Справа № 2-а-3197/11
Суддя: Андрєєв М. П.
Дата ухвалення: 2011-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-а-3197/11

06.06.2011

о 09-30 годині

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Андрєєв М.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії як працюючому пенсіонеру, виходячи із показника середньої заробітної плати за 2009 рік, -

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2011 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області, в якому зазначив, що він знаходиться на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку та отримує пенсію за віком. При цьому з моменту призначення пенсії він продовжував працювати. 8 листопада 2010 р. він, як працюючий пенсіонер, звернувся до УПФУ у м. Сєвєродонецьку з заявою на перерахунок пенсії. За його заявою була перерахована пенсія, проте при виконанні вказаного перерахунку УПФУ керувалося, в порушення закону, показником середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн., а не за рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2009 рік в розмірі 1650,43 грн. Обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, настали з 1 листопада 2010 року, і тому починаючи саме з цієї дати йому повинен бути здійснений перерахунок пенсії. Позивач звертався до відповідача з листом, в якому просив відповідача здійснити перерахунок пенсії з 1 листопада 2010 року із застосуванням показника середньої заробітної плати за рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії, тобто за 2009 рік, але на це отримав 26.05.2011 року відповідь з відмовою в проведенні такого перерахунку пенсії. Позивач також зауважив на тому, що відповідачем був порушений п.43 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за № 1566/11846, відповідно до якого відповідач повинен був не пізніше 10 днів після винесення рішення видати або направити їй повідомлення про здійснення перерахунку та порядку його оскарження, у випадку незгоди позивача з таким перерахунком, чого відповідачем взагалі не було зроблено, у звязку з чим він дізнався про здійснений перерахунок пенсії та розмір застосованої середньої заробітної плати тільки отримавши 26.05.2011 року відповідь на його звернення. Такими діями посадових осіб УПФУ в м. Сєвєродонецьку було порушено його права на отримання належних сум пенсійного забезпечення в повному розмірі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Законом України «Про державний бюджет на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. № 107 з 01.01.2008р. в ст. 42 Закону № 1058 були внесені зміни, які передбачали при проведенні перерахунку пенсії застосовувати показник середньої заробітної плати за рік, який передує року звернення за перерахунком пенсії. 22.05.2008р. Рішенням Конституційного суду № 10-рп/2008 зазначені зміни були визнані неконституційними. Тому, після визнання неконституційними окремих положень Закону № 107-VI Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008, на теперішній час необхідно керуватися редакцією Закону № 1058-IV в редакції станом на 9 липня 2007 року. Зазначена редакція Закону ст. 42 передбачає можливість здійснення перерахунку пенсії після її призначення через два роки роботи з урахуванням стажу та заробітку. Розрахунок заробітку проводиться на підставі ст. 40 цього Закону. В ч.2 ст.40 Закону № 1058 закріплена єдина формула для розрахунку заробітку, яка застосовується відповідачем як для призначення пенсії так і для її перерахунку. Ч. 2 ст. 40 Закону № 1058 встановлює необхідність застосування середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Сам термін «перерахунок пенсії» за своїм змістом включає необхідність її обчислення. Окремого порядку обчислення пенсії при її перерахунку Законом № 1058-IV не встановлено, тому слід застосовувати загальні положення цього закону, зокрема, при її призначенні. Взагалі, при зверненні працюючих пенсіонерів до управлінь Пенсійного фонду України за перерахунком пенсій на підставі частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV, останніми визначається заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії відповідно до положень частини другої статті 40 цього Закону. Винятком є лише застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу. Відповідачем, з врахуванням сумісного листа Міністерства праці та соціальної політики України від 11.03.09 № 20/0/18-09/039 та Пенсійного фонду України від 11.03.09 № 4096/02/01 (далі лист від 11.03.09), застосовується показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік, незважаючи на звернення пенсіонера за перерахунком пенсії в 2010 році. Проте, це суперечить положенням частини другої статті 40 Закону № 1058-IV. Також, Кабінетом Міністрів України 28.05.2008р. була прийнята Постанова № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою було врегульовано питання щодо здійснення перерахунків пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії. Зазначена постанова є діючою, а тому відповідач повинен був її виконувати. Таким чином, на теперішній час існує лише один показник середньої заробітної плати, який підлягає застосуванню як при первісному призначенні, так і при перерахунку пенсій. Вибірковість в цьому питанні відповідача, що зазначено і в листі від 11.03.09 (застосування показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення, для призначення пенсії і незастосування його для перерахунку), не відповідає принципу верховенства права та не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

У звязку з вищевикладеним, позивач звернувся з даним позовом до суду і просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії з 01.11.2010 року з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2009 рік, - неправомірними.; скасувати розпорядження про перерахунок пенсії № 183127 від 15.11.2010 року; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку здійснити перерахунок та виплату йому пенсії на підставі ст.40, ст.42, ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та підпункту 3 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2009 рік (1650,43 грн.), починаючи з 01.11.2010 року, з урахуванням фактично сплаченої суми, та в подальшому здійснювати виплати пенсії у розмірі відповідному цьому розрахунку; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку виконати постанову суду негайно.

Оскільки з позовної заяви видно, що вимоги позивача стосуються оскарження рішення відносно дій субєкта владних повноважень по обчисленню, перерахунку та одержанню пенсійних виплат непрацездатним громадянином, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України суд вважає за необхідне розглядати дану справу у скороченому провадженні.

Від відповідача надійшли заперечення проти позову. У запереченнях проти позову відповідач зазначив, що позовні вимоги щодо проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії не відповідають нормам Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Відповідно до частини другої статті 5 Закону виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 визнані неконституційними зміни, внесені до статті 42 Закону, у зв'язку з чим з 22.05.2008 відновилася попередня редакція частини четвертої цієї норми, яка передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Частина перша статті 42 Закону передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Положення щодо застосування середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії міститься у частині другій статті 40 Закону, на яку стаття 42 Закону не посилається. Крім того, згаданий показник застосовується при призначенні пенсії, а не при її перерахунку. Аналіз норм Закону (статей 42 - 45) свідчить про те, що поняття «призначення» та «перерахунок» пенсії не є тотожними, оскільки умови і порядок реалізації права на них розмежовуються Законом. За таких умов відсутні правові підстави застосовувати для проведення перерахунку пенсії норму, не призначену для цього. Тому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

3 матеріалів справи вбачається, що позивач є працюючим пенсіонером, отримує пенсію за віком та знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. Відповідно до розпорядження про перерахунок пенсії позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії до управління ПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області 08.11.2010 року, отже, перерахунок пенсії необхідно провести з 01.11.2010 року. Однак управлінням ПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області позивачу перерахунок пенсії по зверненню було зроблено за показником середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2007 рік в розмірі 1197,91 грн., а не за рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2009 рік в розмірі 1650,43 грн.

Згідно ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV в редакції Закону України за № 107-VI від 28.12.2007р., який набрав чинності з 01.01.2008р., у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. При цьому з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону.

22.05.2008р. Рішенням Конституційного суду зміни, що були внесені до зазначеної вище ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині визначення показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсій були визнані неконституційними.

Розглядаючи позовні вимоги, слід зазначити, що після визнання неконституційними окремих положень Закону № 107-VI Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008, на теперішній час діє редакція Закону № 1058-IV в редакції станом на 9 липня 2007 року.

Так, частина четверта статті 42 Закону № 1058-IV в редакції станом на 09.07.2007р. визначає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Тобто, Законом, враховуючи можливість вибору, гарантовано реалізацію права позивача на перерахунок і отримання пенсії у розмірі, який є найбільшим, або виходячи із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Таким чином, абз.3 частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV регулює лише визначення права враховувати (або не враховувати) для обчислення розміру пенсії при її перерахунку заробітну плату працюючого пенсіонера під час набуття додаткового страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, не обмежуючи при цьому можливість (і необхідність) застосування інших норм цього закону при здійсненні перерахунку пенсії.

Далі, сам термін «перерахунок пенсії» за своїм змістом включає необхідність її обчислення. Окремого порядку обчислення пенсії при її перерахунку Законом № 1058-IV не встановлено, тому слід застосовувати загальні положення цього закону, зокрема, при її призначенні.

Єдиною нормою, яка визначає порядок розрахунку заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії, є стаття 40 Закону № 1058-IV.

Відповідно до її положень заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою, зазначеною в ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV.

Тобто, для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії Законом № 1058-IV встановлена необхідність застосування середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Показники заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії (як за певний місяць конкретного року, так і в цілому за календарний рік) затверджуються Пенсійним фондом України.

Слід зазначити також, що саме ці показники управління Пенсійного фонду України на місцях застосовують при призначенні пенсій (при цьому беручи до уваги його розмір саме за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії), а також при визначенні коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, за формулою, яка також наведена в частині другій статті 40 Закону № 1058-IV.

Взагалі, при зверненні працюючих пенсіонерів до управлінь Пенсійного фонду України за перерахунком пенсій на підставі частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV, останніми визначається заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії відповідно до положень частини другої статті 40 цього Закону.

Винятком є лише застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на 1 застраховану особу.

Відповідачем, з врахуванням сумісного листа Міністерства праці та соціальної політики України від 11.03.09 № 20/0/18-09/039 та Пенсійного фонду України від 11.03.09 № 4096/02/01 (далі лист від 11.03.09), застосовується показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за 2007 рік, незважаючи на звернення пенсіонера за перерахунком пенсії в 2010 році.

Проте, це суперечить положенням частини другої статті 40 Закону № 1058-IV.

Стосовно розбіжностей у найменуванні показника середньої заробітної плати («працівників, зайнятих у галузях економіки України», що міститься в тексті частини другої статті 40 Закону № 1058-IV, і «на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії», що затверджується Пенсійним фондом України), необхідно зазначити наступне.

Фактично Законом № 107-VІ (внесенням відповідних змін в Закон № 1058-IV) слова "середня заробітна плата працівників" та "зайнятих у галузях економіки України" в усіх відмінках замінено відповідно словами "заробітну плату (дохід)" та "в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії" у відповідному відмінку.

Слід зазначити, що до внесення змін в Закон № 1058-IV Законом № 107-VІ, визначення показника середньої заробітної плати здійснювалося на підставі постанови правління Пенсійного фонду України від 31.12.2003 N 22-1 "Про затвердження Тимчасової методики визначення показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, для призначення пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженої наказом Державного комітету статистики України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 31.12.2003 N 472/352/398, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20.01.2004 за N 85/8684.

В звязку з прийняттям Закону № 107-VІ та внесенням відповідних змін в Закон № 1058-IV, зазначені постанова від 31.12.2003 N 22-1 та наказ від 31.12.2003 N 472/352/398 були визнані такими, що втратили чинність, згідно постанови правління Пенсійного фонду України від 1 лютого 2008 року N 4-3, та відповідно, наказу Державного комітету статистики України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки України від 1 лютого 2008 року N 27/23/34, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2008 р. за N 147/14838.

В той же час, постановою правління Пенсійного фонду України від 1 лютого 2008 року N 4-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2008 р. за N 146/14837, було затверджено Порядок визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до підпунктів 2, 3 пункту 11 постанови № 530 як при призначенні, так і при перерахунку для обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058-IV використовується заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Зазначені положення пункту 11 постанови № 530, яка набрала чинності 22 травня 2008 року, є чинними, не суперечать відповідним положенням Закону № 1058-IV (їх загальному змісту і сутності), тому їх також слід застосовувати до спірних правовідносин.

Таким чином, на теперішній час існує лише один показник середньої заробітної плати, який підлягає застосуванню як при первісному призначенні, так і при перерахунку пенсій. Вибірковість в цьому питанні відповідача, що зазначено і в листі від 11.03.09 (застосування показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення, для призначення пенсії і незастосування його для перерахунку), не відповідає принципу верховенства права та не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Відтак, при зверненні за перерахунком пенсії у працюючого пенсіонера є право на застосування показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Тому наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії із застосуванням показника заробітної плати за 2009 рік. Скасувати розпорядження про перерахунок пенсії суд не має повноважень, оскільки цей документ є внутрішнім документом органу Пенсійного фонду України, який підтверджує факт здійснення перерахунку пенсії, та на руки пенсіонерам не надається, а також спеціального порядку щодо оскарження та скасування таких документів не існує.

Стосовно вимог позивача про зобовязання відповідача здійснювати перерахунок та виплату пенсії в подальшому суд вважає, що дані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вимоги позивача стосуються правовідносин, які можуть або не можуть виникнути у майбутньому, що позбавляє суд можливість визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати здійснювати перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік в подальшому.

Але, при цьому, суд зауважує на тому, що згідно ст.58 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом.

Таким чином, зважаючи на вище викладене, питання щодо здійснення перерахунку пенсії відносяться тільки до компетенції органів Пенсійного фонду України. Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі пенсійних виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню пенсії та відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду України, а не до компетенції суду. Отже, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це обмежує його право на отримання щомісячної пенсії, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що управління ПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області при здійсненні позивачу з 01.11.2010р. перерахунку пенсії повинно було керуватися ст.40, ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та підпунктом 3 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530, згідно яких при перерахунку пенсії управління ПФУ в м. Сєвєродонецьку повинно було застосувати показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2009 рік, чого відповідачем не було зроблено, у звязку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.40, 42, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підпунктом 3 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530, ст. ст. 2,17,18,88,122,158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії як працюючому пенсіонеру, виходячи із показника середньої заробітної плати за 2009 рік, задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії з 01.11.2010 року ОСОБА_1 з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2009 рік, - неправомірними.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі ст.40, ст.42, ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та підпункту 3 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2009 рік (1650,43 грн.), починаючи з 01.11.2010 року, з урахуванням фактично сплаченої суми.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: М.П. АНДРЄЄВ