Справа № 2а-2539/10/2570
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-2539/10/2570 Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" березня 2011 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Романчук О.М.,

при секретарі - Гончар Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2010 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Менському районі до фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2010 року Державна податкова інспекція у Менському районі звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, в якому просила стягнути з фізичної особи ОСОБА_2 податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 900,00 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2010 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права.

У судове засідання сторони та їх представники не зявилися, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, постанову скасувати та постановити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове якщо встановить невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, відповідач - ОСОБА_2, дійсно являвся власником транспортного засобу ЗІЛ-5301, д.н. НОМЕР_1, з обємом двигуна 6000 куб.см.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування»платник податків зобовязаний сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законодавством терміни.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів»платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Стаття 5 вищезазначеного Закону передбачає, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог Державної податкової інспекції у Менському районі суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано список власників транспортних засобів, які в 2009 році не пройшли державний технічний огляд та розрахунок податку з власників транспортних засобів громадянину, згідно яких вбачається, що ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті податку з власників транспортного засобу в розмірі 900 грн. (а.с.6,7).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки ним не в повній мірі були досліджені докази по справі, виходячи з наступного.

Як зазначалось вище, ОСОБА_2 був власником автомобіля ЗИЛ 5301 д.н.з. 06389, проте, згідно довідки Менського відділення РЕР № 608, виданої 01.06.2010 року 14 квітня 2009 року відповідачем було знято автомобіль з обліку для реалізації його в межах України (а.с.35).

Згідно копії облікової картки приватного транспортного засобу, виданої Менським відділенням РЕР, даний автомобіль з 14.04.2009 року зареєстрований за гр. ОСОБА_3 (а.с.34).

Колегія суддів, звертає також увагу на те, що при знятті даного автомобіля з обліку та при постановці його на облік відповідачем ОСОБА_2 та новим власником ОСОБА_3, був сплачений податок з власника транспортного засобу, що підтверджується копіями квитанцій від 11.04.2009 року на суму 950 грн. та 534,38 грн. відповідно (а.с.32,33).

Отже, враховуючі дані обставини, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем були виконані усі дії, що передбачені Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів», а також той факт, що з 14.04.2009 року відповідач не є власником автомобіля ЗИЛ 5301, а тому не є платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, а отже вимоги Державної податкової інспекції у Менському районі є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Таким чином, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2010 року винесена з порушенням норм матеріального права, тому підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволенні позову Державної податкової інспекції у Менському районі до фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу.

Керуючись ст. ст. 41, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2010 року задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2010 року скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову Державній податковій інспекції у Менському районі про стягнення податкового боргу.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді Я.Б.Глущенко

ОСОБА_4