Справа № 22-а-13253/11
Суддя: Фінагєєв В. О.
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

Іменем України

29 червня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого Мережка М.В.

суддів: Фінагєєва В.О., Березовенко Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який мотивував тим, що він має статус дитини війни відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно цього закону йому повинна виплачуватися з 01 січня 2006 року соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2006-2007 роках йому така допомога не виплачувалась, а в 2008 році виплачується не повністю. Тому позивач просив визнати протиправною діяльність відповідача та зобовязати відповідача виплатити йому допомогу, як дитині війни, за 2006-2008 роки в сумі 4526 (чотири тисячі пятсот двадцять шість) гривень 10 (десять) копійок.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги уточнив, а саме просив визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його провести виплату йому допомоги, як дитині війни, починаючи з 07 квітня 2008 року в межах строку позовної давності.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2009 року позов задоволено. Визнано неправомірною відмову управління пенсійного фонду України в м. Білій Церкві щодо нарахування та виплати місячного підвищення до пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у відсотках до розміру мінімальної пенсії за віком. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві проводити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 % від визначеного законом розміру мінімальної пенсії за віком (розміру ужиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) починаючи з 07 квітня 2008 року. В апеляційній скарзі УПФУ у м. Білій Церкві Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нову якою в задоволені позову позивачу відмовити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ м. Біла Церква Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте така надбавка у 2008 році виплачувалась їй у значно меншому розмірі.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року було визнано неконституційними норми Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» в частині зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій дітям війни.

За таких обставин, ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із того, що з моменту прийняття рішення Конституційним судом України, тобто з 22 травня 2008 року УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дія якої була відновлена і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Однак приймаючи до уваги, що дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була відновлена 22.05.2008 року, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на виплати передбачені зазначеним законом саме з 22.05.2008 року, а не з 07 квітня 2008 року, як це зазначено в постанові суду.

В звязку з чим постанова суду підлягає зміні в частині дати відповідно до якої відповідач має здійснювати нарахування та виплату позивачу підвищення пенсії до 30 % мінімальної пенсії за віком.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обгрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків виступає предметом даного спору.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України у місті Біла Церква київської області задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2009 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини у такій редакції: «Зобовязати управління пенсійного фонду України у місті Біла Церква Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року».

У решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити особам, які брали участь у справі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Мережко М.В.

Судді: Березовенко Р.В.

ОСОБА_2