Справа № 2а/0470/15213/11
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2012-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 р. Справа № 2а/0470/15213/11
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
за участю:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроакваторія» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська про скасування рішення про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість за № 152/241-155 від 28.10.2011 року та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпроакваторія» звернулось до суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська, в якому просить:

- скасувати рішення про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість за № 152/241-155 від 28.10.2011 року;

- поновити товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпроакваторія» у реєстрі платників податку на додану вартість.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем прийнято 28.10.2011 року рішення про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість за № 152/241-155. При винесенні рішення відповідач керувався абз. «и» п. 184.1 ст. 184 ПК України, який застосовується до платників податків зареєстрованих добровільно у порядку, визначеним ПК України, який відповідно до п. 1 розділу XIX Прикінцевих положень ПК України набирає чинності з 1 січня 2011 року. Позивач був зареєстрований відповідно до Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. за № 168/97-ВР (був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон України №168/97-ВР) платником податку на додану вартість у 2006 році. Таким чином, на думку позивача, відлік 12 календарних місяців, передбачених абз. «и» п. 184.1 ст. 184 ПК України, повинен був застосуватись з 01.01.2011р., а не з жовтня 2010р., як було здійснено відповідачем. Пункт 2.2 ст. 2 Закону України №168/97-ВР, на відміну від п. 182.1 ст. 182 ПК України, не передбачав будь-яких додаткових умов для реєстрації особи платником ПДВ за своїм добровільним рішенням. Таким чином, рішення про анулювання позивачу свідоцтва платника податку на додану вартість за № 152/241-155 від 28.10.2011 року є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, обґрунтовуючи свою позицію такими доводами.

Підставами анулювання товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпроакваторія» свідоцтва платника податку на додану вартість є абз. «и» п. 184.1 ст. 184 ПК України, відповідно до якого реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі, якщо обсяг постачання товарів/послуг платником податку, зареєстрованим добровільно, іншим платникам податку за останні 12 календарних місяців сукупно становить менше 50 відсотків загального обсягу постачання. За даними поданих декларацій встановлено, що підприємством за вересень 2010 року лютий 2011 року надавались декларації без нарахувань взагалі, з березня по травень 2011 року надавались декларації де були здійснені операції з неплатниками ПДВ, з червня 2011 року по вересень 2011 року - без показників, за жовтень 2011 року надавалась декларація, де були здійснені операції з неплатниками ПДВ. З огляду на викладене рішення про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість за №152/241-155 від 28.10.2011 року прийнято обґрунтовано та правомірно.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпроакваторія» () зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 21.08.2006р. та перебуває на обліку, як платник податків, в Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська з 30.08.2006р. за № 8378, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2.2 ст. 22 Закону України №168/97-ВР будь-яка особа, яка за своїм добровільним рішенням зареєструвалася платником податку.

Згідно із п. 9.4 ст. 9 Закону України №168/97-ВР якщо особа, на яку не поширюється дія пункту 2.3 статті 2 цього Закону, як платник податку, вважає за доцільне добровільно зареєструватися платником податку і відповідає вимогам підпункту 2.2 статті 2 цього Закону, така реєстрація провадиться за її заявою.

Як вбачається із матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпроакваторія» за власною ініціативою на підставі відповідної заяви зареєстроване платником податку на додану вартість із видачею 07.09.2006р. свідоцтва № 04439835.

Згідно із абз. «и» п 184.1 ст. 185 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо обсяг постачання товарів/послуг платниками податку, зареєстрованими добровільно, іншим платникам податку за останні 12 календарних місяців сукупно становить менше 50 відсотків загального обсягу постачання.

Відповідно до п. 184.2 ст. 185 ПК України анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах «б» - «и» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного органу державної податкової служби. Свідоцтво про реєстрацію платника податку вважається анульованим з дати анулювання реєстрації платника податку.

Порядок анулювання реєстрації платника податків, зокрема, встановлено Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість (Форми № 1-ПДВ, 2-ПДВ, 2-РК, 2-РЖ, 3-ПДВ, 6-РПДВ, 6-РЖ, 1-РС, 2-РС, 3-РС, 6-РРС, 6-РЖС), затверджено наказом Державна податкова служба України за № 978 від 22.12.2010р. (далі Положення № 978).

Відповідно до п. 5 р. 5 Положення № 978 анулювання реєстрації за ініціативою відповідного податкового органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «и» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти «б» - «и» пункту 1 цього розділу).

Згідно із п. 5.1 р. 5 Положення № 978 податкові органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Підпунктом 5.2.14 п. 5.2 р. 5 Положення № 978 рішення про анулювання реєстрації за ініціативою податкового органу приймаються за акт (довідка) документальної чи камеральної перевірки або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи, зареєстрованої добровільно, за 12 послідовних податкових місяців, який свідчить про те, що обсяг постачання товарів/послуг іншим платникам податку за останні 12 календарних місяців сукупно становить менше 50 відсотків загального обсягу постачання (підстава - підпункт «и» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до податкового органу, загальні обсяги поставок звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку), обсяги постачання товарів/послуг та їх відсоток платникам ПДВ.

Згідно з п. 5.3 р. 5 Положення № 978 за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) податковий орган приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення податковим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов'язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 5.4 р. 5 Положення № 978 рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за ініціативою податкового органу оформляється за формою N 6-РПДВ (додаток 6). Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження податкового органу, та підписується керівником податкового органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов'язково вказується підстава для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.

28.10.2011р. комісією, створеною Державною податковою інспекцією у Кіровському районі м.Дніпропетровська було прийнято рішення про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість за № 152/241-155. В якості підстави для анулювання вказано абз. «и» п. 184.1 ст. 184 ПК України, а саме: обсяг постачання товарів/послуг платником податку, зареєстрованим добровільно, іншим платникам податку за останні 12 календарних місяців сукупно становить менше 50 відсотків загального обсягу постачання.

Зазначене рішення прийнято на підставі довідки про результати проведення камеральної перевірки податкової звітності з ПДВ від 27.10.2011р. за № 316/152/34562980.

Відповідно до п.п. 5.4.3 п.п. 5.4 р. 5 Положення № 978 протягом трьох робочих днів після дня анулювання один примірник рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ надсилається податковим органом особі, реєстрацію якої анульовано, за місцезнаходженням або місцем проживання такої особи, вказаним у Свідоцтві, або за наявності відомостей про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) такої особи - за місцезнаходженням комісії. Примірник рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ уважається надісланим (врученим) платнику ПДВ, якщо його надіслано листом з повідомленням про вручення або передано під розписку самому платнику податку чи Представнику платника.

Згідно з відміткою на рішенні про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість за № 152/241-155, зазначене рішення направлене поштою позивачу 01.11.2011р. за № 152/241-155.

Позивачем рішення за № 152/241-155 отримане 10.11.2011 року.

Відповідно до п. 6 р. 5 Положення № 978 рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за ініціативою податкового органу може бути оскаржене відповідно до чинного законодавства.

Згідно із п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 ПК України оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), надані контролюючими органами роз'яснення.

Відповідач проводив камеральну перевірку податкової звітності з ПДВ товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроакваторія», за результатами якої складено акт від 27.10.2011р. за № 316/152/34562980. Перевірка обсягу постачання товарів/послуг іншим платникам податку проводилась за 12 календарних місяців, при цьому податковим органом було взято для проведення перевірки період з жовтня 2010р. по вересень 2011 року.

ПК України, на підставі норм якого проводилась перевірка та приймалось рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ, почав діяти з 01.01.2011 року, в тому числі з 01.01.2011р. почав діяти і абз. «и» п 184.1 ст. 185 ПК України, на підставі якого прийнято рішення про анулювання реєстрації.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із п. 2 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999р. за № 1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, відповідач необґрунтовано, керуючись фактично нормою закону, яка вступила в дію з 01.01.2011р., прийняв рішення, надаючи оцінку податковим подіям, які виникли до 01.01.2011р. і на які поширювались вимоги Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000р. за № 2181-III, що був чинний до 01.01.2011 року.

Норми про поширення правил абз. «и» п 184.1 ст. 185 ПК України на правовідносини, що виникли чи існували до набрання чинності ПК України (до 01.01.2011р.) не передбачені у Прикінцевих та перехідних положеннях ПК України.

Отже, перебіг дванадцятимісячного строку для визначення відсотку обсягу постачання товарів, зареєстрованими добровільно, іншим платникам податку, починає свій перебіг із 01.01.2011 року, а тому право у відповідача на анулювання реєстрації платника ПДВ на підставі абз. «и» п 184.1 ст. 185 ПК України не може виникнути раніше, ніж 01.01.2012 року.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено правомірність дій при прийнятті рішення про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість за № 152/241-155 від 28.10.2011 року, тому зазначене рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доцільність та обґрунтованість позову.

Крім того, відповідно до ст. 94 КАС України підлягають відшкодуванню документально підтверджені судові витрати у розмірі 32,19 гривень.

Керуючись статтями 14, 70, 71, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроакваторія» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська про визнання протиправним та скасування рішення про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість за № 152/241-155 від 28.10.2011 року - задовольнити.

Скасувати рішення про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість за № 152/241-155 від 28.10.2011 року.

Поновити товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпроакваторія» у реєстрі платників податку на додану вартість.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням субєкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено 27 січня 2012 року

Суддя В.В ОСОБА_1