Справа № 210/2427/15-а
Суддя: Чайкіна О. В.
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/2427/15-а

Провадження № 2-а/210/76/15

"12" серпня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чайкіної О.В.,

секретаря Куксенко О.В.,

особи, які беруть участь у справі: позивач ОСОБА_2, представники позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника співпозивача ОСОБА_6 ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_7, представника третьої особи відділу освіти виконкому Жовтневої районної у місті ради ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг адміністративний позов ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_9 (законні представники ОСОБА_10, ОСОБА_11) до Криворізької міської ради про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень, дій та бездіяльності та скасування рішення, треті особи без самостійних вимог на предмет спору Управління освіти та науки виконкому Криворізької міської ради, відділ освіти виконкому Жовтневої районної у місті ради-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває на розгляді вищевказана адміністративна справа.

У судовому засіданні 11 серпня 2015 року позивачем та її представниками висунуто зауваження, в яких сторона позивача висловила побажання щоб головуючий у справі заявив собі самовідвід, однак відводів зі сторони учасників судового розгляду головуючому не заявлено.

В судовому засіданні 11 серпня 2015 року оголошено перерву у звязку з поведінкою присутніх в залі суду осіб та неможливості подальшого розгляду справи до 12 серпня 2015 року.

Судове засідання 12 серпня 2015 року розпочалося з оголошення причин перерви, а також прохання головуючого дотримуватись в залі суду порядку, та попередження про наслідки такого порушення, після чого представником позивача ОСОБА_12 ОСОБА_3 заявлено відвід головуючому.

Відвід обґрунтовано тим, що певний проміжок часу головуючий у справі розглядав кримінальну справу за звинуваченням ОСОБА_3, та головуючий у справі, за твердженням заявника особисто заінтересований в навмисному вбивстві ОСОБА_3, виступає його замовником, порушувала його права та позбавила права на безпеку, знищила диски за 2007 рік, а секретар та помічник судді за вказівкою судді нібито дзвонили йому та його дружині з погрозами. Також заявник відводу у відкритому судовому засіданні в присутності вільних слухачів зазначив, що підставою для відводу головуючого є те, що головуючий у справі перебуває в звязках з режимом «вілкулізму» та «фашизму», який панує в місті, а також, що головуючий у справі причетний до початку війни на сході. Крім того, заявник вважає, що оскільки головуючий у справі є жінкою, молодшою за нього, тому головуючий не має права навіть для забезпечення порядку у залі, підвищувати голос та попереджати про відповідальність. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що репутація судді не бездоганна, оскільки згідно до інформації, розміщеної на сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України проти судді є безліч скарг, що свідчить про те, що суддя порушила присягу. Крім того, заявник відводу у залі суду ствердив, що буде також ініціювати скарги на суддю. Також зазначив, що головуючий у справі домовився з прокурором, який зайшов до зали суду щоб його переслідування. Крім того, за твердженням заявника, відводу головуючий навмисно призначив справу на 11 серпня, щоб активізувати відповідача процес ліквідації школи.

Позивач ОСОБА_2, підтримала заяву про відвід, зазначивши, що суд не виправив описки, допущеній в ухвалі про відмову в забезпеченні позову, що позбавило їх прав на апеляційне оскарження. Також зазначила, що суд приймає довіреності від представників відповідача та третіх осіб, які неналежним чином, на її думку складені, що свідчить про підстави для відводу. Крім того головуючий не проконтролював стан виконання ухвали про відкриття провадження у справі, а саме те, що відповідач до теперішнього часу не надав до суду заперечення проти позову.

Представники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтримали заяви про відвід головуючого.

Представник відповідача заперечували проти задоволення заяви про відвід, вважаючи її надуманою та безпідставною.

Представник третьої особи відділу освіту виконкому Жовтневої районної у місті ради заперечувала проти задоволення заяви про відвід, оскільки вона базується виключно на субєктивному ставленні ОСОБА_3 до головуючого.

ОСОБА_3 вніс репліку, що представник третьої особи не має права висловлювати таку точку зору.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до наступного висновку.

Статтею 27 КАС України містить перелік підстав, за яких суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться: 1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу.

Суддя відводиться також за наявності обставин, встановлених статтею 28 цього Кодексу, а саме суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї ж справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередньої постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі; суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї ж справи в судах першої і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції; суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї ж справи в судах першої і апеляційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду касаційної інстанції; суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи Верховним Судом України, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Аналогічні підстави й для відводу (самовідводу) секретаря судового засідання.

Таким чином, КАС України визначено виключний перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу).

Здійснення, згідно з законом, процесуальної діяльності судді у ході розгляду будь якої справи, при відсутності обставин, вказаних у ст.27, 28 КАС України, не можна вважати мотивами неупередженості та необєктивності.

Відповідно до п. п. 1 та 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями NN 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.1985 та 13.12.1985р., незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється в конституції або законах країни. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукань, тиску, погроз або прямого чи непрямого втручання з будь-якого боку і хоч би з яких причин.

Як зазначено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Незалежність і недоторканність суддів гарантують ст. ст. 126 і 129 Конституції, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону. Законом "Про судоустрій і статус суддів" (у новій редакції) визначені умови виконання професійних обов'язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Зокрема, ст. 6 цього Закону встановлено заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Офіційне тлумачення положень ст. 126, 129 Основного Закону стосовно незалежності й недоторканності суддів та заборони впливу на суддів у будь-який спосіб дано рішенням Конституційного Суду від 01.12.2004 N 19-рп/2004 у справі про незалежність суддів як складову їхнього статусу.

Конституційний Суд у рішенні від 11.03.2011 N 2-рп/2011 у справі за конституційним поданням 53 народних депутатів щодо відповідності Конституції (конституційності) окремих положень Закону "Про Вищу раду юстиції" встановив, що надання оцінки вчинених суддею процесуальних дій до винесення ним остаточного рішення у справі є втручанням у здійснення правосуддя, що суперечить Конституції.

З огляду на це будь-які незаконні втручання або вплив на суд чи суддів, хоч би від кого вони виходили та з якою метою чинилися, є неприпустимими і підлягають правовій оцінки згідно Кримінального закону.

Викладенні стороною позивача в усній заяві про відвід підстави, суд вважає такими що ґрунтуються на припущеннях та є надуманими.

При цьому суд наголошує, що сторона позивача, як і інші учасники процесу зобовязані дотримуватись правил поведінки, висловлюватись діловою мовою, а не прилюдно, у відкритому судовому засіданні звинувачувати суд у діях, до яких він взагалі не причетний та не має ніякого відношення.

Доводи ОСОБА_3 ґрунтуються виключно на його власному субєктивному уявлені про суд як установу, та про події, які відбуваються в суспільстві, що стало на шлях реформ.

Доводи усної заяви про відвід головуючому з підстав наявності скарг не можуть бути покладені в основу відводу, а погрози написати такі скарги є виключно тиском на суд.

Крім того, дії та поведінка сторони позивача взагалі не дають можливості розпочати судовий розгляд справи, оскільки позивач та його представники виявляють недоліки у всьому, що стосується розгляду справи, постійно звинувачують у всьому суд, та не надають можливості суду вчиняти процесуальні дії, передбачені КАС України, що свідчить про зневагу до суду та намагання вчинити тиск на головуючого з особистих мотивів, що не повязані з розглядом справи.

ОСОБА_3 виключно акцентує увагу вільних слухачів, що колись головуючий у справі розглядала кримінальну справу за його звинуваченням та фактично позбавила його права на безпеку. Однак такі твердження є безпідставними, та спростовуються даними реєстру судових рішень, а саме тим, що постанова про відмову в застосуванні заходів безпеки відносно ОСОБА_3 за результатами перегляду залишена без змін.

Будь-яких домовленостей головуючого з прокурорами, взагалі не існує, оскільки прокурор, який очікував у коридорі судового засідання, з дозволу головуючого зайшов до зали суду в якості вільного слухача.

Звинувачення ОСОБА_3 в тому, що головуючий причетний до режимів «фашизму», «вілкулізму», та до розгортання війни в Україні, є нічим іншим як абсурдні домисли, що базуються на власному субєктивному сприйнятті подій, що відбуваються в державі.

Доводи до ОСОБА_2 про те, що головуючий не виправив описки в ухвалі суду, та позбавив права на апеляційне оскарження, оскільки в резолютивній частині ухвали, про яку йде мова, чітко зазначено, що вступна та резолютивна частина ухвали проголошені 04 серпня 2015 року, а її повний текст складено 07 серпня 2015 року.

Крім того, порядок виправлення описки чітко регламентований КАС України, однак у звязку з тим, що представники позивача взагалі не дають можливості розпочати розгляд справи, виконати процесуальні дії, суд взагалі позбавлений можливості вирішити процесуальні питання.

Крім того, протягом судового засідання, яке мало місце 11 серпня 2015 року та тривало більш ніж 4 години, позивач та її представники висловлювали своє невдоволення станом правосуддя, станом оформлення довіреностей представників, висловлюванням власного ставлення до судової системи та відповідних звинувачень. При цьому, будь-які зауваження з боку головуючого сприймались агресивно, та хвилею чергових звинувачень у тому, що судом чиняться численні перешкоди в розгляді справи.

Слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини при визначенні розумності строку розгляду справи виходить не лише з законодавчих строків, встановлених на національному рівні, а в першу чергу зі складності справи та поведінки учасників процесу.

При розгляді даної справи, головуючий-суддя діє відповідно до своїх повноважень при розгляді адміністративних справ, що передбачено відповідними положеннями КАС України.

Справа є складною, що потребує її ретельного вивчення та надання оцінки всім фактам, викладених у позовній заяві.

Слід зазначити, що суд у відповідності до ст. 11 КАС України здійснює розгляд і вирішення справ на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Однак, для того, щоб здійснити такі дії, учасники процесу мають дотримуватись своїх прав, а не чинити тиск на суд та перешкоджати здійсненню правосуддя.

Таким чином, на підставі викладеного суд вважає, що доводи сторони позивача є безпідставними та надуманими, і не можуть бути підставою для відводу судді, а дії сторони позивача суд розцінює, як навмисне затягування розгляду справи, а також спробу здійснити на суд тиск з ціллю отримання судового рішення, яке б задовольняло сторону по справі, обставин, які вказують на заінтересованість чи викликали сумнів в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді справи не виявлено.

Враховуючи відсутність жодних перелічених у ст.27, 28 КАС України підстав для відведення головуючого судді, від участі в розгляді справи, встановлену заборону втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді і відсутність правових підстав для її задоволення.

Нарешті суд звертає увагу сторони позивача на тому, що погрози зверненням до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, притягненням до кримінальної відповідальності, проведенням люстрації розцінюються судом як тиск на головуючого при розгляді даної адміністративної справи та до уваги не приймаються.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає що підстави для задоволення заяви про відвід судді, відсутні.

Керуючись Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України від 23 лютого 2006 р. N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.27-28 КАС України, ст.ст. 126, 129 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3, позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_5, представника позивача ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Чайкіної Ольги Володимирівни.

Попередити ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, в разі повторення погроз на адресу головуючого судді, порушення встановленої заборони втручання в здійснення правосуддя, вплив на суддю у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання й поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету судді чи впливу на безсторонність суду, судом буде направлено до органів д осудового розслідування повідомлення для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та притягнення до кримінальної відповідальності за ст.376 КК України.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя: О. В. Чайкіна