Справа № 826/5494/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 травня 2014 року м. Київ № 826/5494/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про закриття провадження у адміністративній справі
за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель»
доВідділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві
треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк», ОСОБА_1
про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

14 травня 2014 року представником Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві подано до суду клопотання про закриття провадження у адміністративній справі.

В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача посилається на те, що оскільки предметом вказаної справи є правомірність дій державного виконавця ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні № 26091681 та правомірність прийняття ним постанови від 26 квітня 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках примусового виконання виконавчого листа № 2-2512 від 15 квітня 2011 року, виданого Солом'янським районним судом м. Києва, то на його думку, вказана справа підлягає розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу України, тобто судом який виніс відповідне рішення.

Розглянувши подане клопотання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі:

1) якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства;

2) якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом;

3) якщо сторони досягли примирення;

4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами;

5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, або ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

Частиною першою ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-ХІV (зі змінами та доповненнями) передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналіз вищевикладених положень свідчить, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення здійснюється учасниками виконавчого провадження за правилами того судочинства, яким суд керувався при прийнятті цього судового рішення.

При цьому, п. 2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» передбачено, що критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

У розумінні статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому судам слід ураховувати, що до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Справи за позовами про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) належать до справ адміністративної юрисдикції незалежно від суб'єкта звернення до суду (частина п'ята статті 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

З матеріалів справи вбачається, що арешт на нерухоме майно ОСОБА_1, що перебуває в іпотеці ПАТ «Комерційний банк «Даніель» , відповідно до договору іпотеки від 08 лютого 2006 року, укладеного між ПАТ «Комерційний банк «Даніель» та ОСОБА_1 (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 501), з наступними змінами та доповненнями, а саме: трикімнатну квартиру № 10 (десять), розташовану за адресою: місто Київ, вул. Багговутівська, будинок 34, житловою площею 48,30 кв. м., загальною площею 77,80 кв. м., яка належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 10 грудня 2001 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Глушко Л.В., за реєстровим № 2211 та зареєстрованого у КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 19 грудня 2001 року у реєстровій книзі № 144-10 під реєстром № 7774-а накладено постановою від 26.04.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження № 26091681 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2512 від 15 квітня 2011 року, виданого Солом'янським районним судом м. Києва.

При цьому з вказаного вище виконавчого листа вбачається, що Боржником у виконавчому провадженню є ОСОБА_1, Стягувачем відповідно - ПАТ «Фольксбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк»).

Отже, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що Публічне акціонерне товариств «Комерційний банк «Даніель» не є учасником виконавчого провадження № 26091681, а тому розгляд вказаної справи не підлягає розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу України, а має розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, підстав для закриття провадження у справі у суду немає, у зв'язку із чим клопотання представника відповідача до задоволена бути не може..

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 157, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві про закриття провадження у справі відмовити.

2. Копії ухвали невідкладно надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Погрібніченко