Справа № 808/4330/15
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

06 серпня 2015 рокуСправа № 808/4330/15
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Татаринов Д.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника відділу зв'язків з громадськістю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області Вовкодав О.В. про спростування недостовірної інформації, -

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до начальника відділу зв'язків з громадськістю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області Вовкодав О.В., в якій просить суд зобов'язати Вовкодав О.В спростувати поширені останнім недостовірні відомості.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Тобто, розгляду в порядку адміністративного судочинства підлягає спір, який виник між двома (кількома) суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один є суб'єктом владних повноважень - органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою, іншим суб'єктом при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Разом із цим, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що участь у справі суб'єкта владних повноважень не є безумовною підставою віднесення такого спору до категорії адміністративних справ.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просить зобов'язати Вовкодав О.В спростувати поширені останнім недостовірні відомості.

Відповідно до частини 1 статті 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

За приписами статті 270 Цивільного кодексу України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Цим Кодексом та іншим законом можуть бути передбачені й інші особисті немайнові права фізичної особи.

Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним.

Відповідно до частини 1 статті 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Так, пунктом 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи зокрема захисту щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, на підставі викладеного при визначенні юрисдикції судів потрібно встановити чи є спір публічно - правовим, чи такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд звертає увагу на те, що оскільки позивач у позові оспорює порушені особисті немайнові права, визначені Цивільним кодексом України як такими, а стаття 15 Цивільного процесуального кодексу України визначає підсудність таких справ до розгляду у порядку цивільного судочинства, то заявлені позивачем вимоги повинні розглядатися районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами відповідно до приписів розділу 3 Глави 1 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим у відкритті провадження слід відмовити.

Згідно пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами та доповненнями), сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Судом встановлено, що до матеріалів адміністративного позову додано квитанцію №б/н від 31 липня 2015 року, згідно якої позивачем за звернення до адміністративного суду із даною позовною заявою сплачено судовий збір у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.).

З урахуванням вищевикладеного, судовий збір в розмірі 73,08 грн., сплачений відповідно до квитанції №б/н від 31 липня 2015 року, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 104, 106, 109 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №808/4330/15 за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу зв'язків з громадськістю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області Вовкодав О.В. про спростування недостовірної інформації.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір, сплачений згідно квитанції №б/н від 31 липня 2015 року на суму 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 копійок).

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з позовом та додатками до нього надіслати позивачу.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до частини 5 статті 109 КАС України, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Позивачу роз'яснюється право звернення зі позовом до районних, районних у містах, міських та міськрайонних судів відповідно до приписів розділу 3 Глави 1 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Д.В. Татаринов