Справа № 464/4895/15-а
Суддя: Радченко Е. А.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/4895/15-а
пр.№ 2-а/464/139/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2015 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної пенсії за віком,

В С Т А Н О В И В:

19.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної пенсії за віком. В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що з січня 2014 року мін отримував пенсію за віком. На теперішній час він працює на посаді заступника редактора газети ЛМР «Ратуша» та прирівняний до держслужбовця. Верховна ОСОБА_4 України прийняла Закон України, на підставі якого з квітня 2015 року ОСОБА_1 позбавлено пенсійного забезпечення. Він вважає, що порушенням ст.ст. 22 та 58 Конституції України були порушені права ОСОБА_1, тому він просить визнати протиправними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова з приводу невиплати щомісячної пенсії за віком. Також ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова недоплачену пенсію, провести індексацію втрачених доходів у зв`язку із затримкою виплати пенсії та зобов`язати ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова нараховувати пенсію відповідно до Закону україни «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала і заперечувала проти його задоволення. При цьому представник відповідача посилалася на те, що ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова не нараховує та не виплачує позивачу пенсію за віком на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач досяг пенсійного віку та з січня 2015 року йому розпочато виплату щомісячної пенсії за віком.

Після досягнення пенсійного віку позивач продовжує працювати на посаді заступника редактора газети ЛМР «Ратуша» та прирівняний до держслужбовця.

С квітня 2015 року пенсія позивачу не нараховується та не виплачується.

Позивач звертався до відповідача з письмовими заявами щодо невиплати пенсії.

ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова № 9005/07-04 від 29.05.2015 року позивачу було повідомлено, що 02.03.2015 року ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким встановлено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам, та тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року пенсії у період роботи на посадах, на які поширюється Закон України «Про державну службу», не виплачуються.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд виходить з наступного:

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що Громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 12 Закону право на пенсію за віком мають, зокрема чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років. За правилами ч. 1 ст. 85 Закону пенсії виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку) за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Тобто, особа, яка досягла пенсійного віку, має право на гарантоване Конституцією державне пенсійне забезпечення, незалежно від того, працює ця особа, чи ні.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року статтю 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» доповнено частинами четвертою-шостою такого змісту: «Тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. З 01.01.2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу)».

Аналогічні зміни були внесені до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та до ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Саме на підставі цього відповідач з квітня 2015 року не виплачує позивачу пенсію за віком.

Суд вважає, що такі дії відповідача порушують права позивача.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Так, у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтєю 22 Конституції України закріплено, що Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 22, ст. 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, в тому числі зупиненням дії законів ) їх окремих положень, лише в умовах воєнного або надзвичасного стану на певний строк.

На день прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» й до теперішнього часу такий стан в України в передбаченому законом порядку запроваджено не було.

Встановлення обмежень щодо отримання пенсії за віком деяким категоріям громадян є порушенням конституційних вимог щодо рівності всіх громадян, ставить громадян в нерівні умови, що є порушенням принципів правової держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавствва. Принципами здійснення правосуддя в адміністративних справах є верховенство права та законність (ст. 7 КАС України). Частиною 2 статті 8 КАС України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права в Україні. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана ОСОБА_4 України (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Виходячи із загальних засад пріоритетності законодавчих актів, суд враховує, що Конституція України має найвищщу юридичну силу та її норми є нормами прямої дії. Тому, в разі наявності колізії, суд зобов'язаний керуватися нормами того законодавчого акту, який має вищу юридичну силу, в данному випадку нормами Конституціїї, яка гарантує право громадян на соціальний захист, в тому числі й на пенсійне забезпечення.

Ратифікованими Україною міжнародними актами: Міжнародним пактом про економічні, соціальні і культурні права, Європейською соціальною хартією та Конвенцією про захист прав і основоположних свобод передбачено, що держава зобов'язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Реалізація особою гарантованого Конституцією права на соціальний захист, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, не може бути поставлена в залежність від наявності в бюджеті коштів. Це право передбачено основним законом держави та має виконуватися державними органами всіх рівнів.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що невиплата позивачу пенсії є порушенням його права на соціальний захист. Тому невиплачена позивачу пенсія має бути стягнута в примусовому порядку. Розмір невиплаченої пенсії за період з 01.04.2015 року по день розгляду позову становить 9739 грн. 08 коп.(2434,77 грн. х 4 месяца).

Позивач просить провести індексацію втраченого доходу у зв`язку із затримкою виплати пенсії. Статтєю 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» зазначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (ст. 2 Закону). За правилами ст. 4 Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін наростаючим підсумком з початку року, в якому виникла заборгованість (у відсотках):

МісяцьДо попереднього місяця
квітень 2015 року114,01,14
травень 2015 року102,21,022
червень 2015 року100,41,004
липень 2015 року99,00,99

Розрахунок індексації пенсії за квітень 2015 року:

- розмір пенсії, який мав бути виплачений у квітні 2015 року, складає 2434,77 грн.,

- період квітень-травень 2015 року = 1,14*1,022*100 = 115,58;

- величина приросту споживчих цін: 115,58-100=15,58;

- сума компенсації: 15,58*2434,77 грн./100=379,34 грн.

Розрахунок індексації пенсії за травень 2015 року:

- розмір пенсії, який мав бути виплачений у травні 2015 року, складає 2434,77 грн.,

- період травень 2015 року = 1,022*100 = 102,2;

- величина приросту споживчих цін: 102,2-100=2,2;

- сума компенсації: 2,2*2434,77 грн./100=38,47 грн.

Пенсії за червень та липень 2015 року індексації не підлягають, оскільки величина індексу споживчих цін в цей період не перевищила поріг індексації.

Всього сума індексації пенсії позивача складає: 417 грн. 81 коп. (379,34 грн.+ 38,47 грн.).

Щодо вимог позивача про зобов`язання в майбутньому нараховувати пенсію відповідно до закону україни «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд вважає, що позов в цій частині не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обов`язкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у адміністративного суду немає правових підстав для задоволення позову. При цьому суд вважає, що оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов виникає лише після порушення відповідачем права позивача, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 19, 22, 46, 64 Конституції України, ст.ст. 1, 12, 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ст.ст. 2, 8, 9, 11, 14, 71, 99, 100, 104, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова про визнання дій протиправними та стяггнення недоплаченої щомісячної пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної пенсії за віком.

Стягнути з ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова на користь ОСОБА_1 недоплачену щомісячну пенсію за віком за період з 01.04.2015 року по 01.08.2015 року в розмірі 9739 (дев`яти тисяч семисот тридцяти дев`яти) гривень 08 копійок, а також індексацію втрачених доходів у зв`язку із затримкою виплати пенсії в розмірі 417 (чотирьохсот сімнадцяти) гривень 81 копійки.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова на користь держави судовий збір в розмірі 203 (двохсот трьох) гривень 14 копійок.

Вступна та резолютивна частини проголошені 10 серпня 2015 року.

Повний текст постанови виготовлений 12 серпня 2015 року.

Постанова може бути повністю або частково оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий :