Справа № 815/3970/15
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3970/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши у порядку скороченого провадження в м. Одесі адміністративну справу за позовом Ізмаїльської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 356,05 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Ізмаїльська об'єднана Державна податкова інспекція ГУ ДФС в Одеській області звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 356,05 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач знаходиться на спрощеній системі оподаткування та відноситься до другої групи платників єдиного податку за ставкою єдиного податку 20 % розміру мінімальної заробітної плати. В порушення п.п.295.1 ст.295 відповідач не сплачує суму нарахованої податковим органом суму штрафної санкції у зв'язку з порушенням граничного строку сплати єдиного податку, визначеної податковим повідомленням-рішенням № від 13.10.2014 року, в результаті чого станом на 01.07.2015 року, з урахуванням часткової сплати, відповідач має податкову заборгованість по єдиному податку в сумі 356,05 грн. Відповідачу направлена податкова вимога з узгодженою сумою податкового зобов'язання від 11.11.2014 № 1384-25, проте заборгованість не сплачена, у зв'язку з чим позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача у дохід держави в судовому порядку.

Ухвалу суду про відкриття скороченого провадження було надіслано відповідачу за адресою, зазначеною у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та в позовній заяві, але, повернуто до суду з поштовою відміткою «за вказаною адресою не проживає».

Згідно з ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

У зв'язку із вказаними обставинами суд вважає, що відповідачу копія ухвали про відкриття скороченого провадження у справі вручена належним чином, жодних заяв про визнання позовних вимог чи заперечень на адміністративний позов до суду не надходило.

Розгляд справи проведено в порядку скороченого провадження у відповідності із ст. 183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі. Суддя за результатами розгляду справи у порядку скороченого провадження, оцінивши повідомленні позивачем обставини вважає їх достатніми для прийняття рішення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 зареєстровано 10.12.2012 року як суб'єкта підприємницької діяльності та взято на податковий облік як платника податків в податковому органі з 12.12.2012 року за №82434 (а.с. 8-10).

Пунктом 291.3 ст.291 глави 1 розділу ХІV ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідач обрав спрощену систему оподаткування, на якій знаходиться з 01.01.2013 року та відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 10.12.2012 року відноситься до другої групи платників єдиного податку із ставкою єдиного податку 20% розміру мінімальної заробітної плати (а.с.14).

Згідно зі ст. 294 ПК України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік. Пунктом 295.1 ст. 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до п. 16.1.4 ст.16 ПК України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 14.1.175 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом суб'єкта господарювання.

Статтею 300 ПК України встановлено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

В силу п. 15.1. ст. 15 Кодексу, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи що податковий борг позивача по єдиному податку виник у зв'язку з несплатою у встановлений законодавством строк самостійно визначених податкових зобов'язань згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 10.12.2012 року (а.с.14).

Так, відповідно до Акту перевірки Ізмаїльської ОДПІ від 09.10.2014 року №1570/1702/НОМЕР_1, податковим органом встановлено порушення відповідачем п.122.1 ст.122 Податкового кодексу України (а.с.12).

Відповідно до п.122.1 ст.122 ПКУ, несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

На підставі встановлених порушень та акту перевірки, позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення № на суму 573,50 грн., яке направлено відповідачу, але повернуто на адресу податкового органу з відміткою відділення поштового зв'язку «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.13).

З метою погашення податкового боргу у добровільному порядку, позивачем направлена на адресу відповідача податкова вимога з узгодженою сумою податкового зобов'язання від 11.11.2014 № 1384-25, з урахуванням часткової переплати, на суму 356,05 грн., але сума боргу ФОП ОСОБА_1 не сплачена (а.с.16-17).

Відповідно до довідки-розрахунку податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб та облікової картки платника (а.с.7, 17) сума боргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 по єдиному податку з фізичних осіб станом на 01.07.2015 року складає 356,05 грн.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 Кодексу, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до п.п. 95.1., 95.2. ст. 95 Кодексу, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Доказів сплати боргу або доказів оскарження податкової вимоги від 11.11.2014 № 1384-25 та податкового повідомлення-рішення відповідачем до суду не надано, а тому дана заборгованість є узгодженою.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач довів суду обставини на яких ґрунтуються його позовні вимоги та надав суду необхідні докази, в підтвердження своїх позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 183-2, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Ізмаїльської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 356,05 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) податкову заборгованість по сплаті єдиного податку з фізичних осіб у сумі 356 /триста п'ятдесят шість/ грн. 05 коп. на користь держави на р/р №0236, код платежу 18050400 отримувач УДКСУ в Кілійському районі Одеської області, , банк отримувача ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому та скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П.Марин