Справа № 820/5661/15
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 серпня 2015 р. № 820/5661/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Лук'яненко М.О.,

за участі секретарі судового засідання Звягіна Я.І.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Климчук С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до головного управління Міндоходів у Харківській області, Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд: скасувати рішення Нововодолазької ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області від 17 березня 2015 року про застосування фінансових санкцій № до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_1 у розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. у зв'язку з його незаконністю.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що рішення Нововодолазької ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 17 березня 2015 року про застосування фінансових санкцій до неї є протиправним, оскільки прийняте на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який прийнятий з порушенням діючого законодавства України, а тому не може бути законною підставою для покладення на позивача додаткового обов'язку по сплаті штрафної санкції до Держбюджету України.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідачів проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення, позиція яких повністю збігається з викладеною у судовому засіданні, де вказав, що рішення Нововодолазької ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області від 17 березня 2015 року про застосування фінансових санкцій № прийнято на підставі матеріалів правоохоронного органу Валківського РВ ГУМВС України у Харківській області, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ХА №001436 від 26.12.14 року, складеного за ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення; письмових пояснень неповнолітньої особи - ОСОБА_3 (1998 р.н.), свідка ОСОБА_4 Протоколом про адміністративне правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_1 здійснила продаж слабоалкогольного напою "Рево" неповнолітній особі: ОСОБА_5 в приміщенні власного магазину, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2. Постановою адміністративної комісії виконавчого комітету Валківської міської ради від 10.02.15 року до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 6800,00 грн., у зв'язку зі скоєнням останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вислухавши позивача та представника відповідачів, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Позивач як фізична особа - підприємець зареєстрована Валківською районною державною адміністрацією Харківської області 22.04.2005 року, про що внесено запис до ЄДРСР 2 000168, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 (а.с. 18).

17 березня 2015 року Нововодолазькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Харківській області на протоколу ХА №001463 від 26.12.2014 року складеного Валківським РВ ГУМВС України в Харківській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № (а.с. 42-43), яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення останньою приписів ст. 153 цього ж Закону, в частині продажу слабоалкогольних напоїв особі, що не досягла 18 років у вигляді штрафу розміром 6800 грн. (а.с. 7).

Позивач не погодившись з рішенням Нововодолазької ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області від 17 березня 2015 року про застосування фінансових санкцій № у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. оскаржила його до ГУ Міндоходів у Харківській області (а.с. 13).

Рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 22.05.2015 року №146/ФОП/20-40-10-04-14 скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення від 17.03.2015 року № без змін (а.с. 15-16).

Свідками, ОСОБА_4, ОСОБА_6, у судовому засіданні зазначено, що ФОП ОСОБА_1 дійсно 24.12.2014 року здійснено продаж пляшки слабоалкогольного напою "Рево" Однак, при цьому на прохання надати документи, які можуть підтвердити вік, начебто неповнолітньої особи, остання пояснила, що документи в неї відсутні. Крім того, свідки пояснили, що протокол про адміністративне правопорушення ХА №001463 від 26.12.2014 року співробітниками Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області не складався на місці продажу слабоакогольного напою та документи, що посвідчують вік ОСОБА_5 не надавались.

Свідок, ОСОБА_7 оперуповноважений Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області капітал міліції надаючи пояснення зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення ХА №001463 від 26.12.2014 року дійсно складався в приміщенні Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області через два дні після спірних подій, а також не заперечував, що документи на підтвердження того, що особа, яка здійснила купівлю слабоалкогольного напою є неповнолітньої позивачу не надавались 24.12.2014 року.

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач оскаржив до суду постанову №04 про накладення адміністративного стягнення від 20.02.2015 року адміністративної комісії Валківської міської ради.

Постановою Валківського районного суду Харківської області від 18.03.2015 року позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову №04 про накладення адміністративного стягнення від 20.02.2015 року адміністративної комісії Валківської міської ради у розмірі 510 грн. (а.с. 10-11). При цьому, з описової частини постанови Валківського районного суду Харківської області від 18.03.2015 року вбачається, що судом встановлено порушення прав позивача під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 26.12.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки, судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 вже був встановлений факт порушення співробітниками Валківського РВ ГУМВС України Харківської області процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення ХА №001463 від 26.12.2014 року, який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення Нововодолазької ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області від 17 березня 2015 року про застосування фінансових санкцій №, враховуючи положення ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Також, суд зазначає, що частиною четвертою статті 17 Закону України від 19.12.95 року №481/95 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон) визначено компетенцію органів, уповноважених застосовувати штрафні санкції за порушення норм цього Закону. Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою статті 17 Закону, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

При цьому, частиною п'ятою статті 17 Закону передбачено, що в разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Поряд із цим, суд зауважує, що приписами статті 17 Закону не встановлюють форми та вимог до рішень про застосування санкцій за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

В свою чергу, такі норми містить Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790. Зокрема, додатком до цього Порядку визначено форму рішення про застосування фінансових санкцій, яке виноситься в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Разом із тим, відповідно до пункту 10 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (Перехідні положення) нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, Державної податкової адміністрації України та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті до набрання чинності цим Кодексом на виконання законів з питань оподаткування, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів про оподаткування (в тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, будь-які норми, що прийняті до набрання чинності Податковим кодексом України або одночасно з ним, можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам цього Кодексу.

Зазначене стосується також і норм, які регулюють повноваження контролюючих органів у розумінні Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Наведена норма в імперативному порядку зобов'язує контролюючий орган визначити суму грошових зобов'язань за штрафними санкціями платникові податку в тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідний орган.

Отже, обов'язок контролюючого органу є безумовним і виникає в тому разі, коли контролюючим органом виявлено відповідні порушення, що тягнуть за собою застосування до платника податків штрафних санкцій.

Водночас статтею 113 Податкового кодексу України передбачено, що штрафні (фінансові) санкції застосовуються також і за порушення вимог іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладено на контролюючі органи.

Таким чином, обов'язком контролюючих органів у розумінні Податкового кодексу України є визначення суми грошових зобов'язань у вигляді штрафних санкцій за порушення норм іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладений на контролюючі органи.

Зазначене поширюється також і на санкції за порушення норм законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки контроль за дотриманням відповідних норм покладено на органи доходів і зборів України.

При цьому, відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З наведеного визначення випливає, що поняття грошового зобов'язання охоплює всі суми коштів, які підлягають сплаті як штрафні санкції за порушення вимог законодавства, дотримання якого контролюють контролюючі органи. Не є винятком і штрафні санкції за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у разі, коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Зазначена норма чітко встановлює, що в разі, коли контролюючий орган діє на підставі статті 54 цього Кодексу (тобто коли він зобов'язаний визначити, зокрема, суму штрафу за порушення вимог законодавства, дотримання якого ним контролюється), такий орган приймає податкове повідомлення-рішення.

При цьому в пункті 58.1 статті 58 Податкового кодексу України безпосередньо зазначено, що податкове повідомлення-рішення приймається в разі визначення суми грошового зобов'язання, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідні органи.

Зазначене цілком стосується органів доходів і зборів України, які контролюють дотримання вимог законодавства щодо обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Варто зауважити, що розглядувана законодавча норма є імперативною.

З огляду на аналіз викладених законодавчих приписів контролюючий орган у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов'язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобов'язаний прийняти податкове повідомлення-рішення.

А тому, прийняття будь-яких інших рішень контролюючим органом у розумінні Податкового кодексу України в разі виявлення порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, суперечитиме Податковому кодексу України.

Приписи статті 17 Закону у розглядуваному контексті можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить нормам Податкового кодексу України. Тому форма та порядок направлення відповідних рішень визначаються нормами Податкового кодексу України.

Зазначене стосується також і норм зазначеного раніше Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Форма рішення про застосування фінансових санкцій, передбачена цим підзаконним нормативно-правовим актом, не може застосовуватися контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України, оскільки відповідні норми Порядку в цій частині суперечать приписам Податкового кодексу України, який має вищу юридичну силу та підлягає застосуванню до цих правовідносин з урахуванням Перехідних положень до Кодексу.

Таким чином, з 1 січня 2011 року (від часу набрання чинності Податковим кодексом України) у контролюючих органів в розумінні Податкового кодексу України відсутні повноваження щодо прийняття інших рішень, крім податкових повідомлень-рішень, якими можуть бути визначені грошові зобов'язання.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Однак, як встановлено судом вище, спірне рішення прийнято на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який, як встановлено рішенням суду, складений із порушеннями прав позивача, а отже, спірне рішення, на думку суду. прийнято контролюючим органом поза межами своєї компетенції та зі змісту цього рішення не зрозуміло, на підставі якого порушення застосовано відповідні штрафні санкції до позивача.

Аналогічна позиція доведена Вищим адміністративним судом України в інформаційному листі від 28 березня 2014 року №375/11/14-14.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення відповідача про застосування фінансової санкції № від 17.03.2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до головного управління Міндоходів у Харківській області, Нововодолазької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування рішення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати рішення Нововодолазької ОДПІ Головного Управління Міндоходів у Харківській області про застосування фінансових санкцій від 17 березня 2015 року №.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10 серпня 2015 року.

Суддя М.О.Лук'яненко