Справа № 826/11518/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 серпня 2015 року № 826/11518/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Гарник К.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства «Просто-страхування»
до Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг
провизнання протиправним та скасування розпорядження

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі по тексту - відповідач) яким просить скасувати рішення відповідача та визнати нечиннним розпорядження від 14 травня 2015 року № 1018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/11518/15, закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 08 липня 2015 року.

У судовому засіданні 08 липня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, на підставі скарги ОСОБА_1 проведено перевірку по справі ОСОБА_2 за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів від 03 листопада 2014 року № АІ/7418007.

Перевіркою встановлено порушення ПрАТ «Просто-страхування» пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо невиконання страховиком зобов'язання протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 нього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

За наслідками перевірки складено акт про правопорушення законодавства у сфері фінансових послуг від 16 квітня 2015 року № 248/13-15/13-6 та прийнято розпорядження про застосування заходу впливу до ПрАТ «Просто-страхування» від 14 травня 2015 року № 1018, яким постановлено приписати приватному акціонерному товариству «Просто-страхування» усунути порушення законодавства про фінансові послуги в термін включно до 05 червня 2015 року.

Позивач посилаючись на протиправність оскаржуваного розпорядження, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, суд приходить до наступного.

Пунктом 1.6 Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20 листопада 2012 року №2319 передбачено, що Нацкомфінпослуг, уповноважені та посадові особи Нацкомфінпослуг в межах своїх повноважень зобов'язані в кожному випадку виявлення порушення законодавства про фінансові послуги вжити всіх необхідних заходів для документального закріплення факту такого порушення, всебічно, повно та об'єктивно дослідити обставини справи про правопорушення, а також своєчасно прийняти рішення за справою про правопорушення та застосувати передбачені законодавством заходи впливу.

Пунктом 1 частини першої статті 40 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такий захід впливу, як зобов'язати порушника вжити заходів для усунення порушення.

Згідно пункту 4.21 Положення за результатами розгляду справи про правопорушення Нацкомфінпослуг або уповноважена особа Нацкомфінпослуг приймає одне з таких рішень: про застосування заходу впливу; про закриття справи про правопорушення.

Таким чином, в межах спірних правовідносин необхідно встановити факт вчинення ПрАТ «Просто-страхування» порушень вимог законодавства у сфері надання фінансових послуг та наявність підстав для прийняття оскаржуваного розпорядження.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулює Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Пунктами 34.1 та 34.2 статті 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до абзацу 2 пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Статтею 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Незадовільне фінансове становище страховика (МТСБУ) не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

З аналізу вказаних норм вбачається, що страховик зобов'язаний розпочати розслідування події, що містить ознаки страхового випадку, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхової виплати.

Матеріали справи свідчать, що між ПрАТ «Просто страхування» та ОСОБА_2 укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів від 03 листопада 2014 року № АІ/7418007.

Забезпеченим транспортним засобом відповідно до договору (полісу) від 03 листопада 2014 року № АІ/7418007 зазначено BMW 520i, номер кузова НОМЕР_1, номерний знак НОМЕР_2.

Так, 28 листопада 2014 року за участю забезпеченого автомобіля сталась подія, що має ознаки страхової, про що свідчать довідка про дорожньо-транспортну пригоду від 28 листопада 2014 року та протокол про адміністративне правопорушення.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2014 року у справі № 755/31456/14-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного порушення за статтею 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Враховуючи, що названа вище дорожньо-транспортна пригода сталася за участю автомобіля Tayota Avalon, держномер НОМЕР_3, який перебуває у власності ОСОБА_3, ОСОБА_1, як особа, яка керувала вказаним транспортним засобом звернулась 09 лютого 2015 року до ПрАТ «Просто страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування, за результатами розгляду якої позивачем було прийняте рішення про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування від 24 лютого 2015 року № 04-1081.

Так, вказана відмова мотивована тим, що в ході проведення розслідування, позивачем було встановлено, що характер та порядок розміщення механічних пошкоджень на автомобілях свідчить про те, що вся сукупність заявлених пошкоджень не могла бути отримана при обставинах і умовах, що заявлені у поясненнях, що стало підставою для прийнятті рішення про проведення транспортно-трасологічного дослідження з залученням належних спеціалістів експертної компанії «Фаворит».

Так, висновком комплексного транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження від 02 лютого 2015 року № 3488/4 зазначено, що пошкодження передньої правої частини автомобіля Tayota Avalon, держномер НОМЕР_3 не могли утворитись від контакту з передньою лівою частиною автомобіля BMW 520i, держномер НОМЕР_2 при обставинах на які вказують водії вищезазначених транспортів.

Відтак, з урахуванням вказаного висновку, позивач прийшов до висновку, що заявниками подано свідомо неправдиві відомості про факт настання ДТП та його обставини, зокрема пошкодження отримані в результаті ДТП.

Як встановлено судом, відмовляючи у здійсненні страхової виплати у повному обсязі, позивач послався на підпункт 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Проте, при застосуванні даної норми позивачем не було враховано, що вона визначає єдину умову, яка звільняє страховика від здійснення страхової виплати: відсутність цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди забезпеченим ТЗ.

У свою чергу, представником позивача не заперечувалось проти обізнаності позивача на момент здійснення відмови про існування постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 04 грудня 2014 року у справі № 755/31456/14-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного порушення за статтею 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване розпорядження від 14 травня 2015 року № 1018 прийняте відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття такого розпорядження, а тому позовні вимоги позов Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість підстав для прийняття спірного рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.Ю. Гарник