Справа № 808/3001/15
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року (11 год. 35 хв.) Справа № 808/3001/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Максименко Л.Я.

Розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, м. Запоріжжя

до відповідача: Військового радгоспу «Дніпровський», м. Запоріжжя

про: стягнення коштів за податковим боргом з рахунків платника податків у банках, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач або ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області) звернулась із адміністративним позовом до Військового радгоспу «Дніпровський» (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути кошти з рахунків платника податків - Військового радгоспу «Дніпровський» у банках, обслуговуючих такого платника податків, за податковим боргом в сумі 11 072,61 грн., в тому числі з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 8 123,30 грн. та частину чистого прибутку (доходу) господарських організацій в розмірі 3 062,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом на загальну суму 11 072,61 грн., в тому числі з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 8 123,30 грн. та з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій в розмірі 3 062,00 грн. Дана заборгованість виникла в результаті несплати в повному обсязі самостійно задекларованих податкових зобов'язань, визначених платником податків у поданих до контролюючого органу податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20.02.2012 № 1961, від 20.02.2013 № , від 20.02.2014 № , а також узгоджених грошових зобов'язань, донарахованих контролюючим органом згідно податкових повідомлень-рішень від 27.02.2012 № та від 28.04.2014 № . Крім того, за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов'язань, відповідачу нараховано пеню в розмірі 603,07 грн. Вказує, що з метою погашення заборгованості відповідачу були вручені перша податкова вимога від 08.10.2001 № 1/33 та друга податкова вимога від 15.11.2001 № 2/203, які залишились без виконання. Враховуючи те, що відповідачем в добровільному порядку не погашено заборгованість до бюджету, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.06.2015 відкрито провадження в адміністративній справі № 808/3001/15 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 22.06.2015.

Відповідно до ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 22.06.2015 провадження у справі зупинялось до 08.07.2015.

Згідно ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2015 провадження у справі поновлено.

У судове засідання, призначене на 08.07.2015, представники сторін не з'явились. Про дату, час та місце розгляду справи позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується долученими до матеріалів справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

08.07.2015 від позивача до суду надійшла заява (вх. № 28585) про часткове відкликання адміністративного позову, згідно якої ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області просить стягнути з відповідача податковий борг в сумі 9 033,45 грн., в тому числі з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 7 786,14 грн. та з частини чистого прибутку в розмірі 1 360,00 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.07.2015 задоволено заяву ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області та залишено позовну заяву без розгляду в частині стягнення коштів з рахунків платника податків - Військового радгоспу «Дніпровський» у банках, обслуговуючих такого платника податків, за податковим боргом з земельного податку з юридичних осіб за період з березня 2012 року по квітень 2012 року в розмірі 337,16 грн. та з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій зі сплати грошових зобов'язань за податковим повідомленням-рішенням від 27.02.2012 № в розмірі 1 702,00 грн.

Також, позивач просить суд провести судове засідання без участі представника ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, про що зазначено у поданій до суду заяві від 08.07.2015 № б/н (вх. № 28585).

Причини неявки в судове засідання представника відповідача суду невідомі.

19.06.2015 від відповідача до суду надійшла заява (вх. № 25680), згідно якої Військовий радгосп «Дніпровський» часткового визнає позовні вимоги. Будь-яких інших пояснень або відзиву по суті позовних вимог від відповідача до суду не надходило.

За приписами ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів в порядку письмового провадження.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія від 22.04.2015, відповідач - Військовий радгосп «Дніпровський»() зареєстрований як юридична особа 06.07.1994.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України) визначено обов'язок платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 49.1ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Як передбачено ст. 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

З матеріалів справи судом з'ясовано, що Військовим радгоспом «Дніпровський» подані до контролюючого органу податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), зокрема:

- податкова декларація від 20.02.2012 № 1961 за 2012рік, згідно якої відповідачем самостійно нараховано та задекларовано до сплати земельного податку на 2012 рік в сумі 2 693,65 грн. Розмір щомісячних платежів у період з січня 2012 року по листопад 2012 року (включно) становить 224,47 грн. та у грудні 2012 року - 224,48 грн.;

- податкова декларація від 20.02.2013 № за 2013 рік, згідно якої відповідачем самостійно нараховано та задекларовано до сплати земельного податку на 2013 рік в сумі 2 693,65 грн. Розмір щомісячних платежів у період з січня 2013 року по листопад 2013 року (включно) становить 224,47 грн. та у грудні 2013 року - 224,48 грн.;

- податкова декларація від 20.02.2014 № за 2014 рік, згідно якої відповідачем самостійно нараховано та задекларовано до сплати земельного податку на 2014 рік в сумі 2 693,65 грн. Розмір щомісячних платежів у період з січня 2014 року по листопад 2014 року (включно) становить 224,47 грн. та у грудні 2014 року - 224,48 грн.

За правилами п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено,що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Судом з'ясовано, що упередбачений законом термін відповідачем не сплачено в повному обсязі задекларовану суму податкових зобов'язань зземельного податку за період з березня 2012 року по грудень 2012 року, з січня 2013 року по грудень 2013 року та з січня 2014 року по грудень 2014 року, тому вона набула статусу податкового боргу.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість з земельного податку з юридичних осіб за період з травня 2012 року по грудень 2012 року, з січня 2013 року по грудень 2013 року та з січня 2014 року по грудень 2014 року на загальну суму 7 183,07 грн.

Крім того, згідно приписів п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п. 131.1ст. 131 Податкового кодексу України, нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

Згідно картки особового рахунку платника податків, за відповідачем рахується залишок несплаченої пені в розмірі 603,07 грн.

Підсумовуючи вищенаведені, встановлені судом, обставини, податковий борг відповідача з земельного податку з юридичних осіб становить 7 786,14 грн., з яких пеня складає 603,07 грн.

Також, за відповідачем обліковується податковий борг з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій в розмірі 1 360,00 грн., який виник на підставі наступного.

Судом встановлено, що 07.04.2014 на підставі п.п. 4 п. 1 ст. 20 Податкового кодексу України головним державним інспектором сектору відділу податку на прибуток управління оподаткування та контролю об'єктів і операцій ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя Лемешевою С.А. проведено невиїзну документальну перевірку платника податку на прибуток Військовий радгосп «Дніпровський» з питання неподання або несвоєчасного подання розрахунку частини чистого прибутку за 1 квартал 2012 року, 1 півріччя 2012 року, 9 місяців 2012 року, 2012 рік, 1 квартал 2013 року, 1 півріччя 2013 року, 9 місяців 2013 року та 2013 рік. В ході даної перевірки виявлено порушення платником податків п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п.п. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, а саме неподання податкових декларацій з податку на прибуток (розрахунків частини чистого прибутку) за вищезазначені періоди.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт від 07.04.2014 № 56/08-30-1510/22992166, примірник якого отримано уповноваженою особою відповідача 16.04.2014, що підтверджується наданою позивачем копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

На підставі акту перевірки від 07.04.2014 № 56/08-30-1510/22992166 позивачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 28.04.2014 № , згідно якого відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій(державних унітарних підприємств та їх об'єднань), що вилучаються до бюджету за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1 360,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення вручено уповноваженій особі відповідача 12.05.2014, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України зазначено, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем даного податкового повідомлення-рішення, отже грошові зобов'язання за ним вважаються узгодженими та підлягають сплаті у визначеному законом порядку.

Оскільки сума штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до відповідача згідно податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 28.04.2014 № відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачена до бюджету, то вона набула статусу податкового боргу.

Таким чином, за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 9 033,45 грн., в тому числі з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 7 786,14 грн. та з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій в розмірі 1 360,00 грн., що підтверджується наявними у справі картками особового рахунку платника податків за спірний період.

Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На момент виставлення відповідачу податкових вимог, порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, процедура оскарження дій органів стягнення, визначався Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України № 2181-ІІІ).

Відповідно до п. 1.10 ст. 1 Закону України № 2181-ІІІ, податкова вимога - цеписьмова вимога податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу.

Пунктом 6.2.3 ст. 6 Закону України № 2181-ІІІ встановлено наступний порядок надсилання податкових вимог, зокрема:

- перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

- друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

З матеріалів справи судом встановлено, що 08.10.2001 позивачем сформовано першу податкову вимогу форми «Ю1» № 1/33 на загальну суму податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями у розмірі 3 820,50 грн., яка отримана уповноваженою особою відповідача 15.10.2001, про що свідчить підпис даної особи на корінці податкової вимоги.

Друга податкова вимога від 15.11.2001 № 2/203, яка сформована на загальну суму податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов'язаннями в розмірі 9 354,00 грн., отримана уповноваженою особою відповідача 21.11.2001, про що свідчить підпис даної особи на корінці податкової вимоги.

На даний час податкові вимоги від 08.10.2001 № 1/33 та від 15.11.2001 № 2/203 в порядку визначеному ст. 60 Податкового кодексу України позивачем не відкликані, оскільки з моменту їх виставлення заборгованість, яка обліковується за відповідачем, залишається не погашеною до бюджету, що підтверджується наданою ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області довідкою від 08.07.2015 № б/н.

Згідно з пп. 95.1 - 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно зі ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами частин 1, 6 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно наданої позивачем довідки про заборгованість від 08.07.2015 № б/н, на момент розгляду справи в суді за відповідачем обліковується податковий борг з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 9 727,94 грн., з яких ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області до стягнення заявлено заборгованість в сумі 7 786,14 грн.

Податковий борг відповідача з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій становить 3 062,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області від 08.07.2015 № б/н, з яких позивачем до стягнення заявлено заборгованість в сумі 1 360,00 грн.

Під час розгляду справи, відповідачем не надано суду доказів повного або часткового погашення вказаної заборгованості, нормативно та документально обґрунтованих заперечень проти позовних вимог та доказів, які б спростовували доводи позивача.

Як зазначалося вище відповідачем позовні вимоги визнані частково.

Беручи до уваги вищезазначені обставини, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, а також враховуючи, що всупереч вимогам чинного законодавства заборгованість відповідача залишається не погашеною до бюджету, суд вважає позовні вимоги ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 41, 71, 86, 94, 128, 159-163КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до Військового радгоспу «Дніпровський» про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків платника податків у банках, - задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків платника податків - Військового радгоспу «Дніпровський» (69013, Запорізька область, м. Запоріжжя, Шевченківський район, ) у банках, обслуговуючих такого платника податків, кошти за податковим боргом в сумі 9 033,45 (дев'ять тисяч тридцять три гривні 45 коп.) грн., в тому числі на користь Місцевого бюджету Шевченківського району (код отримувача 38025367, р/р 0009, код платежу 18010500, банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) кошти за податковим боргом з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 7 786,14 (сім тисяч сімсот вісімдесят шість гривень 14 коп.) грн. та на користь Державного бюджету Шевченківського району (код отримувача 38025367, р/р 0009, код платежу 21010100, банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) кошти за податковим боргом з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій в розмірі 1 360,00 (одна тисяча триста шістдесят гривень 00 коп.) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.Я. Максименко