Справа № 810/7200/14
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року 810/7200/14

Київський окружний адміністративний суду складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Сіренко Ю.П., за участю представника позивача та представника відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві адміністративну справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Васильківський шкірзавод"

до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімічні технології"

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ВАТ "Васильківський шкірзавод" звернулось до суду з позовом до Васильківської ОДПІ Київської області Державної податкової служби, за участю третьої особи - ТОВ "Хімічні технології" з вимогою визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21.10.2011 р. №/0, №/0, №/0.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2012 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2012 р. позов задоволено.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.02.2013 р. постанову Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2012 скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2013 р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013 р. позов задоволено.

Відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.12.2014 р. постанову Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2013 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2013 р. скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.12.2014 р. справу прийнято до свого провадження суддею Щавінським В.Р.

В обґрунтування свої вимог позивач зазначив, що висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства та, як наслідок, заниження податку на прибуток, завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток та заниження податку на додану вартість є такими, що не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

При цьому позивач зазначив, що у період з 12.09.2011 р. по 30.09.2011 р. Васильківською ОДПІ Київської області було проведено планову виїзну документальну перевірку ВАТ "Васильківський шкірзавод" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008 р. по 30.06.2011 р. За результатами перевірки було складено акт за №3880/23-112/00307862 від 07.10.2011 р. про результати планової виїзної перевірки ВАТ "Васильківський шкірзавод" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008 р. по 30.06.2011 р. (далі - Акт перевірки), в якому були зафіксовані виявлені порушення.

Не погоджуючись з висновками відповідача, що були викладені в Акті перевірки, позивачем надавались заперечення на акт та скарги на податкові повідомлення-рішення, однак останні не були взяті до уваги податковим органом.

Позивач не погоджується з прийнятими рішеннями відповідача, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представники позивачів підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав, зазначених у письмових запереченнях, зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення є такими, що прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства.

Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином та завчасно.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ВАТ "Васильківський шкірзавод" є юридичною особою, що зареєстрована 21.02.1995 р. Виконавчим комітетом Васильківської міської ради Київської області, перебуває на обліку у Васильківській ОДПІ з 21.03.1995 р. за №12/3 , є платником податку на додану вартість.

У період з 12.09.2011 р. по 30.09.2011 р. Васильківською ОДПІ було проведено планову виїзну документальну перевірку ВАТ "Васильківський шкірзавод" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008 р. по 30.06.2011 р.

За результатами перевірки складений Акт перевірки, який містить висновки про порушення позивачем:

- пп. 4.1.6. п. 4.1. ст.4 та пп. 12.1.5. п. 12.1 ст.12 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 р. №334/94-ВР (далі - Закон №334/94-ВР), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 6823525,63 грн.;

- пп. 4.1.6. п. 4.1. ст.4 та пп. 12.1.5. п. 12.1 ст.12 Закону №334/94-ВР та п. 3 підрозділу 4 XX "Перехідні положення" Податкового Кодексу України від 02.12.2010, в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 2633160,00 грн.;

- пп. 7.2.3. п. 7.2., пп.7.4.5. п. 7.4. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 р. (далі - Закон «Про ПДВ») в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 101202,00 грн.

Не погоджуючись з висновками відповідача, що були викладені в Акті перевірки, позивачем надавались заперечення на акт та скарги на податкові повідомлення - рішення, однак останні не були взяті до уваги податковим органом.

На підставі Акта перевірки Васильківською ОДПІ прийняті податкові повідомлення - рішення від 21.10.2011 р.:

- №/0 про донарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 5458820,50 грн. основного платежу та штрафних (фінансових) санкцій - 1364705,13 грн;

- №/0 про зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за ІІ квартал 2011 р. в сумі 2633160 грн.;

- №/0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 101202,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами суд зазначає таке.

Щодо податкового повідомлення-рішення № /0 від 21.10.2011 р., то суд вважає, що воно суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Твердження відповідача про заниження валового доходу від операцій з векселями ґрунтується на недійсності первинних документів по операціям з цінними паперами, оскільки останні, на думку перевіряючих, складені всупереч вимогам чинного законодавства. Відповідач також ставить під сумнів самі домовленості між учасниками зобов'язань.

У Акті перевірки визначено, що позивачем занижено валовий дохід в 1 кварталі 2009 р. на суму 27862810 грн., арифметично це не донараховано податок на прибуток на суму 6965702,50 грн. (27 862 810*25%), пп.1 п.4 висновки до Акту перевірки зазначено, що позивачем занижено податок на прибуток в розмірі 6282540,75 грн., арифметично це від суми доходу 25130163 грн., а в самому податковому повідомленні-рішенні №/0 від 21.10.2011 р. зазначена сума 5458820,50 грн., тобто від суми заниженого доходу 21835282 грн.

В Акті перевірки податковим органом встановлено порушення пп.4.1.6 п.4.1. ст.4 Закону №334/94-ВР. Дані порушення, за висновком Акту перевірки, призвели до того, що ВАТ "Васильківський шкірзавод" збільшило валові доходи за перевіряємий період на суму 27 862 810,00 грн. "по безнадійній заборгованості у формі фінансової допомоги, що виникла за рахунок непогашення векселя власної емісії. Також зазначено, що сума коштів в розмірі 27862810 грн., яка надійшла на розрахунковий розрахунок ВАТ "Васильківський шкірзавод" за проданий вексель, в обліку продавця, включається до валового доходу відповідно до пп. 4.1.6 п.4.1 ст. 4 Закону № 334/94-ВР, як безповоротна фінансова допомога".

Судом встановлено, що висновок про фіктивність правочину здійснено на підставі пояснень посадової особи ТОВ "Хімічні технології" - громадянина ОСОБА_1, за якими він мав формальну причетність до господарської діяльності товариства, що видало вексель.

Так, відповідно до пояснень відповідача, посадових осіб, які здійснювали перевірку позивача та фактів, зафіксованих у Акті перевірки, оскільки, учасниками правочину переслідувалась мета мінімізації податкових зобов'язань, угода щодо придбання позивачем векселя АА №1833972, на думку податкового органу, є нікчемною, а тому всі дії позивача щодо формування за цією господарською операцією валових витрат, доходів та від'ємного значення об'єкта оподаткування у 2009 р. є такими, що порушують приписи податкового законодавства.

У зв'язку з цим суд констатує, що інших підстав для нарахування позивачеві податкових зобов'язань відповідачем у ході проведення перевірки не встановлено та інших податкових правопорушень в діях позивача відповідачем не виявлено.

Таким чином, вирішення даної справи залежить від доведеності тверджень податкового органу про безтоварність господарської операції щодо купівлі - продажу цінного папера - векселя АА № 1833972, які покладено в основу висновків про нікчемність правочину та оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Крім того, відповідно до мотивувальної частини ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.12.2014 р. при новому розгляді даної справи суду необхідно дати правову оцінку доводам податкового органу щодо отримання позивачем доходу від продажу векселя, з'ясувати підстави відображення у рядках декларацій сум від'ємного значення об'єкта оподаткування та надати оцінку доводам податкового органу щодо завищення цих показників.

У ході з'ясування обставин справи і перевірки їх доказами судом встановлено, що 09.01.2009 р. між TOB "Перт" (Код ) та ВАТ "Васильківський шкірзавод", за участю ліцензованого торгівця цінним паперами ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (ліцензія на здійснення брокерської діяльності серії АВ №362197), укладено договір купівлі - продажу № Б-09-17/1 векселя АА № 1833972 (векселедавець ТОВ "Хімічні технології") номінальною вартістю 30000000,00 грн.

Договірна вартість купівлі - продажу векселя становила 29000200,00 грн.

Відповідно до пункту 2.3. даного договору ВАТ "Васильківський шкірзавод" зобов'язаний сплатити договірну вартість векселя не пізніше 31.12.2010 року.

Вказаний договір підписаний посадовою особою ТОВ "Перт" ОСОБА_2, головою правління ВАТ "Васильківський шкірзавод" - ОСОБА_3 , заступником голови правління ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" - ОСОБА_4 та скріплений печатками всіх сторін (том І а.с.144).

Згідно пункту 2.5 договору, право власності на вексель від продавця до покупця переходить з моменту підписання акта прийому - передачі векселя.

На виконання умов даного договору, 09.01.2009 р. між ТОВ "Перт", ВАТ "Васильківський шкірзавод" та ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" був складений акт приймання - передачі придбаного векселя.

В той же день, 09.01.2009 р., до закінчення терміну розрахунків за придбаний цінний папір, передбаченого умовами договору від 09.01.2009 № Б-09-17/1, між ВАТ "Васильківський шкірзавод" та ВАТ "Зовнішньоторгівельна фірма "КрАЗ", за участю ліцензованого торгівця цінним паперами ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (ліцензія на здійснення брокерської діяльності серії АВ №362197), було укладено договір № Б-09-18/1 купівлі-продажу векселя АА № 1833972 (векселедавець ТОВ "Хімічні технології") номінальною вартістю 30000000,00 грн.

Договірна вартість купівлі - продажу векселя становила 29 000 300,00 грн.

Вказаний договір підписаний посадовою особою ВАТ "Зовнішньоторгівельна фірма "КрАЗ" ОСОБА_5, головою правління ВАТ "Васильківський шкірзавод" - ОСОБА_3 заступником голови правління ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" - ОСОБА_4 та скріплений печатками всіх сторін (том І а.с.148).

Згідно пункту 2.5 договору, право власності на вексель від продавця до покупця переходить з моменту підписання акта прийому - передачі векселя.

На виконання умов зазначеного договору, між ВАТ "Зовнішньоторгівельна фірма "КрАЗ", ВАТ "Васильківський шкірзавод" та ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" 09.01.2009 був складений акт приймання - передачі придбаного векселя (том І а.с.149).

Суду не надано жодного доказу щодо наявності дефектів у правовому статусі контрагентів позивача за вказаними господарськими операціями. Статус позивача та його контрагентів, як платників ПДВ, не заперечувався сторонами.

Всі зазначені документи підписані уповноваженими особами сторін та скріплені їх печатками. Під час проведення перевірки порушень в оформленні документів відповідачем не встановлено.

Як убачається з Акта перевірки та не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні, всі документи були наданні до перевірки та використовувались під час її проведення.

У ході розгляду справи представник відповідача жодних заперечень щодо форми і змісту наданих позивачем письмових документів не висловив. Доказів, які б вказували на недійсність чи підробку первинних документів або їх невідповідність нормативно-правовим актам відповідач суду не надав.

Крім того, судом встановлено, що перелічені вище документи містять усі необхідні реквізити, для надання їм юридичної сили та доказовості.

Пп. 4.1.6 п.4.1 ст. 4 Закону №334/94-ВР зазначено, що валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді: сум безповоротної фінансової допомоги і т.д. , сум поворотної фінансової допомоги і т.д.

Тобто, даний пункт Закону не регулює операцій з цінними паперами та їх відображення в податковому обліку. В акті зазначено, що при перевірці кожного конкретного рядка декларації про прибуток не встановлено заниження (завищення) задекларованих суб'єктом господарювання показників. Також в таблицях та додатках до акту не відображено саме в якому рядку Декларації виявлено відхилення.

Ведення бухгалтерського обліку на ВАТ "Васильківський шкірзавод" здійснюється у відповідності до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Положень (стандартів) бухгалтерського обліку, ведення податкового обліку на ВАТ "Васильківський шкірзавод" здійснюється у відповідності до Закону №334/94-ВР та у відповідності до Податкового Кодексу України.

Згідно з пп.4.1 ст.4 Закону №334/94-ВР валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Валовий доход включає: загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг), у тому числі допоміжних та обслуговуючих виробництв, що не мають статусу юридичної особи, а також доходи від продажу цінних паперів, деривативів, іпотечних сертифікатів участі, іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, сертифікатів фондів операцій з нерухомістю (за винятком операцій з їх первинного випуску (розміщення), операцій з їх кінцевого і погашення (ліквідації) та операцій з консолідованим іпотечним боргом відповідно до закону).

Пунктом 1.4 ст. 1 вказаного Закону визначено, що цінний папір - документ, що засвідчує право володіння або відносини позики та відповідає вимогам, установленим законодавством про цінні папери.

Оформивши всі необхідні документи згідно до чинного законодавства (договір, акт приймання-передачі векселя), та скориставшись послугами ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", який по договору доручення, виступає в якості повіреного та має всі необхідні дозволи для проведення операцій купівлі-продажу цінних паперів. Позивач в січні 2009 р. по договору № Б-09-17/1 від 09.01.09 р. здійснив купівлю цінного паперу у TOB "Перт", а саме векселя АА №1833972 на суму 29000200,00 грн., а продаж на 29000300,00 грн. здійснило ВАТ ВТФ "КрАЗ". Отримавши кошти від продажу векселя від фірми ВАТ ВТФ "КрАЗ", частково розрахувався за придбаний вексель з TOB "Перт".

Згідно з пп.7.6.1 п. 7.6 Закону №334/94-ВР платник податку веде окремий податковий облік фінансових результатів операцій з цінними паперами і деривативами у розрізі окремих видів цінних паперів.

Якщо протягом звітного періоду доходи від продажу кожного з окремих видів цінних паперів, а також деривативів, отримані (нараховані) платником податку, перевищують витрати, понесені (нараховані) платником податку внаслідок придбання цінних паперів або деривативів такого ж виду протягом такого звітного періоду, прибуток включається до складу валових доходів такого платника податку за результатами такого звітного періоду.

Усі інші витрати та доходи такого платника податку, крім витрат та доходів за операціями з цінними паперами та деривативами, визначеними цим підпунктом, беруть участь в визначенні об'єкта оподаткування такого платника податку на загальних умовах, встановлених цим Законом.

Відповідно до норм статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно статті 42 ГК України господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

За визначенням пункту 1.32 статті 1 Закону №334/94-ВР господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Крім того, слід зазначити, що статтею 44 ГК України передбачено, що підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; самостійного здійснення зовнішньоекономічної діяльності та інше. Підприємство реалізує свою продукцію та послуги за цінами, які встановлюються ним безпосередньо або на договірній основі. Підприємство (крім казенного) самостійно планує свою діяльність і визначає перспективи розвитку виходячи з попиту на виготовлену продукцію, роботи, послуги та з необхідності забезпечення виробничого та соціального розвитку підприємства, підвищення доходів.

Так за результатами операції з купівлі-продажу даного векселя позивач отримав прибуток в розмірі 100 грн. та відобразив в "Декларації з податку на прибуток підприємства"(далі Декларація) за 1 квартал 2009 р. в рядку Декларації 01.4 "прибуток від операцій з цінними паперами, фондовими та товарними деривативами", через призму заповнення відповідного Додатку 3.

За перевіряємий період з 01.07.2008 р. по 30.06.2011 р. позивачем від продажу векселів отримано та задекларовано в Деклараціях про прибуток 500 грн. прибутку. Ці дані, також, підтверджуються працівниками Васильківської ОДПІ Київської області в Акті перевірки в розділі 3, а саме: "Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.07.2008 р. по 30.06.2011 р. в сумі 500 грн. (в тому числі прибуток отриманий від продажу вище зазначеного векселя) на підставі таких документів: цивільно-правових договорів; виписок банку, даних аналітичного та синтетичного обліків тощо, не встановлено заниження або завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 01.4 Декларації "прибуток від операцій з цінними паперами, фондовими та товарними деривативами".

У відповідності до пп. 1.22. 1. п. 1.22. Закону №334/94-ВР безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податку згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами, які не передбачають відповідної компенсації чи повернення таких коштів.

Тобто вище зазначені договори з купівлі-продажу векселів, не можна трактувати, як договір на безповоротну фінансову допомогу. Вказані висновки відповідача повністю базуються на протоколі допиту ОСОБА_1 від 11.08.2011 р. в кримінальній справі №80-0264 за ч.1 ст. 205 КК України за фактом фіктивного підприємництва, згідно якого останній свідчить про свою непричетність до господарської діяльності TOB "Хімічні технології".

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлено, що дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації юридичної особи є датою державної реєстрації юридичної особи. Відповідно до положень статті 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідачем не надано доказів того, що на дату оформлення та видання векселів, TOB "Хімічні технології" не існувало як юридична особа, зокрема не надано доказів внесення відповідного запису до єдиного державного реєстру, а отже було наділено цивільною правоздатністю та дієздатністю, тобто здатне було набувати цивільних прав та обов'язків.

На дату проведення даної перевірки та складання акту не існувало жодної судової справи стосовно відміни державної реєстрації TOB "Хімічні технології"; судового рішення щодо скасування державної реєстрації, а також не існувало кримінальної справи щодо фіктивного підприємництва товариства, по якій би було прийнято відповідне судове рішення. Перевіряючий лише на підставі показів ОСОБА_1 фактично прийшов до висновків щодо фіктивного підприємництва TOB "Хімічні технології", та недійсності всіх оформлених, за участі останньої, правочинів, первинної документації.

Відповідно до листа Державної податкової адміністрації України від 14.01.2005 р. №365/6/26-5215, співробітники податкової служби у разі виявлення підприємств, що здійснюють свою діяльність з порушенням порядку заняття підприємницької діяльності, зобов'язанні звертатись в судові інстанції з позовами про відміну держреєстрації або визнання недійсними реєстраційних і засновницьких документів такого підприємства.

У статті 165 ГК України передбачено, що операції купівлі - продажу цінних паперів здійснюють їх емітенти, власники, а також торговці цінними паперами - посередники у сфері випуску та обігу цінних паперів. Види та порядок здійснення зазначеної діяльності визначаються цим Кодексом та іншими законами.

Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК України. Законом не встановлена недійсність правочинів (договори купівлі-продажу векселів), які мали місце у взаємовідносинах позивача з контрагентами, а тому твердження про недійсність даних угод є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 4 Порядку оформлення результатів документальних, перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації від 22.12.2010 р. №984, Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

При цьому факти виявлених порушень, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Водночас, відповідно до підпункту 5.2. пункту 5 вказаного Порядку, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти статті законодавчих актів, що порушені платником податків.

Однак, в Акті перевірки "Васильківський шкірзавод" не викладено чітко жодних порушень законодавства, відсутні посилання на конкретні пункти і статті законодавчих актів.

Так, в Акті зазначено, що з вищеописаної схеми руху векселя АА 1833972 номіналом 30000000,00 грн., одним суб'єктом укладався з банком договір доручення на купівлю конкретно цього векселю за визначеною ціною, а банк на виконання договору доручення знаходив продавця такого векселя (точніше банк був в даному випадку обізнаним в кого знаходиться вексель, тому що саме він проводив операції з даним векселем в якості повіреного). В результаті таких "пошуків" укладався договір на виконання договору доручення з другим суб'єктом.

В даному випадку перевіряючим не наведеного жодної норми законодавства, яку би порушували ВАТ "Васильківський шкірзавод" та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", та інші учасники зазначених зобов'язань.

Водночас, всупереч Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, перевіряючим не наведено жодної правової норми, яка би надавала можливість дійти до вказаного висновку.

Відповідно до статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною першою статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Вищезазначені договори купівлі-продажу векселів містять усі істотні умови договорів даного виду, в тому числі щодо предмету, ціни, а також укладені в письмовій формі, підписані особами, уповноваженими на це їх статутними документами та відповідно скріпленні печатками.

При укладенні позивачем договорів купівлі-продажу векселя серії АА № 1833972 номіналом 30000000,00 грн., емітованого TOB "Хімічні технології", були дотримані вимоги законодавства щодо форми та змісту договорів.

Не відповідають законодавству і викладені в акті доводи щодо відсутності у зазначеного векселя юридичної сили, при цьому перевіряючий приходять до такого висновку знову ж таки посилаючись лише на покази ОСОБА_1.

Відповідно до ст.75 Уніфікованого Закону "Про переказні векселі та прості векселі", простий вексель містить: назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений;безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей; зазначення строку платежу; зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; зазначення дати і місця складання простого векселя; підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Відповідно до положень ч.1 ст.76 даного Закону, документ у якому відсутній будь - який з реквізитів, зазначених у попередній статті, не має сили простого векселя.

Відповідачем не надано доказів відсутності зазначених вище обов'язкових реквізитів згадуваного векселя.

Безпідставними є твердження відповідача щодо невідповідності законодавству первинної документації позивача, у зв'язку з наступним.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Положеннями ч.2 зазначеної статті закріплено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи позивача, по яким здійснювались правочини мають всі обов'язкові реквізити.

В тексті Акту перевірки не наведені дані про наявність порушень, зокрема невідповідності змісту чи форми первинних документів законодавству, а отже і немає підстав для не відображення зазначених операцій у бухгалтерському та податковому обліку позивача.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідачем не надано суду жодних доказів визнання договору, укладеного між позивачем та ВАТ "Зовнішньоторгівельна фірма "КрАЗ" чи ТОВ "Перт" у судовому порядку недійсним, а також визнання недісйними первинних бухгалтерських документів, що підтверджують його виконання.

Суд звертає увагу на те, що в даній адміністративній справі, відповідачем, який посилається на нікчемність укладеного між позивачем та його контрагентом договору, повинно бути надано належні докази на обґрунтування нікчемності укладеного правочину.

Крім того, для визнання правочину нікчемним на тій підставі, що його укладено з метою порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним, суд досліджує в чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення правочину, якою із сторін і в якій мірі виконано правочин, а також вину сторін у формі умислу.

Під наявністю умислу у сторін правочину суд розуміє те, що вони, виходячи з обставин справи, усвідомлювали протиправність правочину, який укладався, і суперечність його мети інтересам держави та суспільства, передбачали настання протиправних наслідків і бажали або свідомо допускали їх настання.

Проте, відповідачем на підтвердження позиції щодо нікчемності правочину не надано, як того вимагають положення чинного законодавства України, належних доказів, які б свідчили, що документи, виписані на виконання договору, були сфальсифікованими, як і не надано доказів притягнення до відповідальності (в тому числі кримінальної) відповідних посадових осіб у зв'язку з занесенням до звітності даних, що не відповідають дійсності.

Відповідачем не доведено того факту, що зазначені правочини були укладені не з метою здійснення передбаченої законодавством підприємницької діяльності, а з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, що вони спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності, спрямований на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею, її надрами, іншими природними ресурсами, укладені щодо відчуження викраденого майна або порушує правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

При цьому, суду не надано жодного доказу щодо наявності на момент вчинення господарських операцій дефекту у правовому статусі контрагентів позивача.

Як установлено під час судового розгляду, на момент укладення правочину, який відповідач вважає нікчемним, та здійснення господарських операцій, всі сторони правочину були правоздатними і перебували в якості зареєстрованих юридичних осіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Більш того, в Акті перевірки відсутні посилання на ухиляння контрагентів позивача від уплати податків та зборів, винесення вироків посадовим особам підприємства або будь-які інші відомості, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення угоди з метою, що порушує публічний порядок.

Оскільки зобов'язання за договорами, укладеними між позивачем та ВАТ "Зовнішньоторгівельна фірма "КрАЗ" та ТОВ "Перт" мали реальний характер, відсутність взаємних претензій свідчить про те, що укладення правочинів відповідало волі сторін договору.

Разом з цим, жодного належного доказу того, що підписи на всіх первинних документах бухгалтерського та податкового обліку по взаємовідносинах позивача з ВАТ "Зовнішньоторгівельна фірма "КрАЗ" чи ТОВ "Перт", а іншою особою, суду не надано.

За наведених обставин, твердження податкового органу про порушення позивачем вимог частини п'ятої статті 203, частини першої та другої статті 215, статті 216 ЦК України, що виявилось в недодержанні вимог зазначених норм в момент вчинення правочину, який не спрямований на реальне настання правових наслідків, є безпідставними.

Суд не бере до уваги посилання відповідача, як на єдиний доказ безтоварності господарської операції та складання оскаржуваних податкових повідомлень - рішень на наявність протоколу допиту директора ТОВ "Хімічні технології" - ОСОБА_6, відповідно до якого останній надав пояснення про те, що директором ТОВ "Хімічні технології" він був лише формально, оскільки, як вбачається із наявних матеріалів справи, громадянин ОСОБА_6 підписував ряд документів, які стосуються господарської діяльності ТОВ "Хімічні технології" (том І а.с.202).

В матеріалах справи наявна нотаріально завірена копія заяви ОСОБА_1 про те, що твердження про його непричетність до господарської діяльності ТОВ "Хімічні технології" "є не вірними та не відповідають дійсності".

Аналогічні пояснення були надані ОСОБА_1, як керівника ТОВ "Хімічні технології", у судовому засіданні 14.06.2013 (том ІІ а.с. 213).

Відповідно до положень статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що при укладенні ВАТ "Васильківський шкірзавод" договорів купівлі-продажу векселя серії АА №1833972 номіналом 30000000,00 грн., виданого ТОВ "Хімічні технології", як активу, а не боргового зобов'язання були дотримані вимоги законодавства щодо форми та змісту договорів.

Ураховуючи вищезазначені обставини та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що укладений між позивачем ВАТ "Зовнішньоторгівельна фірма "КрАЗ" та ТОВ "Перт" правочини відповідають вимогам чинного законодавства України оскільки, ВАТ "Васильківський шкірзавод" отримано дохід від продажу векселя у розмірі 100,00 грн. (том І а.с.60); є економічно виправданими; факт виконання господарських зобов'язань сторін підтверджується первинними документами бухгалтерської та податкової звітності, які є належними та достатніми доказами того, що господарські операції фактично відбулися, а операції між позивачем та його контрагентами враховані відповідно до їх дійсного економічного змісту, обумовлені розумними економічними причинами (цілями ділового характеру) та відповідають меті здійснення господарської діяльності.

З урахуванням висновків суду про відсутність наявності ознак фіктивної підприємницької діяльності, суд дійшов висновку, що грошові кошти, які отримані позивачем від "Зовнішньоторгівельна фірма "КрАЗ" у розмірі 27862810,00 грн. є оплатою за реалізований вексель як активу, а не боргового зобов'язання та не містить ознак безповоротної фінансової допомоги, які перелічені у підпункті 1.22.1 пункту 1.22 статті 1 Закону №334/94-ВР, у редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин.

Виходячи із презумпції правомірності правочину, встановленого ст. 204 ЦК України, суд, приймаючи дане рішення, виходить з того, що вексель серії АА №1833972 використовувався на момент вчинення правочинів, як актив, що може бути предметом цивільного обігу.

Щодо з'ясування підстав відображення у рядках декларацій сум від'ємного значення об'єкта оподаткування та надання оцінки доводам податкового органу щодо завищення цих показників, зокрема, від'ємного значення об'єкта оподаткування у ІІ кварталі 2011 року, то суд зазначає таке.

Відповідно до пояснень відповідача та обставин, які викладені у Акті перевірки (том І а.с.71), у зв'язку з тим, що грошові кошти, отримані позивачем від ВАТ "Зовнішньоторгівельна фірма "КрАЗ" у розмірі 27862810,00 грн. є безповоротною фінансовою допомогою, яка повинна бути включена позивачем до валового доходу, останнім безпідставно сформовано від'ємне значення об'єкта оподаткування у 2010 р. на зазначену суму.

Разом з цим, відповідно до пояснень відповідача, у випадку якби позивач не включив у 2010 році до від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток показники господарської операції з купівлі-продажу векселя серії АА №1833972 номіналом 30000000,00 грн., виданого ТОВ "Хімічні технології", яку податковий орган вважав нікчемною, порушень вимог податкового законодавства щодо декларування позивачем показників від'ємного значення об'єкта оподаткування у 2010 р. та у І і ІІ кварталі 2011 р. відповідачем встановлено не було б.

Це означає, що всі показники та дані, які задекларовані позивачем протягом 2010 та І кварталу 2011 року є достовірними та неоспорюваними.

Єдиною підставою для прийняття відповідачем рішення про зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування є твердження про нікчемність правочину з купівлі-продажу векселя серії АА №1833972 номіналом 30000000,00 грн., виданого ТОВ "Хімічні технології".

З огляду на те, що суд дійшов висновку про реальність та товарність господарської операції з купівлі-продажу векселя серії АА №1833972 номіналом 30000000,00 грн., виданого ТОВ "Хімічні технології", висновки податкового органу про завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування у ІІ кварталі 2011 р. є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до мотивувальної частини ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.02.2013 р. судами не в повній мірі перевірені та досліджені первинні документи по операціям з цінними паперами. Судовим інстанціям слід було дати правову оцінку доводам контролюючого органу щодо отримання позивачем доходу від продажу векселів.

З метою з'ясування чи були понесені позивачем витрати під час продажу векселів судом було зроблено запит до ВАТ «Банк «Фінансви та Кредит». При цьому суд просив повідомити чи сплачувалась ВАТ «Васильківський шкірзавод» винагорода ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» згідно Договорів №Б-09-17/1 від 09.01.2009 р., №б-09-18/1 від 09.01.2009 р. за надання послуг повіреного. Якщо сплачувалась вказати суму вказаної винагороди.

На вказаний запит було надано Довідку від 06.04.2015 р. згідно якої ВАТ «Васильківський шкірзавод» не сплачував винагороди Банку при проведенні операцій за Договорами №Б-09-17/1 від 09.01.2009 р., №б-09-18/1 від 09.01.2009 р., а винагорода сплачувалась контрагентами за відповідними вищевказаними договорами доручень. Сума прибутку ВАТ «Васильківський шкірзавод» від проведення операцій за вищевказаними договорами при купівлі та продажу векселя склала 100,00 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення № /0 від 21.10.2011 р., то суд вважає, що воно суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Позивачем за результатами 1 кварталу 2011 р. отримано та задекларовано в ряд. 11 "декларації з податку на прибуток підприємства"збитки в розмірі 322583 тис. грн. з донарахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року в сумі 2633160 тис. грн.(ряд.04.9).

У 2 кварталі 2011 p., позивачем отримано та задекларовано в ряд. 07 "Декларації з додатку на прибуток підприємства"збитки в розмірі 4496651 тис. грн. з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього звітного періоду, або від'ємне значення об'єкта оподаткування 1 кварталу 2011 р. сумі 3322583 тис. грн.(ряд.06.6.). Вимоги пункту 3 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" Податкового Кодексу пункт 150.1. статті 150 цього Кодексу застосовуються в 2011 р. з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Обмеження витрат, що мають бути враховані у складі валових витрат 2 кварталу 2011 p., зазначена законодавча норма не містить.

Відповідно до мотивувальної частини ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.12.2014 р. при новому розгляді даної справи суду, зокрема необхідно з'ясувати підстави відображення у рядках декларацій сум від'ємного значення об'єкта оподаткування та надати оцінку доводам податкового органу щодо завищення цих показників.

Судом встановлено, що позивачем отримано та задекларовано в «Декларації про прибуток підприємства» в рядку 08 за 2009 р., 2010 р. та в рядку 07 за 9 місяців 2011 р. від'ємний об'єкт оподаткування в розмірі 1205506 грн., 2633160 грн., 4861394 грн. відповідно.

Складові збитків за вказані періоди наведені в таблиці:

№ п/пНайменування 2008 р.2009 р.2010 р.3 кв.2011 р.
1.Збитки за рік04861394
2.Збитки попереднього року 0
3.Витрати пов'язані зі сплатою відсотків по кредитах 6
4.Збитки від неповного завантаження потужностей 78
Зазначені обставини підтверджуються відповідними копіями «Декларацій про прибуток» копії яких наявні в матеріалах справи.

01 січня 2011 р. набрав чинності Податковий кодекс України (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, повноваження і обов'язки посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст.134 ПК України у цьому розділі об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно п.150.1 ст.150 ПК України, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення (розділ ІІІ ПК України).

Відповідно до підрозділу 4 Перехідних положень ПК України розділ ІІІ Кодексу (податок на прибуток підприємств) застосовується під час розрахунків з бюджетом починаючі з доходів і витрат, що отримані і проведені з 01.04.2011 р., якщо інше не встановлено цим підрозділом.

Пунктом 3 цього підрозділу встановлено, що пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 р. з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 р.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 р. здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 р., у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

До ведення в дію 01.04.2011 р. вказаної норми, формування витрат у новому календарному році регламентувалось п.6.1 ст.6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», яким було передбачено, що якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Таким чином, суд вважає, що від'ємне значення (збитки) минулих років - це законна складова валових витрат І кварталу 2011 р., оскільки їх включення до складу валових витрат саме в цьому періоді було передбачено нормами діючого на той час Закону України «Про оприбуткування прибутку підприємств».

До 01.04.2011 р. платники податків звітувались з податку на прибуток підприємств за формою декларації, яка заповнювалась згідно Порядку №143, затвердженого Наказом ДПА України від 29.03.2003 року. Згідно даної декларації до рядка 04.9 вносяться такі відомості «від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року», а до рядка 0.8: «об'єкт оподаткування позитивний (+) від'ємний (-)».

Таким чином, суд зазначає, що збитки минулих років є складовою частиною від'ємного значення об'єкта оподаткування І кварталу 2011 р., в зв'язку з чим при його переносі у рядок 06.6 податкової декларації з податку на прибуток підприємства за ІІ квартал 2011 р. вони стають повноцінною частиною витрат ІІ кварталу 2011 р.

Порядок формування витрат в 2011 р., з введенням в дію розділу ІІІ Податкового кодексу України залишився таким, як і порядок, що визначений Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств». Жодною з вищенаведених норм не вказано, що об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 р. обраховується без врахування від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього періоду.

Враховуючи, що відповідачем не ставилося під сумнів правильність визначення позивачем від'ємного значення об'єкту оподаткування встановленого у податковій декларації за І квартал 2011 року, суд приходить до висновку, що при декларуванні від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду в рядок 06.6 податкової декларації з податку на прибуток за ІІ-ІІІ квартали 2011 року позивач правомірно включив від'ємне значення об'єкту оподаткування, задеклароване у рядку 04.9 податкової декларації з податку на прибуток за І квартал 2011 р., оскільки останнє набуло статусу збитків (від'ємного значення) І кварталу 2011 р., після його декларування позивачем, та відсутності будь-яких коригувань з боку контролюючого органу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача наявні всі правові підстави для формування рядку 06.6 податкової декларації з податку на прибуток за ІІ-ІІІ квартали 2011 року за рахунок рядку 04.9 (від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року) податкової декларації з податку на прибуток за І квартал 2011 року.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що відповідач помилково тлумачить п.3 підрозділу 4 розділу ХХ ПК України вважаючи, що для включення до складу витрат, починаючи з ІІ кварталу 2011 р., враховується від'ємне значення об'єкта оподаткування, отримане лише у І кварталі 2011 р., без урахування від'ємного значення об'єкта оподаткування будь яких інших звітних податкових періодів, яке відображається в рядку 06.6 Податкової декларації з податку на прибуток.

Вищенаведене тлумачення контролюючим органом вказаної норми ПК України порушує право позивача щодо правомірного та обґрунтованого зменшення останнім об'єкту оподаткування в зв'язку із понесеними ним витратами для здійснення господарської діяльності.

Пункт 3 підрозділу 4 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України не містить заборони на врахування у 2011 та 2012 роках збитків, які виникли до 01.01.2011 року, а отже збитки повинні враховуватись у складі витрат поточних податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення від'ємного значення.

Аналогічна правова позиція викладена в листі комітету Верховної Ради України з питань фінансів, банківської діяльності, податкової та митної політики № 04-38/10-1160 від 10.11.2011 р., який адресований Державні податковій службі України для керівництва у роботі.

Щодо податкового повідомлення-рішення № /0 від 21.10.2011 р., то суд вважає, що воно винесено правомірно, виходячи за наступного.

Як вбачається з Акту перевірки позивачем пп. 7.2.3. п. 7.2., пп.7.4.5. п. 7.4. ст.7 Закону «Про ПДВ» в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 101202,00 грн.

В той же час ВАТ «Васильківський шкірзавод» в порушення вищевказаних вимог було включено до податкових кредиту податкові накладні виписані в попередніх податкових періодах в таких податкових періодах: за серпень 2008 р. в сумі 2323,0 грн., за вересень 2008 р. в сумі 4008,0 грн., за жовтень 2008 р. в сумі 111,0 грн., за листопад 2008 р. сумі 4,0 грн., за лютий 2009 р. в сумі 4,0 грн., за березень 2009 р. в сумі 39,0 грн., за квітень 2009 р. в сумі 64,0 грн., за травень 2009 р. в сумі 116,0 грн., за червень 2009 р. в сумі 45.0 грн., за липень 2009 р. в сумі 24659,0 грн., за серпень 2009 р. в сумі 1667,0 грн., за березень 2010 р. в сумі 66710,0 грн., за травень 2010 р. в сумі 316,0 грн., за липень 2010 р. в сумі 129,0 грн., за серпень 2010 р. в сумі 211,0 грн., за жовтень 2010 р. в сумі 196.0 грн., за грудень 2010 р. в сумі 600,0 грн.

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закон «Про ПДВ» підставою для включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) є податкові накладні чи митні декларації (інші подібні документи згідно з пп.. 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до пп..9.2 п.9 Порядку ведення реєстру отриманих та виданих податкових накладних, затвердженого наказом ДПА України від 30.06.2005 р. №244, зі змінами та доповненнями, отримані податкові накладні, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників (додаток 2 до податкової накладної), вантажні митні декларації, а також інші подібні документи відображаються у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних за датою отримання зазначених документів.

Отже, у разі отримання податкових накладних, що виписані в різних податкових періодах, а надійшли із запізненням в одному періоді (за наявності документального підтвердження такого запізнення), платник податку - покупець товарів (робіт, послуг) повинен на дату отримання зазначених документів відобразити їх у графі 2 реєстру отриманих та виданих податкових накладних, та за умови виконання норм пп.. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону має право відобразити такі податкові накладні в податковій декларації з ПДВ у поточному періоді.

Відображення у податковій звітності таких податкових накладних має здійснюватися шляхом відображення їх у рядку 16.4 „Інші видатки" податкової декларації з ПДВ.

Оскільки податкова накладна згідно з пп..7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом, а відповідно до п.2 Порядку оформлення поштових відправлень з вкладенням матеріалів звітності, розрахункових документів і декларацій, затвердженого постановою КМУ від 28.07.97р. №799, звіти, розрахункові документи і декларації приймаються до відправлення листами (посилками, бандеролями) з оголошеною цінністю з позначкою ..Звіт" та з рекомендованим повідомленням про вручення, то податкові накладні, які відправляються продавцем поштою покупцю, повинні надсилатися поштовим листом з рекомендованим повідомленням про вручення.

Таким чином, документальним підтвердженням у покупця - платника ПДВ при включенні до складу податкового кредиту сум ПДВ на підставі податкової накладної, отриманої в інших податкових періодах, ніж дата їх виписки, є документ, який підтверджує надходження такої податкової накладної від продавця, а саме лист з рекомендованим повідомленням про вручення із зазначенням на ньому відбитку календарного штемпеля (за умови дотримання інших вимог Закону щодо формування податкового кредиту).

Факт включення зазначених накладних в інших періодах позивачем по справі не заперечується.

Реєстр контрагентів податкові накладні яких було включено ВАТ «Васильківський шкірзавод» в інших періодах ніж дана виписки накладної наведено у додатку 7 даного акта перевірки.

Копії вказаного додатку №7 відповідачем було долучено до матеріалів справи

Як стверджує позивач вказані податкові накладні ним були отримані засобами поштового зв'язку у іншому податковому періоді, що надає йому право включати їх у іншому податковому періоді. Однак, жодних доказів на підтвердження цього позивачем надано не було.

Враховуючи вищевикладене та норми 7.2.3 п. 7.2 ст.7 Закону «Про ПДВ» ВАТ «Васильківський шкірзавод» був завищений показник Декларації з податку на додану вартість «підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою» (код рядка 10.1) у розрізі показника «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження) з податком на додану вартість на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій...» (код рядка 10) за серпень 2008 р. в сумі 2323.0 грн., за вересень 2008 р. в сумі 4008.0 грн., за жовтень 2008 р. в сумі 111.0 грн., за листопад 2008 р. в сумі 4.0 грн., за лютий 2009 р. в сумі 4.0 грн., за березень 2009 р. в сумі 39,0 грн., за квітень 2009 р. в сумі 64.0 грн., за травень 2009 р. в сумі 116.0 грн., за червень 2009 р. в сумі 45.0 грн., за липень 2009 р. в сумі 24659.0 грн., за серпень 2009 р. в сумі 1667.0 грн., за березень 2010 р. в сумі 66710.0 грн., за травень 2010 р. в сумі 316.0 грн., за липень 2010 р. в сумі 129.0 грн., за серпень 2010 р. в сумі 211.0 грн., за жовтень місяць 2010 р. в сумі 196.0 грн., за грудень 2010 р. в сумі 600.0 грн.

Щодо висновку податкового органу про неповноту декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість, правомірності декларування сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню ТОВ "Овостар", то відповідно до пояснень представника відповідача (який безпосередньо приймав участь у проведенні перевірки), зазначення у п.3.2.2 Акта перевірки ТОВ «Овостар» є помилковим замість ВАТ «Васильківський шкірзавод». При цьому він підтвердив, що господарських відносин між позивачем та ТОВ «Овостар» не було. Тому вказана обставина не впливає на формування позивачем податкового кредиту з ПДВ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 11, 69, 70, 71, 72, 94, 122, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції у Київській області від 21.10.2011 р. №/0.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції у Київській області від 21.10.2011 р. №/0.

4. У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 05 серпня 2015 р.