Справа № 2-а-53/10
Суддя: Жамбровський С. І.
Дата ухвалення: 2010-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вугледарський міський суд Донецької області
м. Вугледар 6 квітня 2010 р.
Суддя Вугледарського міського суду Донецької області Жамбровський С.І., розглянувши в порядку письмового провадження за нормами адміністративного судочинства справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Вугледар Донецької області про відновлення пропущеного строку звернення до суду за захистом своїх прав, визнання дій неправомірними та зобовязання до нарахування не виплачених сум пенсії,-
26.01.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Вугледар Донецької області про відновлення пропущеного строку звернення до суду за захистом своїх прав, визнання дій неправомірними та зобовязання донарахування не донарахованих сум пенсії у відповідності до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни як «Дитині війни» з 01.01.2006 р.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він має статус Дитини війни у звязку з чим, у відповідності до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, виплачувана йому пенсія повинна підвищуватись на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Вважав, що положення Законів України Про державний бюджет України на 2006 рік га "Про Державний бюджет України на 2007 рік в частині зупинення дії ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни не відповідають Конституції України і тому не можуть застосовуватись. З підстав невідповідності ст. 22 Конституції України п.п. 2 п.41 розділ 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України вважає неможливе їх застосування з 01.01.2006 року. Позивач просив суд поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом його порушених прав, визнання дій неправомірними та зобов'язання донарахування не донарахованих сум пенсії у відповідності до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни як «Дитині війни» з 01.01.2006 р.
У письмових запереченнях відповідач позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, та пояснив, що порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, Кабінетом Міністрів України у 2006 році не було розроблено. Законом України Про Державний бюджет України на 2007 рік дія ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війни призупинена, законодавче не було врегульовано питання стосовно фінансування виплати підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком дітям війни. Відповідно до вказаного Закону підвищення до пенсії дітям війни виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Вимоги позивача щодо підвищення пенсії вважає незаконними.
У запереченнях проти позову відповідач наполягає на застосуванні строку звернення до суду, оскільки пенсія нараховувалась та виплачувалась щомісячно та позивачу був відомий її розмір.
Судове засідання по справі не призначалося, так як сторони надали до суду письмові клопотання з проханням здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження, передбаченого ч.З ст.122 КАС України, про що суд виніс відповідну ухвалу.
Вивчивши письмові заяву позивача та заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що позивач має правовий статус дитина війни, що підтверджується пенсійним посвідченням ААА № 654028.
Ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року, що набрав чинності 01 січня 2006 року, передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.
П.17 ст.77 Закону України від 20.12.2005 року № 3235-ІV Про Державний бюджет України на 2006 рік, який набрав чинності з 01.01.2006 р., встановлено, що з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинити на 2006 рік дію абз.7 ст.5 та ст..6 Закону України Про соціальний захист дітей війни
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 19.01.2006 р. №3367-ІV, який набрав чинності з
02.04.2006 р., п.17 ст.77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» було виключено, ст. .110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» було викладено у наступній редакції: «Установити, що пільги дітям війни, передбачені абз.7 ст.5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з
01.01.2006р., а ст..6 - у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету». При цьому, порядок надання пільг, передбачених ст..6 Закону України «Про соціальний статус дітей війни», у 2006 р. Кабінетом Міністрів України розроблено не було.
З огляду на те, що положення ст.. 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» Конституційним Судом України до теперішнього часу не визнані неконституційними, суд приходить до висновку , що дії відповідача були правомірними щодо відмови у виплаті позивачу, як Дитини війни, за 2006 рік підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та вважає необхідним відмовити позивачеві в задоволенні позову в цій частині.
П.12 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст.. 111 цього Закону, якою було встановлено, що у 2007 р. підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.
Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.2007 р. у справі №1-29/2007 про соціальні гарантії громадян був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) п.12 ст.71, ст.. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. №489-V, яким була зупинена на 2007 р. дія ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України, остаточними, не можуть бути оскаржені та мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Крім того, згідно п.23 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Кечкопроти України» №63134/00 від 08.11.2005 р. в межах свободи дій держави вправі

визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

За приписами абз.1 ч.5, ч.3 ст.62 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік» №489-V від 19.12.2006 р. (у редакції Закону України від 15.03.2007 р. №749- V, який набрав чинності 28.03.2007 р.) для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для осіб, які втратили працездатність затверджений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: з 01.01.2007 р. -380 грн., з 01.04.2007 р. - 410,06 грн., з 01.10.2007 р. - 415,11 грн. Виходячи з цього, підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» складає: з 09.07.2007 р. - 123,02 грн., з 01.10.2007 р. - 124,53 грн.

Таким чином розмір невиплаченої відповідачем суми доплати до пенсії за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. складає 710,91 грн. (91,26 грн. (410,06 грн. х 30% : 31 день) х 23 дня (період з 09.07.2007 р. по 31.07.2007 р.) + 246,04 грн. (410,06 грн. х 2 місяці х 30%) + 373,60 грн. (415,11 грн. х 3 місяці х 30%).

У своїх запереченнях відповідач посилається на те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ст..28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» застосовується виключно для визначення пенсій, призначених згідно з цим Законом.

З цього приводу суд зазначає, що ч.1 ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» №966-ХІУ від 15.07.1999 р. передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та Законів України, визначення права на призначення соціальної допомоги.

Також суд не приймає посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування в обсязі, передбаченому Законом України «Про соціальний захист дітей війни» для здійснення соціальних виплат, з огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги, відповідно до вимог ч.2 ст.З Конституції України, за якою права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Крім того, згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії» №59498/00 органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Що стосується твердження представника відповідача про пропуск строку позивачем для звернення до суду та про неможливість поновлення строку, суд вважає ці твердження необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався про рішення субєкта владних повноважень за результатом розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність субєкта владних повноважень.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та отримав відмову від відповідача у виплаті зазначених сум, тобто дізнався про порушення його прав у грудні 2009 року.(а.с.7) Тому суд вважає, що

позивачем не пропущений річний процесуальний строк для звернення до адміністративного суду.

Частиною 3 ст.94 КАС України передбачено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки адміністративний позов містить декілька вимог, розмір компенсації судових витрат визначається виходячи з кількості задоволених/незадоволених вимог. Тому враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка повинна бути стягнута на користь позивача складає 1 грн. 70 коп.

На підставі викладеного, ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст. 22 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, керуючись ст.ст. 11,17,18,87,94,99,100,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м.Вугледар Донецької області щодо не нарахування ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 09 липня до 31 грудня 2007 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Вугледар Донецької області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії за рахунок коштів Державного бюджету України ОСОБА_1 у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як «дитині війни» за період з 9 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 року у розмірі 710 грн. 91 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 грн. 70 коп.

Заяву про апеляційне оскарження цієї постанови може бути подано до Вугледарського міського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана в Апеляційний адміністративний суд через Вугледарський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або без подання заяви.

Суддя Вугледарського

міського суду ОСОБА_2