як інвалід у 2012 році була забезпечена легковим автомобілем марки GEELY, модель MR-7151A, номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 02.09.2014 року померла (а.с.8).

ОСОБА_1, була внучкою ОСОБА_2, а остання була її опікуном згідно рішення виконавчого комітету Коломийської міської ради від 20.07.2004 № 223, звернулася до відповідача з заявою про надання дозволу на перереєстрацію легкового автомобіля, яким була забезпечена ОСОБА_2

Відповідачем 26.01.2015 року за № 86/05.01-43/10-15 повідомлено позивача про розгляд її звернення, а згодом - 12.03.2015 року листом за № 86-1/05.01-43/10-15 повідомлено позивача про відсутність правових підстав для перереєстрації вказаного автомобіля на її ім'я, так як на час смерті бабусі вона була зареєстрована за іншим місцем реєстрації. Крім того, зазначено про необхідність повернення транспортного засобу в повному комплекті (а.с.13, 53).

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров'я, функціонування системи підтримання інвалідами фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначені у Законі України «Про реабілітацію інвалідів в Україні».

Згідно статті 26 Закону держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію.

Облік інвалідів, дітей-інвалідів, які забезпечуються технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення, спеціальним автотранспортом, у межах повноважень здійснюють місцева державна адміністрація і охорони здоров'я.

Перелік технічних та інших засобів реабілітації, порядок забезпечення ними інвалідів, дітей-інвалідів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року (зі змінами - останні згідно постанови КМУ №380 від 29.05.2013) «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», визначено механізм забезпечення інвалідів легковими автомобілями, зазначеними в абзаці 6 статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт».

В пункті 1 цього Порядку передбачено, що забезпечення автомобілями інвалідів за місцем реєстрації здійснюється Міністерством соціальної політики Автономної Республіки Крим, відповідними структурними підрозділами обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій або управліннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

Зазначений Порядок врегульовує також питання подальшого користування автомобілем після смерті інваліда.

Згідно з абзацом третім пункту 16 Порядку автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Судом встановлено, що позивач не є інвалідом (а.с.56).

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом (абзац дев'ятий пункту 16 Порядку).

Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики (абзац десятий пункту 16 Порядку).

В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті (абзац одинадцятий пункту 16 Порядку).

Судом встановлено, що місце проживання позивача з 13.05.1992 року до 23.08.2011 року зареєстроване в АДРЕСА_1 (а.с.5). За цією адресою до 02.09.2014 року проживала ОСОБА_2 (а.с.11).

Позивач у серпні 2011 року знята з реєстрації за вказаною адресою у зв'язку з реєстрацією тимчасового проживання в АДРЕСА_2 (гуртожиток) на період навчання в Чернівецькому національному університеті ім. Ю.Федьковича (а.с.12).

Суд вважає, що зміна місця реєстрації позивача носить вимушений тимчасовий характер, пов'язаний з значною віддаленістю навчального закладу, в якому позивач здобуває вищу освіту. В свою чергу внаслідок системного аналізу пункту 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999, суд приходить до висновку, що член сім'ї померлого інваліда, який тимчасово та з об'єктивних причин не був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда на час його смерті, має право у випадках, визначених Порядком на користування його автомобілем після його смерті.

Виходячи з наведеного відповідач не вірно оцінив вказані обставини та протиправно відмовив позивачу в наданні дозволу на перереєстрацію легкового автомобіля, яким була забезпечена ОСОБА_2

Позивач з заявою до відповідача про надання дозволу на перереєстрацію легкового автомобіля звернулася далеко до закінчення шестимісячного строку після смерті ОСОБА_2, протягом якого необхідно вчинити дії для викупу автомобіля.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 12.03.2015 року за № 86-1/05.01-43/10-15.

Зобов'язати Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації провести перереєстрацію автомобіля марки GEELY, модель MR-7151A номер шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску на ім'я ОСОБА_1 з врахуванням вимог абзацу 9-10 пункту 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 № 999.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 10.08.2015 року.