Справа № 138/1738/15-а
Суддя: Цибульський О. Є.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/1738/15-а
Провадження №:2-а/138/46/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року м. Могилів-Подільський Могилів Подільський міськрайонний суд Віницької області в складі:

головуючого, судді Цибульського О.Є.,

з участю секретаря Спічко А.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що у березні 2013 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі із заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Однак, рішенням управління від 11 вересня 2014 року йому відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», оскільки відсутній необхідний 21- річний стаж роботи за вислугу років.

Відповідно до листа про відмову в призначенні пенсії від 11.09.2014 року, відповідач зарахував до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років за ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», 13 років 2 місяці 4 дні, а саме:

- 09.01.2002 - 15.03.2013 - на прокурорських посадах, перелічених у ст. 56 Закону України «Про прокуратуру», що складає 11 років 2 місяці 8 днів;

- 23.11.1985 - 18.11.1978 - строкова військова служба, що складає 1 рік 11 місяців 26 днів.

При цьому, відповідач відмовив у зарахуванні до 21-річного стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, періоди роботи державним службовцем в Могилів - Подільському міському суді з 02.12.1988 по 01.09.1989, з 17.01.1990 по 31.08.1995 - на посаді судового виконавця; з 01.09.1995 по 08.05.1996 - на посаді помічника голови Могилів-Подільського міського суду, мотивуючи це тим, що до вислуги років зараховується робота на посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, а він отримав диплом про вишу освіту лише у 1999 році. Також відповідачем не зараховано позивачу до вислуги років період роботи з 08.05.1996 по 08.01.2002 на посадах інспектора митної служби Могилів-Подільської митниці, оскільки дані посади не відносяться до посад державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

З такими висновками управління ПФУ в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі позивач не згідний, та вважає їх помилковими, що в свою чергу призвело до прийняття незаконного рішення про відмову у призначенні йому пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Частиною 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що була чинна на час звернення за призначенням пенсії) передбачено право прокурорів та слідчих на пенсію за вислугу років незалежно від віку та за наявності на день звернення з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - вислуги від 21 року, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 11 років.

Тобто, даною нормою Закону України «Про прокуратуру» закріплені особливі умови пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих за наявності у них необхідного спеціального стажу, а саме стажу роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими пов'язане пільгове або за особливими правилами пенсійне забезпечення, відмінне від загальних умов пенсійного забезпечення осіб.

Позивач в позовній заяві зазначає, що вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред'являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Так, стаття 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Правом вислуги років користуються різні категорії осіб, у тому числі й прокурорсько - слідчі працівники на підставі Закону України «Про прокуратуру».

Згідно ч. 6 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Таким чином, ч. 6 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачає зарахування до вислуги років роботу на посадах державних службовців, які, як правило, займають особи з вищою освітою. При цьому, ч. 6 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» не містить прямого посилання щодо необхідності мати вищу юридичну освіту для осіб, які займали посади державних службовців в державних органах влади, як необхідної умови для зарахування періоду їх перебування на вказаних посадах до стажу роботи для отримання ними права на пенсію за вислугу років.

Законом України «Про державну службу» визначено поняття державної служби, яка полягає у професійній діяльності осіб (державних службовців), які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави. Посадовими особами є, зокрема, державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно - розпорядчих та консультативно - дорадчих функцій.

Те, що у період роботи в Могилів-Подільському міському народному суді з 02.12.1988 по 01.09.1989 та з 17.01.1990 по 06.10.1994 на посаді судового виконавця; з 07.10.1994 по 01.08.1995 на посаді судового виконавця Могилів-Подільського міського суду; з 01.09.1995 по 08.05.1996 - на посаді помічника голови Могилів-Подільського міського суду, що складає 7 років 22 дні - позивач мав статус державного службовця, встановлюється ст. 25 Закону України «Про державну службу» та постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 «Про порядок обчислення стажу державної служби», згідно якої до стажу державної служби зараховується:

робота (служба) на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців;

на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв'язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів;

на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатками.

Крім того, 30.03.1994 (тобто після набрання чинності Законом України «Про державну службу № 3723-ХІІ від 16.12.1993) позивач прийняв присягу державного службовця. При цьому, відсутність вищої юридичної освіти не є підставою для не зарахування даних періодів роботи до стажу державної служби, а отже й до вислуги років, що дає право на пенсію згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Також, незаконним є висновок управління ПФУ в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі щодо відмови у зарахуванні до вислуги років періоду роботи на посадах в Державній митній службі, оскільки дані посади не відносяться до посад державних службовців.

З 08.05.1996 по 08.01.2002 позивач працював на посадах інспектора, інспектора митної служби Могилів-Подільської митниці (що складає 5 років 8 місяців), 24.07.1997 прийняв присягу державного службовця.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про державну службу» державна служба України - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями та мають відповідні службові повноваження. Статтею 9 даного Закону визначено, що регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.

Згідно ст. 8 Митного кодексу України N 1970-ХІІ від 12.12.1991 (діяв до 01.01.2004) спеціально уповноваженим органом в галузі митної справи є Державна митна служба України, яка є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом. Відповідно до ст. 9 вказаного кодексу безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи України. Система митних органів України складається з Державної митної служби України, регіональних митниць, митниць, спеціалізованих митних управлінь та організацій, установ і навчальних закладів. Згідно ст. 156 Митного кодексу України працівник митного органу є представником державного органу.

Згідно зі ст. 407 Митного кодексу України № 92-ІV від 11.07.2002 (чинний з 01.01.2004 по 01.06.2012) посадовими особами митної служби України є працівники митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, на яких цим Кодексом та іншими законами України покладено здійснення митної справи, організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і яким присвоєно спеціальні звання. Статтею 408 цього ж Кодексу визначено, що правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу». За змістом ч. 1 ст. 413 Митного кодексу України особи, які вперше зараховуються на посади державної служби у митних органах, спеціалізованих митних установах та організаціях, приймають Присягу державного службовця.

Згідно п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах державних службовців в державних органах, передбачених у ст. 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, тощо.

Отже, на законодавчому рівні закріплено положення, що стаж роботи посадовою особою митної служби в органах митного контролю зараховується до стажу державної служби, а тому відмова відповідача у зарахуванні даного періоду роботи позивача до вислуги років, оскільки дані посади не зараховуються до посад державних службовців, є безпідставною.

На час звернення за призначенням пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», стаж роботи позивача на посадах державних службовців складає 12 років 8 місяців 22 дні, стаж роботи на прокурорських посадах складав 11 років 2 місяці 8 днів, таким чином стаж робота на посадах, що зараховується до вислуги років складає 23 роки 10 місяців 30 днів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції чинній на день звернення за призначенням пенсії) пенсія за вислугу років прокурорам і слідчим призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ст. 99 КАС України, встановлено строк звернення до адміністративного суду, який для даних правовідносин становить шість місяців.

А тому, позивач просить суд, поновити строк звернення до адміністративного суду, так як він його пропустив з поважних причин, так як в зазначений строк періодично хворів, а саме в період звернення до суду з 09.10.2014 року по 31.03.2015 року і за станом здоров'я та матеріальним станом, завантаженістю на роботі, не міг своєчасно звернутись до суду.

На підставі наведеного в позовній заяві, позивач просить суд: поновити йому строк звернення до адміністративного суду, так як він його пропустив з поважних причин. Визнати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі про відмову у призначенні йому пенсії за вислугу років протиправним.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі призначити йому пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» із розрахунку 80% від суми його місячної заробітної плати, починаючи з дати звернення за призначенням пенсії - з 28 березня 2013 року, зарахувавши до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, періоди роботи на посадах державних службовці в Могилів-Подільському міському суді з 02.12.1988 по 01.09.1989, з 17.01.1990 по 31.08.1995, з 01.09.1995 по 08.05.1996, та в Могилів-Подільській митниці з 08.05.1996 по 08.01.2002.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, обставини зазначені в позовній заяві ствердив.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просив в позові відмовити. Позицію свою мотивував тим, що дійсно при перевірці, стажу роботи позивача, стаж роботи на зазначених посадах підтвердився, але в призначенні йому пенсії було відмовлено, в звязку з тим, що на той момент працюючи на посадах державного службовця він не мав вищої юридичної освіти.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та пенсійну справу позивача, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

28.03.2013 року, позивач звернувся до відповідача з заявою про призначенні йому пенсії за вислугу років (а.с.23).

Як вбачається з відповіді за №2826/06-74/02-10 від 11.09.2014 управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі, з протоколу №16 засідання комісії по розгляду спірних питань, повязаних з призначенням та виплатою пенсії від 08.04.2013, позивачу відмовлено в призначенні пенсії на тих умовах, що зазначені ним в позовній заяві (а.с.5-6, 24)

Відповідно до довідки, яка видана прокуратурою Вінницької області №11-89 вих-15 від 27.01.2015, позивач працює в органах прокуратури з січня 2002 року, а з 01.06.2012 року по теперішній час на посаді старшого прокурора Могилів-Подільської міжрайонної прокуратури (а.с.7).

Копією трудової книжки позивача стверджується, що він дійсно працював на посадах державного службовця, а саме: в Могилів-Подільському міському та районному суді з 02.12.1988 по 01.09.1989, з 17.01.1990 по 31.08.1995 - на посаді судового виконавця; з 01.09.1995 по 08.05.1996 - на посаді помічника голови Могилів-Подільського міського суду; з 08.05.1996 по 08.01.2002 на посадах інспектора митної служби Могилів-Подільської митниці (а.с.8-14), диплом про вишу освіту отримав у 1999 році. Дані періоди роботи, відповідно до ч.1 та ч.6 ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (в редакції 1991 року із змінами та доповненнями); ст. 8,9, 156 Митного кодексу України (в редакції 1991 року із змінами та доповненнями); ст. 407,408,413 Митного кодексу України (в редакції 1991 року із змінами та доповненнями); ч.1 ст.25 ЗУ «Про державну службу» (в редакції 1993 року із змінами та доповненнями); відносяться до державної служби.

Крім того, представник відповідача не заперечував, що єдиним спірним питанням в призначенні пенсії позивачу, була відсутність у нього диплома про вищу освіту під час певних періодів роботи на посадах державного службовця. Сам стаж роботи на державній службі, відповідачем не оспорюється.

Відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (який діяв в редакції на час звернення за призначенням пенсії), зараховується до стажу роботи, що дає право на пенсію, стаж роботи на посадах державних службовців, що займають особи, як правило, з вищою освітою. Позивач таку роботу у вказаний період виконував і це визнається відповідачем, а відсутність диплому про вищу освіту не є підставою для відмови в зарахуванні до трудового стажу державного службовця, що дає право на пенсію згідно зазначеного вище Закону.

Відповідно до довідки, яка видана КУ «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» від 23.06.2015 за №01/01-04-1250, позивач з 09.10.2014 по 31.03.2015 періодично хворів (а.с.18).

На підставі наведеного вище, враховуючи ту обставину, що позивач хворів, і не міг своєчасно звернутися до суду, суд вважає за необхідне поновити йому строк звернення до суду та задовольнити його позовні вимоги.

Керуючись до ч.1 та ч.6 ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (в редакції 1991 року із змінами та доповненнями); ст. 8,9,156 Митного кодексу України (в редакції 1991 року із змінами та доповненнями); ст. 407,408,413 Митного кодексу України (в редакції 1991 року із змінами та доповненнями); ч.1 ст.25 ЗУ «Про державну службу» ( в редакції 1993 року із змінами та доповненнями); постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 «Про порядок обчислення стажу державної служби; ст. 9, 71, 86, 99,100,159, 161-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Визнати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області - протиправним.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, пенсію за вислугу років, згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції 1991 року із змінами та доповненнями до нього), починаючи з дати звернення за призначенням пенсії з 28 березня 2013 року, зарахувавши до стажу, що дає право не пенсію за вислугу років, періоди роботи на посадах державних службовців в Могилів-Подільському міському суді з 02.12.1988 по 01.09.1989, з 17.01.1990 по 31.08.1995 та з 01.09.1995 по 08.05.1996, та в Могилів-Подільській митниці з 08.05.1996 по 08.01.2002 рік.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: