Справа № 809/2721/15
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2015 р. Справа № 809/2721/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

За участю секретаря Драгомирецького І.М.

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Калуської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 6509,05 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

10.07.2015 року Калуська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивувала тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла в результаті несплати самостійно задекларованих грошових зобовязань та штрафних санкцій, визначених контролюючим органом в загальному розмірі 6509,05 грн.

Таким чином вищевказана сума податкового боргу підлягає до стягнення з відповідача в судовому порядку, як такого, що не погашений у встановлений строк.

Представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, з підстав наведених в позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, поштове відправлення з повісткою про виклик до суду у відповідності до приписів ч.4 ст.33 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України, направлене фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, однак повернулося до суду без вручення із відміткою працівника Укрпошти: «за закінченням терміну зберігання». В такому випадку у відповідності до ч.11 ст.35 КАС України вважається, що повістка вручена належним чином, так як поштове відправлення із даною повісткою повернене без вручення адресату з незалежних від суду причин. Наданим правом на подання заперечення проти позову відповідач не скористався. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не подав.

За таких обставин, на підставі приписів ч.4 ст.128 КАС України суд ухвалив здійснити розгляд даної адміністративної справи за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення представника позивача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпункт 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) визначає, що платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та в розмірах передбачених податковим законодавством. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1ст.38 ПК України).

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковим боргом є сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець (а.с.7-10).

Пунктом 179.1 статті 179 ПК України передбачено, що платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем подавалася відповідачу податкова декларація про майновий стан і доходи за 2013 рік (а.с.12-14), в розрахунку до якої визначено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 3000 грн та розмір авансових платежів з податку, що підлягають сплаті до бюджету в наступному за звітним році в сумі 750 грн. Оскільки відповідачем не сплачено задекларовану суму в загальному розмірі 6000 грн., дана сума набула статусу боргу. Відповідно до даних облікової кртки платника податку, за відповідачем обліковувалася переплата в сумі 1 грн, яка була зарахована в погашення податкового боргу, в результаті чого відповідачу нараховане пеню у відповідності до п.129.1 ст.129 ПК України в сумі 0,05 грн. Таким чином сума заборгованості становить 5999,05 грн.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Також встановлено, що позивачем проведено камеральну перевірку декларації про майновий стан і доходи відповідача, якою встановлено порушення п.п.177.5.2 п.177.5 ст.177 та п.п.48.18.5 п.48.18 ст.48 ПК України, а саме несвоєчасне подання податкових декларацій за 2011, 2012 та 2013 роки, відповідальність за що передбачена п.120.1 статті 120 ПК України.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України, неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

На підставі висновку вищевказаного акту перевірки позивачем винесено податкове повідомлення-рішення, а саме: № від 20.08.2014 року (а.с.17) за яким визначено штрафні (фінансові) санкції в розмірі 510 грн.

Вищевказаний акт перевірки та податкове повідомлення-рішення направлялося відповідачу за адресою, зазначеною у витязі з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, проте з незалежних від контролюючого органу причин невручене (а.с.15).

Відповідно до абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 ПК України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином податкове повідомлення-рішення № від 20.08.2014 року вважається врученими належним чином, проте станом на момент розгляду справи не оскаржувалося та непогашене, а тому набуло статусу боргу.

Згідно п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимог в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення рішення.

В звязку з появою податковою боргу, позивачем 26.12.2014 року винесено податкову вимогу №3471-25, якою визначено, що за позивачем станом на 26.12.2014 року рахується податковий борг в сумі 6824,82 грн (а.с.10). Дану податкову вимогу направлено відповідачу проте не вручено з незалежних від контролюючого органу причин, тому вважається такою що вручена належним чином (а.с.11).

Судом встановлено, що податкова вимога станом на момент розгляду даної адміністративної справи не оскаржена, не погашена, а визначений в ній податковий борг не сплачений. Заборгованість також підтверджується довідкою позивача №2758/10/09-06-23 від 09.07.2015 року (а.с.9) та випискою з облікової картки платника податку щодо відповідача (а.с.18-19).

Згідно з підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення обєктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Таким чином, до стягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 підлягає податковий борг в загальному розмірі 6509,05 грн (5999 грн самостійно задекларованого податку на доходи фізичних осіб, 0,05 грн пені та 510 грн штрафних (фінансових) санкцій).

Підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості судом не встановлено.

Наявність податкового боргу та його розмір відповідач не спростував, доказів сплати заборгованості суду не представив, чим фактично не заперечив суму заборгованості, яка є предметом спору в даній справі.

Згідно із пунктом 87.1. статтею 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Пунктом 87.2. даної статті Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення коштів підставною, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь бюджету податковий борг у розмірі 6509 (шість тисяч п`ятсот дев`ять) гривень 05 копійок

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 10.08.2015 року.