Справа № 368/1629/14-а
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1629/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2014 року Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Губенко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації по відмові надати йому статусу інваліда війни з видачею відповідного посвідчення, зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації надати йому статус інваліда війни з видачею відповідного посвідчення, посилаючись на те, що він, ОСОБА_1, звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації із заявою про надання йому статусу інваліда війни з видачею відповідного посвідчення на підставі п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки він залучався до складу формувань Цивільної оборони та став інвалідом внаслідок захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідач своїм листом № 617 від 04.08.2014 р. відмовив у наданні йому статусу інваліда війни, посилаючись на те, що на даний час механізм реалізації положень п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чітко не визначений.

З підстав зазначених нижче дії відповідача по відмові в наданні йому статусу інваліда війни з видачею відповідного посвідчення є незаконними.

Згідно п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

В період з 1985 р. по 1986 р. він працював плотником - бетонщиком в Пересувній механізованій колоні № 4 тресту «Київсільбуд».

Відповідно до довідки ПМК №4 тресту «Київсільбуд» він з 28.04.1986 р. по 02.05.1986 р. систематично знаходився в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС і здійснював навантаження піску в мішки під вертольоти, 28-30.04.1986 р. навантаження піску в с. Лелев, а 01 -02.05.1986 р. - в м. Чорнобиль.

Під час виконання ним робіт до ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС він був залучений до складу формувань цивільної оборони та відряджений в Чорнобильський район з 28.04.1986 р. по 02.05.1986 р. для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Підтвердженням його залучення до складу формувань цивільної оборони є довідка Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації № 01.01-09/1198/19 від 25.07.2014 р., в якій зазначено, що Департамент, як колишній штаб Цивільної оборони Київської області, підтверджує, що він в період з 28.04.1986 р. по 02.05.1986 р. приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованого формування ЦО Чорнобильського району і був залучений до виконання заходів ЦО по локалізації джерел радіоактивного забруднення.

Підставою для видачі довідки було Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111- 1976 р., накази заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелізації) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 р. (Настанова по організації та веденню Цивільної оборони в юні (сільському) на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), розпорядження начальника ЦО СРСР від 26.04.1986, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 16 рік (від 29.04.1986 № 01, від 30.04.1986 № 02, від 19.05.1986 № 52 та інші), довідка про це та характер виконаних робіт, архівні дані, друковані видання, документи і матеріали по ЦО 1986 рік, які зберігаються в департаменті, інші офіційні документи.

17.09.2001 р. йому було встановлено другу групу інвалідності довічно, причиною її є захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується Довідкою до акту огляду МСЕК Сер. КИО - 1 № 148265 від 18.09.2001 р. та експертним висновком № 2335-1355 від 17.11.1998 р. У зв'язку з чим йому було видано свідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (Категорія 1) серія А № 19746 від 25.02.1999 р.

Отже, враховуючи те, що він був залучених до формувань Цивільної оборони під час проведення робіт по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та став інвалідом внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», йому може бути наданий статус інваліда війни з видачею відповідного посвідчення.

Згідно п. 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №302 від 12.05.1994 р. «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються пенсіонерам, які отримують пенсії в органах Пенсійного фонду, органами праці та соціального захисту населення.

Такими чином, дії відповідача по відмові в наданні йому статусу інваліда війни з видачею відповідного посвідчення є незаконними та порушують його права на отримання такого статусу та відповідних пільг передбачених для такої категорії осіб.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася та подала до суду заперечення, в якому просила справу слухати у відсутність представника УСЗН та в позові до управління соціального захисту населення просимо відмовити згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року з наступних підстав. Згідно статті 7 пункт 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» управління соціального захисту населення встановлює статус інваліда війни. Статус встановлюється на підставі довідки, яка містить інформацію про наказ або розпорядження про залучення особи до формувань цивільної оборони, займану посаду та документів про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також довідки про встановлення інвалідності внаслідок захворювання повязаного з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. За пунктом 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать особи, залучені до складу формувань цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків чорнобильської катастрофи. На звернення заявника за №10 від 29.07.2014 року до Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації по розгляду документів відносно питань, пов'язаних із встановлення статусу інваліда війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» була надана письмова відповідь за №617 від 04.08.2014 року згідно роз'яснення Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків ЧК. Органи соціального захисту населення встановлюють статус інваліда війни на підставі довідки , яка містить інформацію про залучення особи до формувань Цивільної оборони та документів про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також довідки про встановлення інвалідності внаслідок захворювання , пов'язаного з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Однак практика реалізації пункту 9 ст. 7 зазначеного Закону виявила складність застосування цієї норми щодо працівників, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованих формувань Цивільної оборони, або були прикомандировані до воєнізованих формувань ЦО ( зведених загонів протипожежної та медичних служб , зведених мобільних загонів спеціального захисту Київської, Чернігівської та Черкаської областей), оскільки не всі роботи, до виконання яких залучались зазначені особи можуть бути віднесені до завдань формувань Цивільної оборони. Оскільки довідки видаються, Комісією з питань підтвердження участі в ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи Управління з питань надзвичайних ситуацій не містять інформації про розпорядчий документ (наказ чи розпорядження) про залучення особи до формувань Цивільної оборони та усіх відомостей про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС , законодавством України не передбачено створення зазначеної комісії, рішення повинні прийматись на підставі документів. Враховуючи , що на теперішній час механізм реалізації положень пункту 9 статті 7 Закону України ,,Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту,, чітко не визначений, для врегулювання зазначеного питання у Міністерстві створено Робочу групу у складі всіх зацікавлених міністерств та відомств, яка опрацьовує пропозиції щодо внесення змін до чинного законодавства.

Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до частково задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

В період з 1985 р. по 1986 р. позивач - ОСОБА_1 працював плотником - бетонщиком у Пересувній механізованій колоні № 4 тресту «Київсільбуд».

Відповідно до довідки ПМК №4 тресту «Київсільбуд» позивач з 28.04.1986 р. по 02.05.1986 р. систематично знаходився в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС і здійснював навантаження піску в мішки під вертольоти, а саме: 28 - 30.04.1986 р. навантаження піску в с. Лелев, а 01 - 02.05.1986 р. - в м. Чорнобиль.

Під час виконання ним робіт до ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивач був залучений до складу формувань цивільної оборони та відряджений в Чорнобильський район з 28.04.1986 р. по 02.05.1986 р. для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Підтвердженням залучення позивача до складу формувань цивільної оборони є довідка Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації № 01.01-09/1198/19 від 25.07.2014 р., в якій зазначено, що Департамент, як колишній штаб Цивільної оборони Київської області, підтверджує, що він в період з 28.04.1986 р. по 02.05.1986 р. приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованого формування ЦО Чорнобильського району і був залучений до виконання заходів ЦО по локалізації джерел радіоактивного забруднення.

29.07.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про видачу йому посвідчення «Інвалід війни».

04 серпня 2014 року відповідач листом № 617 відмовив йому у наданні статусу «Інвалід війни» з тих підстав, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, зазначених у ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"

Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18 березня 1976 року №1111, та Положенням про невоєнізовані формування Цивільної оборони СРСР, затвердженим наказом начальника ІДО СРСР від 06 червня 1975 року №90, формування Цивільної оборони, в тому числі невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення.

Таким чином, особа, інвалідність якої пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і яка залучена до складу формувань цивільної оборони у вказаний період, за наявності документів, підтверджуючих право на отримання статусу інваліда війни, має право отримати такий статус з видачею відповідного посвідчення.

Закон України від 22.10.1993 р. № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551 встановлено, що до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 р. № 302 посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причини інвалідності.

Згідно пункту 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, посвідчення інваліда війни видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Необхідність надання будь-яких інших документів на підтвердження факту участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи законодавством не передбачено.

Згідно з п. 7 Положення, посвідчення інваліда війни видаються пенсіонерам, які отримують пенсії в органах Пенсійного фонду, органами праці та соціального захисту населення, іншим пенсіонерам - органами, в яких вони перебувають на обліку для призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

У відповідності до п. 12 цього Положення посвідчення, зазначені в пунктах 3, 4 і 5, зокрема «Посвідчення інваліда війни» видаються інвалідам війни на підставі одного з таких документів: «Удостоверение инвалида Отечественной войны», «Удостоверение инвалида о праве на льготы», для малолітніх в'язнів - «Удостоверение» і довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності, довідки, видані органами Міноборони, МВС, Держспецзв'язку, МНС, СБ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, Мінпраці.

Зокрема, в наданому пакеті документів до заяви про отримання статусу позивачем надано довідку МСЕК № 1148265.

В даному випадку, позивачем надано як відповідачу, так і суду докази наявності підстав для встановлення статусу інваліда війни передбачених п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону, а тому колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для частково задоволення позову.

Аналогічна правова позиція закріплена в ухвалах ВАСУ № К-39164/10 від 06.04.11р., № К-36579/10 від 20.07.11р., № К/9991/4541/11 від 29.05.14 р.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову та визнає дії управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької РДА щодо відмови ОСОБА_1 надати статус інваліда війни неправомірними і зобовязує управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації переглянути матеріали щодо надання статусу інваліда війни ОСОБА_1, тому в іншій частині позивачу суд відмовляє.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, ст. 19 Конституції України, ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст.. 7 п. 9, 18 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 35 Закону України «Про правові засади цивільного захисту», суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької РДА щодо відмови ОСОБА_1 надати статус інваліда війни неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації переглянути матеріали щодо надання статусу інваліда війни ОСОБА_1.

В решті позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протя гом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини тре тьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отри мання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можли вість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії поста нови суду.

Суддя ОСОБА_2