Справа № 2-а-9/10
Суддя: Ганенко Т. С.
Дата ухвалення: 2010-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Чугуївський міський суд Харківської області
Справа № 2-а-9/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2010 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Ганенко Т.С.,

при секретарі Тарановій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Чугуївської райдержадміністрації Харківської області про визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати одноразової допомоги при народженні дитини та щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобов'язання перерахування та виплати недотриманих сум одноразової допомоги при народженні дитини та щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

встановив:

26 травня 2009 року ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивачка) звернулася до суду з вищезазначеним адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Чугуївської райдержадміністрації Харківської області (надалі по тексту - відповідач). В обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що з липня 2005 року знаходилася на обліку у відповідача, у зв'язку з тим, що 27 липня 2005 року народила доньку ОСОБА_2 і відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ (надалі -ЗУ № 2811-ХІІ) та Закону України від 18 січня 2001 року № 2240-ПІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, обумовленими похованням (надалі - ЗУ № 2240-НІ) їй надавалася допомога при народженні дитини та допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (надалі - допомога по догляду за дитиною), яка була призначена з липня 2007 року по червень 2008 року (включно).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ № 2811-ХІІ, допомога по догляду за дитиною надається в розмірі, встановленого законом, прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, і відповідно до ст. 43 ЗУ № 2240-Ш (у редакції, що діяла до 09 липня 2007 року), як застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 12 ЗУ № 2811-ХІІ, допомога при народженні дитини надається в сумі, кратній 22,6 прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата цієї допомоги здійснюється одноразово у дев'яти кратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта - протягом 12 місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 15 ЗУ № 2811-XII та ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року, прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становив: з 1 січня 2007 року - 434 грн., з 1 квітня 2007 року - 463 грн., а з 1 жовтня 2007 року - 470 грн. Згідно наказу Міністерства праці і соціальної політики від 06 грудня 2006 року № 453 «Про передачу функцій призначення і виплати допомоги при народженні дитини і по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам від страховиків і робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування по тимчасовій втраті працездатності і його відділень органам праці і соціального захисту населення», нарахування і виплати допомоги по догляду за дитиною здійснював відповідач.

Відповідно ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складав з 1 січня 2008 року - 526 грн., тому позивачка вважає, що з січня по березень 2008 року недоплачена допомога по догляду за дитиною складає - 1145,70 грн., разом недоплачена сума цієї допомоги за період з 19 лютого 2007 року по 31 березня 2008 року становить - 4555,23 грн. За вказаній період відповідач керувався нормативно-правовими актами, які Конституційний Суд України своїм рішенням визнав неконституційними. У 2007 році статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» була призупинена дія частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЗУ № 2811 -XII і ст. 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» був встановлений інший розмір допомоги по догляду за дитиною.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги, викладені у позовній заяви підтримала у повному обсязі та просила суд зобов'язати відповідача провести перерахунок одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і виплатити недоотримані суми вказаної допомоги.

Представник відповідача ОСОБА_3., діюча на підставі довіреності від 24 березня 2010 року № 605-05, заперечувала проти позову, посилаючись на те, що дії управління щодо нарахування та виплати позивачці одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - правомірні. Законом України № 2811-XII, відповідно до Конституції України, встановлюється гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальний системі соціального захисту населення. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ № 2811-XII, покриття витрат на виплату державної допомоги сім'ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетом. Враховуючи, що зміні до Закону України «Про Державний бюджет України», згідно рішення Конституційного суду України від 09 липня 2007 року ні Верховною Радою, ні Кабінетом Міністрів не були внесені, механізм та порядок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв'язку з прийняттям зазначеного рішення, не визначений, кошти у бюджеті відсутні, представник відповідача просила визнати дії управління щодо нарахування та виплати позивачці одноразової допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку правомірними.

З зазначених підстав, представник відповідача просила відмовити позивачці в її позові в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

27 липня 2005 року народилася ОСОБА_2, матір'ю якої є позивачка, про що свідчить свідоцтво про народження від 21 березня 2006 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області.. Позивачка знаходиться на обліку у відповідача, їй призначена одноразова допомога при народженні дитини з 01 січня 2007 в розмірі 434 грн.; з 01 квітня 2007 року в розмірі 442 грн., з 1 жовтня 2007 року в розмірі 450 гривень. З 1 січня 2008 року в розмірі 526 грн., з 1 квітня 2008 року 538 грн., з липня 2008 року 540 грн., з 1 жовтня 2008 року в розмірі 557 гривень.

Таким чином, позивач, відповідно до положень Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», має право на пільги, відповідно цього Закону, а саме: на отримання одноразової допомоги при народженні дитини та щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі встановленому законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», в редакції, що діяла до набрання законної сили Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

У відповідності до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» № 489-У від 19 грудня 2006 року, допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за витратами, зумовленими народженням та похованням», здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетом у таких розмірах: абзацом 2 частини 2 статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що допомога при народженні дитини складає 8500 гривень і виплата допомоги здійснюється одноразово при народженні дитини в сумі 3400 гривень, а решта протягом наступних 12 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; а абзацом 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку складає розмір, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш 90 грн. для незастрахованих осіб та не менш 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 14 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було призупинено дію статті 12, частини першої статті 15 та пункту 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а тому відповідач проводив відповідні виплати до вищезазначеного порядку та розмірів.

Проте, рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення абзацу третього частини другої статті 56 та пункту 14 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» були визнані неконституційними, у зв'язку з чим втратили чинність.

Враховуючи, що вказане рішення Конституційного суду України має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, суд дійшов висновку, що при розрахунку розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід керуватися ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Таким чином, позов позивачці в частини вимог визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати одноразової допомоги при народженні дитини та щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобов'язання перерахування та виплати недотриманих сум одноразової допомоги при народженні дитини та щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до шести років становить: з 01 січня 2007 року - в розмірі 434 грн., з 01 квітня 2007 року - в розмірі 463 грн., з 01 жовтня 2007 року - в розмірі 470 грн. Таким чином, відповідач повинен провести розрахунок недоотриманої позивачкою допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, наступним чином: у липні повинно бути нарахованим та виплаченим, згідно прожиткового мінімуму - 343,52 грн.; нараховане та виплачено - 129,03 грн., недоотримане - 214,49 грн.; серпень 2007 року (463 грн. -132,64 коп.) = 330 грн. 36 коп.; вересень 2007 року (463 грн. - 134,45 грн.) = 328 грн. 55 коп.; жовтень 2007 року (470 грн. - 136,13 грн.) = 333 грн. 87 коп.; листопад 2007 року (470 грн. - 140,05 грн.) = 329 грн. 95 коп.; грудень 2007 року (470 грн. - 144,10 грн.) = 325 грн. 90 коп.

Вимоги позивачці щодо стягнення призначеної відповідачем допомоги з дня її виникнення і по 2008 рік суд вважає безпідставними, оскільки, згідно ч. 2 ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», у разі, якщо закони або окремі положення правових актів Верховної Ради України, визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», передбачає, що рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання, порядок їх виконання визначений у ст. 70 цього Закону. Вимога позивача щодо виплати допомоги по догляду за дитиною є формою реалізації конституційного права громадян на соціальний захист. Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Таким чином, посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, не є підставою для відмови у задоволенні позову. Виходячи із змісту статті 3 та пункту 2 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, відносини, що склалися між сторонами є публічно-правовими. Позивачка має дитину віком до трьох років, тобто наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання допомоги по догляду за дитиною. Наділивши осіб соціальною гарантією, держава, таким чином, взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які мають дітей віком до трьох років. Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист громадян України, в сім'ях яких виховуються та проживають малолітні діти.

Відповідно до статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження оскарження.

Згідно з вимогами ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову, суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи протиправність дій відповідача, з метою захисту прав позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, суд прийшов до висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити недоплачену позивачці грошеву допомогу при народженні дитини, відповідно до ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та щомісячну грошову допомогу по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє позивачці, як не доведених.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 9 -12, 17, 69-72, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 р., суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Чугуївської райдержадміністрації Харківської області про визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати одноразової допомоги при народженні дитини та щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, зобов'язання перерахування та виплати недотриманих сум одноразової допомоги при народженні дитини та щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Чугуївської райдержадміністрації Харківської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги при народженні дитини та щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року - протиправними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Чугуївської райдержадміністрації Харківської області провести ОСОБА_1 перерахунок з 09 липня по 31 грудня 2007 року одноразової допомоги при народженні дитини та щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та виплатити позивачці за цій період недоотримані суми: одноразової допомоги при народженні дитини в розмірі 588 грн., щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 1863,12 грн., а всього - 2451 грн. 12 коп.

В задоволенні решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення постанови, якщо протягом цього часу не буде подано заяви про апеляційне оскарження постанови.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, тоді постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до адміністративного апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подання в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справи.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24 березня 2010 року.

Суддя: