Справа № 2а-4076/10/0970
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2010 р. Справа № 2a-4076/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.,

за участю секретаря Дмитрашко О.М.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції в Богородчанському районі Івано-Франківської області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення за рахунок активів боржника податкового боргу в сумі 7826,13 грн., -

ВСТАНОВИВ:

18.11.2010 року державна податкова інспекція в Богородчанському районі Івано-Франківської області звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу за рахунок його активів в сумі 7826,13 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення вимог статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року № 2181-III заборгував перед бюджетом орендну плату за земельні ділянки державної і комунальної власності та фінансові санкції за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобовязання всього на загальну суму 7826,13 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач, який не є субєктом владних повноважень, повторно в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не подав.

Згідно частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України в разі повторного неприбуття відповідача, який не є субєктом владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності відповідача.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову з наступних підстав.

Судом установлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зареєстрований державним реєстратором виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради 05.12.2006 р. та взятий на облік Державною податковою інспекцією в Богородчанському районі.

Відповідач узгодив зобовязання по сплаті орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, подавши 22.01.2010 р. податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2010 р. (а.с. 11).

Згідно розрахунку станом на 09.11.2010 року узгоджена сума заборгованості зі сплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобовязання становить 7826,13 грн. (а.с. 13).

Відповідно до акту перевірки від 15.07.2010 р. за № 1674/17/217203396 установлено, що відповідач в порушення вимог підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року № 2181-III (далі Закону № 2181) за період з 31.05.2010 року по 02.07.2010 року не сплатив узгоджену суму податкового зобовязання по оренді землі.

На підставі вищенаведеного акту перевірки та відповідно до вимог підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 винесені податкові повідомлення-рішення форми «Ш»від 15.07.2010 р. за № /0 та № /0, якими застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобовязання по оренді земельних ділянок державної і комунальної власності в розмірі 149,87 грн.

Згідно статті 2 Закону України «Про плату за землю», із змінами та доповненнями, передбачено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом.

Статтею 14 цього Закону встановлено, що платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно до статті 17 вказаного вище Закону податкове зобовязання по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону № 2181 платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків ( п.п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону №2181).

Згідно із підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобовязання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Податкові вимоги також надсилаються платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суму податкових зобовязань у встановлені законом строки, без попереднього направлення (вручення) податкового повідомлення (абз. 2 п.п. 6.2.2).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем були вжиті заходи щодо вручення відповідачу першої податкової вимоги від 11.08.2010 р. № 1/567/858 на суму 2923,05 грн. і другої податкової вимоги від 21.09.2010 р. № 2/638/969 на суму 4557,41 грн. та які ним отримані (а.с. 9, 10).

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 вказаного Закону, активи платників податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобовязань виключно за рішенням суду.

Активами платника податків в розумінні підпункту 1.7 статті 1 Закону № 2181 є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Податкове зобовязання - це зобовязання платника податків сплатити до бюджетів та державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Податковий борг податкове зобовязання з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

Підпунктом 16.1.1 пункту 16.1 статті 16 Закону передбачено, що після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня.

В підпункті 17.1.1 пункту 17.1 статті 17 Закону зазначено, що платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед бюджетом зі сплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності становить 7826,13 грн.

Заборгованість станом на день розгляду справи не погашена, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2002 від 09.07.2002 року дане положення слід розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Таким чином, право субєкта владних повноважень на звернення до суду визначено в частини 2 статті 124 Конституції України.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст.ст. 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок активів фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідент. № НОМЕР_1) в доход бюджету податковий борг на загальну суму 7826 (сім тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 13 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Бобров Ю.О.

Постанова в повному обсязі складена 27.12.2010 року.