Справа № 819/2063/15
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/2063/15

06 серпня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Калиняк О.В.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Серетного Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до відділу Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до суду з адміністративним позовом до відділу Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області, у якому просили визнати протиправним рішення № РВ-015 від 03.07.2015 року про відмову у внесені відомостей до Державного земельного кадастру та зобов'язати внести відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру, а саме: здійснити державну реєстрацію за позивачами земельної ділянки площею 0,0418 га по АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.12.2014 року було визнано протиправною відмову відділу Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області у видачі довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами угіддями (за даними форми 6-зем) та погодженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 земельної ділянки в оренду терміном на п'ять років площею до 0,0418 га для обслуговування будівлі за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язано відділ Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області видати позивачам довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) щодо земельної ділянки, яка їм відводиться, та погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на п'ять років площею до 0,0418 га для обслуговування будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому відділ Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області звертався до суду із заявою від 09.06.2015 року про роз'яснення судового рішення, мотивуючи тим, що видача довідки форми 6-зем та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки тягне за собою державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі із одночасним присвоєнням їй кадастрового номера, в задоволенні якої відповідачу відмовлено згідно з ухвалою суду від 30.06.2015 року.

Судове рішення було виконане відповідачем у примусовому порядку.

На думку позивачів, відповідач всупереч закону та своєї позиції у заяві про роз'яснення судового рішення, не провів одночасно з виконанням судового рішення від 17.12.2014 року реєстрацію земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номера.

У судовому засіданні 30.07.2015 року, 05.08.2015 року позивач ОСОБА_2 та у судовому засіданні 30.07.2015 року представник позивачів ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у адміністративному позові, просили позовні вимоги задовольнити. Крім того, позивач ОСОБА_2 пояснив, що позивачі в рівних частках (по 1/2 частині) є власниками нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в місті Тернополі, для його обслуговування і надана спірна земельна ділянка згідно з рішенням Тернопільської міської ради. Таке рішення Тернопільської міської ради про надання позивачам дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки є чинним. До цього частина земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, була надана у користування попередньому власнику нерухомого майна, їх матері ОСОБА_6, яка відмовилася від права користування в користь позивачів. Вважає, що відділу Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області подано необхідні документи для проведення державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, проте відповідач безпідставно відмовив у такій державній реєстрації.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення від 16.04.2015 року (а. с. 15-19), які підтримав у судовому засіданні, та зазначив, що відмова здійснити державну реєстрацію за позивачами земельної ділянки площею 0,0418 га по АДРЕСА_1 є правомірною, оскільки в межах такої земельної ділянки, яка відводиться ОСОБА_2 та ОСОБА_4 для обслуговування будівлі, знаходяться дві земельні ділянки площею 0,0018 га та 0,0040 га, які зареєстровані в Державному земельному кадастрі за кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Фактично у спірному випадку позивачі подали заяву для державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0418 га, частиною якої є дві сформовані земельні ділянки зареєстровані за користувачем ОСОБА_6, загальною площею 0,0058 га (0,0018 га + 0,0040 га). Відповідно до положень Земельного кодексу України та Закону України «Про Державний земельний кадастр» державній реєстрації за проектом відведення земельної ділянки підлягають лише новосформовані земельні ділянки (у спірному випадку 0,0418 га - 0,0058 га = 0,0360 га), яким не присвоювався кадастровий номер. Після такого формування нової земельної ділянки площею 0,0360 га з присвоєнням кадастрового номера в подальшому за технічною документацією вирішується питання про об'єднання раніше сформованих земельних ділянок (у спірному випадку 0,0018 га +0,0040 га + 0,0360 га на загальну площу 0,0418 га).

Підстави для державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0418 га відсутні, рішення про відмову у державній реєстрації прийняте з підстав, передбачених у частині шостій статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та у пункті 111 Положення про порядок ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, - знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Накладання земельних ділянок, їх частин не дозволяється, як і скасування кадастрових номерів земельних ділянок, крім випадків, передбачених частиною десятою статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач ОСОБА_4 у судові засідання не прибула. Зважаючи на наданні пояснення у справі її представником ОСОБА_5 та враховуючи думку іншого позивача ОСОБА_2 про можливість продовження розгляду справи за відсутності позивача ОСОБА_4, суд продовжив розгляд справи за відсутності позивача ОСОБА_4

Ухвалами Тернопільського окружного адміністративного суду постановленими 05.08.2015 року та 06.08.2015 року з занесенням секретарем судового засідання до журналу судового засідання на підставі статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відмовлено позивачу в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Тернопільську міську раду, оскільки судове рішення не впливатиме на права та обов'язки такої особи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частках (по 1/2 частині) на праві власності на підставі договору дарування від 07.03.2013 року (дарувальник мати ОСОБА_6) належить будівля перукарні з кафе-баром, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, про що свідчать витяги з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №1067808, №1067860, видані 07.03.2013 року (а. с. 45-46).

Для обслуговування даної будівлі за адресою: АДРЕСА_1, виходячи з відповідного розрахунку потреби площі, рішенням Тернопільської міської ради від 12.07.2013 року №6/35/54 надано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,0418 га в оренду терміном на п'ять років (а. с. 36).

При цьому, попередньому власнику будівлі перукарні з кафе-баром (матері позивачів ОСОБА_6.) частина цієї земельної ділянки, необхідної для обслуговування будівлі, була також надана в користування. Зокрема, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру дві земельні ділянки, які зареєстровані в Державному земельному кадастрі за кадастровими номерами НОМЕР_1, площею 0,0040 га та НОМЕР_2, площею 0,0018 га і знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, передані в оренду ОСОБА_6 (а. с. 102-107), 28.12.2008 року укладені договори оренди землі між Тернопільською міською радою та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 (а. с. 52-67).

Попередній землекористувач ОСОБА_6 відмовилась від права користування цими земельними ділянками в користь позивачів (а. с. 42).

На замовлення позивачів ПП «Земельно-кадастрове бюро» виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0418 га в оренду терміном на п'ять років для обслуговування будівлі по АДРЕСА_1 (а. с. 33-95), проте відділом Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області було відмовлено у його погодженні. Така відмова у погодженні проекту землеустрою оскаржена позивачами до суду.

В подальшому постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.12.2014 року, яка набрала законної сили згідно з ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду, у справі № 819/1508/14-а за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до відділу Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Тернопільська міська рада про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії позов задоволено; визнано протиправною відмову відділу Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області у видачі довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами угіддями (за даними форми 6-зем) та погодженні проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 земельної ділянки в оренду терміном на п'ять років площею до 0,0418 га для обслуговування будівлі за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язано відділ Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області видати позивачам довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем), щодо земельної ділянки, яка їм відводиться, та погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на п'ять років площею до 0,0418 га для обслуговування будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 6-7).

На підставі судового рішення відділом Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області погоджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 земельної ділянки в оренду терміном на п'ять років площею 0,0418 га для обслуговування будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 34).

25.06.2015 року позивачі звернулися до відповідача з заявою про державну реєстрацію земельної ділянки та подали необхідну документацію із землеустрою (а. с. 111).

Рішенням № РВ-015 від 03.07.2015 року державним кадастровим реєстратором відділу Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв'язку з знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, одночасно рекомендувалось усунути перетин ділянок з ділянками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (а. с. 112).

06.07.2015 року позивачі знову звернулися до відповідача з заявою про державну реєстрацію земельної ділянки та подали необхідну документацію із землеустрою (а. с. 109).

Рішенням № РВ-015 від 10.07.2015 року державним кадастровим реєстратором відділу Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв'язку з знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, одночасно рекомендувалось усунути перетин ділянок з ділянками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (а. с. 110).

Скасування рішення № РВ-015 від 03.07.2015 року є предметом позовним вимог. Рішення № РВ-015 від 10.07.2015 року, тобто прийняте в часі пізніше, з того самого питання позивачами не оскаржується.

При вирішенні спору про оскарження рішення, прийнятого відповідачем як суб'єктом владних повноважень, судом перевірялась його відповідність вимогам частини третьої статті 2 КАС України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач довів правомірність оскаржуваного рішення з огляду на таке.

Спірні земельні правовідносини регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року № 3613-VІ, Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051.

Відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Погодження здійснюється наступним чином: розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Судом встановлено, що у спірному випадку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачам на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, був погоджений відповідно до статті 186-1 Земельного кодексу України відділом Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області згідно з висновком від 12.06.2015 року № 31-1919-0.2-2383/2-15 (а. с. 34). Відповідно до довідки про кількісні та якісні характеристики земельної ділянки, розподіл земель серед власників та землекористувачів від 12.06.2015 року № 34-1919-0,61-2382/2-15 земельна ділянка, на яку погоджено проект землеустрою, складається з двох земельних ділянок площею 0,0018 га та 0,0040 га, які перебувають у користуванні ОСОБА_6, та земельної ділянки площею 0,0360, яка не надана у власність та не перебуває у користуванні (а. с. 35).

Для подальшого формування земельної ділянки та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру, проведення державної реєстрації у Державному земельному кадастрі позивачі звернулись до відділу Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області, подавши відповідну заяву та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, електронний документ.

Згідно з частинами першою-другої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року № 3613-VІ, чинного з 01.01.2013 року, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку; державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою, зокрема, власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи. Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа (частина четверта статті 24 Закону).

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:

- перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;

- за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації (частина п'ята статті 24 Закону).

Частиною шостою статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

- невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

- знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер (частина дев'ята статті 24 Закону).

Отже, виходячи з наведених положень законодавчих актів однозначно вбачається, що погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та державна реєстрація земельної ділянки є самостійними процедурами. Кожна така адміністративна послуга передбачає прийняття за її результатами окремих рішень, і у разі відмови у її надані - окремі, визначені закон, підстави.

Відтак, мотивація позивача, що погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та видача довідки форми 6-зем тягне за собою в сукупності і державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, не береться до уваги судом, оскільки спростовуються наведеним вище.

При цьому, суд зауважує, що Процедуру та порядок ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 (далі - Порядок № 1051). Даний порядок регламентує, серед іншого, процедури проведення державної реєстрації земельної ділянки та внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки.

Відповідно до пункту 107 Порядку № 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49 - 54 цього Порядку.

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою, зокрема, власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи (пункт 109 Порядку № 1051).

Згідно з пунктом 110 цього ж Порядку для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

1) заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком;

2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації);

3) електронний документ.

Відповідно до пункту 111 Порядку № 1051 державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;

2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:

здійснює державну реєстрацію земельної ділянки:

- за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;

- відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);

- робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку;

- надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;

приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 - 85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам законодавства;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Пунктом 114 Порядку № 1051 передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, поділу чи об'єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об'єднання.

У спірному випадку як вбачається з матеріалів адміністративної справи позивачі звернулись до відділу Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0418 га по АДРЕСА_1. Разом з тим, частину такої земельної ділянки складають дві окремі земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_1, площею 0,0040 га, та НОМЕР_2, площею 0,0018 га, які перебувають у користуванні ОСОБА_6 Не скасована державна реєстрація земельних ділянок за кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 є перешкодою для проведення державної реєстрації земельної ділянки за позивачами. При цьому, сторони визнають накладання земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, та двох земельних ділянок за кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, що також підтверджується кадастровими планами таких земельних ділянок. Саме у зв'язку з цим державний кадастровий реєстратор відділу Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області відмовив позивачам у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки земельна ділянка, яку передбачається зареєструвати, знаходиться в межах інших земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2. Така підстава відмови передбачена частиною шостою статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та пунктом 111 Порядку № 1051.

Отже, державний реєстратор відмовив позивачам у державні реєстрації земельної ділянки обґрунтовано, з підстав, наведених у законі, а тому підстав для скасування рішення відповідача № РВ-015 від 03.07.2015 року про відмову у внесені відомостей до Державного земельного кадастру немає.

При цьому, суд також звертає увагу, що згідно з частинами першою, шостою статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

У спірному випадку у відповідача відсутні підстави для скасування державної реєстрації земельних ділянок за кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, з якими накладається земельна ділянку, яку передбачається зареєструвати, оскільки перелік таких підстав є вичерпним та передбачений частиною десятою статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» і пунктом 114 Порядку № 1051.

Так, згідно з положеннями частини десятої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

-поділу чи об'єднання земельних ділянок;

-якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

У відповідності до вимог статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок здійснюється, зокрема,

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

У спірному випадку, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, має місце відведення земельної ділянки із земель комунальної власності та здійснення формування такої земельної ділянки за проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тобто відсутнє об'єднання земельних ділянок, а отже, не може йти мова про скасування державної реєстрації земельних ділянок (відповідно і скасування кадастрових номерів), частина яких входить до земельної ділянку, яку хочуть зареєструвати позивачі.

Наявність сформованих і зареєстрованих у Державному земельному кадастрі двох земельних ділянок з присвоєнням кадастрових номерів НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які є частиною земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, відповідно до частини шостої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» є підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації. Отже, оскаржуване рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області № РВ-015 від 03.07.2015 року, яким позивачам відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, є обґрунтованим та законним, а позовні вимоги в цій частині безпідставними та до задоволення не підлягають.

З огляду на наведене не підлягає до задоволення і похідна вимога про зобов'язання відділ Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області здійснити державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0418 га по АДРЕСА_1 за позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Підсумовуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 11, 71, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2, ОСОБА_4 до відділу Держземагентства у місті Тернополі Тернопільської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У повному обсязі постанова складена 11 серпня 2015 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.