Справа № 2а-2438/11/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2015 р. Справа № 2a-2438/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря Мельничука Є.С.,

прокурора Гоголя В.В.,

представника позивача Пиц Т.Д.,

представника відповідача: Івасіва П.Б., Івасів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до державного підприємства "Виробниче об'єднання "Карпати" про стягнення заборгованості в розмірі 38 339,52 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2011 року ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду за №2а-2438/11/0970 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до державного підприємства "Виробниче об'єднання "Карпати" про стягнення заборгованості в розмірі 38 339, 52 гривень.

13.10.2011 року постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2014 року за №9104/141601/11, у задоволенні вказаного адміністративного позову заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів відмовлено.

30.06.2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України за №К/800/51572/14 касаційну скаргу Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задоволено частково. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.10.2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

21.07.2015 року адміністративна справа за №2а-2438/11/0970 надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду та призначена до судового розгляду

Підставою скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції слугували висновки суду касаційної інстанції про те, що суди попередніх інстанцій не встановили, чи подаволись відповідачем протягом відповдіного періоду Звіти про наявність вакансій за формою №3-ПН, затверженною наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.12.2005 року №420 та чи вживалися підприємством передбачені чинним на той час законодавством заходи для недопущенян господарського правопорушення.

Згідно висновків суду Вищого адміністративного суду України під час нового судового розгляду справи суду необхідно врахувати викладені ним обставини.

У відповідності до частини 5 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення статей 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», не сплатив адміністративно-господарські санкції за два робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів та не зайняті ними в 2010 році в розмірі 37 728, 24 гривень та пеню нараховану за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій в розмірі 611, 28 гривень. Загальна сума несплачених адміністративно-господарських санкцій та пені становить 38 339, 52 гривень.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримали з підстав вказаних в позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, суду пояснили, що відповідачем вжито всіх заходів для виконання нормативу по працевлаштуванню інвалідів, виділено та створено робочі місця для їх працевлаштування, створено для інвалідів умови праці, надано державній службі зайнятості інформації, необхідної для працевлаштування інвалідів, в тому числі подавалися Звіти про наявність вакансій за формою №3-ПН, здійснювалося звітування Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, забезпечено інші соціально-економічні гарантій.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавшти пояснення прокурора, представника позивача, представників відповідача, дослідивши докази, суд робить висновок, що даний адміністративний позов безпідставний та задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є юридичною особою, заснованою на державній власності, яка здійснює господарську діяльність та використовує найману працю.

Позивем, визначено відповідачу адміністративно-господаські санкції за два робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів та не зайняті ними в 2010 році в розмірі 37 728, 24 гривень та на нарахував пеню за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій в розмірі 611, 28 гривень.

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантування їм рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями та інтересами визначені Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Відповідно до частини першої статті 17 вказаного Закону, з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, не забороненою законом.

Право інвалідів на працю, їх працевлаштування реалізується шляхом створення спеціального робочого місця, адаптацією основного й додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.

Частина 3 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлює обов'язок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації та забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством; надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 3 статті 18-1 даного Закону Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частиною 9 статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" встановлено обов'язок роботодавців, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєстрації у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щорічного подання цим відділенням звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Судом встановлено, що у відповідача середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за 2010 рік становила 340 осіб, номарматив робочих місць для працевлаштування інвалідів для відповідача в цей звітний період становив 14 осіб, з них на підприємстві зайнято 12 особами, яким встановлена інвалідність, та не зайнято 2 робочих місця, призначених для вказаних осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України за №70 від 31 січня 2007 року «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» затверджено Порядок реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю. Згідно вказаного порядку роботодавці реєструються у відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців. Для реєстрації пунктом 3 вказаного Порядку встановлено обов'язок роботодавців подати (надіслати рекомендованим листом) відділенню Фонду відповідну заяву за формою, що затверджується Мінпраці, та копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи - підприємця.

Також, зазначеною постановою Кабінету Міністрів України за №70 від 31 січня 2007 року затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування. Згідно якого, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Форма вказаного звіту затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України за №42 від 10.02.2007 року.

Крім того, Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування передбачає, обов'язок роботодавців подання центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів. Наказом Міністерства праці та соціальної політики України за №420 від 19.12.2005 року затверджено форму подання такої звітності та інструкцій щодо її заповнення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обов'язки роботодавців стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування передбачають собою:

1. Виділення та створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, в тому числі спеціальних робочих місць.

2. Створення для інвалідів умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації.

3. Надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для працевлаштування інвалідів.

4. Звітування Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

5. Забезпечення інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством.

Судом встановлено, що відповідачем, на виконання вище зазначених норм нормативно-правових актів України та обов'язків роботодавців стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування, надіслано Івано-Франківському міському центру зайнятості листа за №542/33 про направлення ним для подальшого працевлаштування у відповідача інвалідів на вакантні посади та повідомлено про можливість працевлаштування інвалідів ІІ та ІІІ груп інвалідності.

Перевіряючи та встановлючи обставини, не з'ясування яких слугувало підставою скасування судом касаційної інстанції судових рішень постановлених в даній адміністративній справі, судом встановлено, що відповідачем подавалися Звіти про наявність вакансій за станом 12.01.2010 року, 13.01.2010 року, 17.03.2010 року, 07.06.2010 року, 05.10.2010 року, 10.10.2010 року за формою №3-ПН, затверженною наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.12.2005 року №420.

В 2010 році Івано-Франківським міським центром зайнятості направлено відповідачу три особи з обмеженими фізичними можливостями для працевлаштування, а саме: ОСОБА_5 на посаду сестри медичної, якій відповідачем відмовлено у працевлаштуванн за відсутності медичної освіти; ОСОБА_6 на посаду діловода, якій відмовлено у працевлаштуванні, як така, що не відповідала за освітньо-кваліфікаційним рівнем - відсутня вища освіта та знання іноземної мови; ОСОБА_7 направлено на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування, яка на момент його направлення була зайнята.

Вказані обставини підтвердженні інформацією Івано-Франківського міського центру зайнятості за №МЦЗ-3772/01-10/05 від 08.08.2011 року та за №2354-05/10-15 від 04.08.2015 року.

28.02.2011 року відповідачем подано позивачу Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів форми №10-ПІ за 2010 рік, згідно якого середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік становила 340 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність - 12 осіб, кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях - 14 осіб, фонд оплати праці штатних працівник працівників становить 6413,80 гривень, середньорічна заробітна плата штатного працівника становила 18 864 гривень в рік, та згідно якого, відповідачем самостійно визначено суму штрафних санкцій за нестворені робочі місця для інвалідів в 2010 році в сумі 37 728 гривень.

Також, 25.06.2010 року відповідач направлено Івано-Франківській обласній організації інвалідів «Надія і довіра» повідомлення за №353/270 про можливість працевлаштування відповідачем осіб з обмеженими фізичними можливостями.

В жовтні 2010 року в засобах масової інформації - Івано-Франківська обласна телерадіокомпанія та ТзОВ «Радіокомпанія «Захидний полюс» розміщено оголошення про набір працівників, якими повідомлено про можливість працевлаштування інвалідів, що підтверджується актом за №528 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.10.2010 року, актом виконаних робіт за №265 від 11.10.2010 року.

В 2010 році за кошти відповідача для осіб з обмеженими фізичними можливостями було облаштовано робоче місце діловода та створено відповідні умови для роботи сестри медичної, облаштовано робочі місця операторів світловими сигналами для осіб з вадами органів слуху. Режимом робочого часу передбачено додатковий час для відпочинку та прийому ліків на кожному виробничому поверсі.

Колективними договорами підприємства визначено, інвалідам ІІ та ІІІ групи передбачено виплачувати щорічну грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки в розмірі їх середньомісячного заробітку, окрім передбачених законодавством соціальних гарантій.

Таким чином, суд робить висновок, що державним підприємством "Виробниче об'єднання "Карпати" вжиті всі необхідні заходи спрямовані на забезпечення прав інвалідів на працевлаштування відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", Кабінету Міністрів України за №70 від 31 січня 2007 року, шляхом виділення та створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, в тому числі спеціальних робочих місць, створення для інвалідів умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації, надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для працевлаштування інвалідів, звітування Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів та забезпечення соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачена відповідальність роботодавців за не здійснення працевлаштування інвалідів. А саме, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

За таких обставини, позивачем протиправно засновано до відповідача адміністративно-господарські санкції та пеня в розмірі 38 339, 52 гривень, яким вжиті необхідні заходи спрямовані на забезпечення прав інвалідів на працевлаштування відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та вжито усіх необхідних заходів для недопущення господарського правопорушення, а за таких обставин в діях роботодавця відсутній склад господарського правопорушення, що виключає застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до державного підприємства "Виробниче об'єднання "Карпати" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в загальному розмірі 38 339,52 гривень є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до державного підприємства "Виробниче об'єднання "Карпати" про стягнення заборгованості в розмірі 38 339,52 гривень, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 07.08.2015 року.