Справа № 826/3844/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №826/3844/15 Головуючий у 1-й інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

03 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ - Дістрибьюшн» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 30.09.2014 №, №,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 30.09.2014 №, №.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовою особою відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» з питань дотримання вимог податкового законодавства при фінансово - господарських взаємовідносинах з ТОВ «Рекламне агентство «Твіст» за період з 01.01.2012 року по 31.01.2014 року; за наслідками перевірки складено акт від 11.09.2014 №1387/22-13/35625082.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем:

- пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.1 статті 201 ПК України, що призвело до заниженню суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду у розмірі 37311488,00 грн, у тому числі за грудень 2012 року на 3249640,00 грн, січень 2013 року - 2453835,00 грн, березень 2013 року - 4670151,00 грн, травень 2013 року - 4747182,00 грн, червень 2013 року - 2460960,00 грн, липень 2013 року - 2542964,00 грн, серпень 2013 року - 2542964,00 грн, вересень 2013 року - 2460960,00 грн, жовтень 2013 року - 2541622,00 грн, листопад 2013 року - 3143880,00 грн, січень 2014 року - 3248670,00 грн;

- пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України, що призвело до заниження суми податку на прибуток на загальну суму 32084622,00 грн, у тому числі за 2012 рік на 3412111,00 грн, 2013 рік - 28672511,00 грн.

В обґрунтування заниження податкових зобов'язань контролюючий орган посилається на непідтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ «РА» Твіст» за договорами від 01.04.2011 №0104-26 про надання рекламних послуг та від 29.12.2012 №2912-01, оскільки згідно акту ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «РА «Твіст» по фінансово - господарським взаємовідносинам з ТОВ «Старксервіс» від 03.06.2014 року №1369/22-13/34356800 у контрагента позивача відсутні об'єкти оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у ТОВ «Старксервіс» і як наслідок продажу цих товарів (послуг) підприємствам - покупцям.

30.09.2014 року відповідачем винесені податкові повідомлення - рішення:

- №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 40105778,00 грн, у тому числі за основним платежем 32084622,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 8021156,00 грн;

- №, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 55967232,00 грн, у тому числі за основним платежем 37311488,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 18655744,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, а висновки акту перевірки не знайшли свого підтвердження, тому останнім правомірно сформовані дані податкового обліку по господарських операціях з зазначеним вище контрагентом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частиною другої статті 3 цього Кодексу передбачено, що господарська діяльність, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку.

Водночас за відсутністю факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, під час розгляду зазначеної категорії справ необхідно звертати особливу увагу на дослідження реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку та приймати на підтвердження даних податкового обліку лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Розглядаючи реальність господарських операцій позивача з ТОВ «Рекламне агентство «Твіст», на підставі яких позивачем було сформовано дані податкового обліку, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01 квітня 2011 року між позивачем (замовник) та ТОВ «Рекламне агентство «Твіст» (виконавець) укладений договір №0104-26, відповідно до якого останній надає рекламні послуги. Зміст рекламних послуг (конкретний перелік послуг, їх вартість, термін та умови їх надання і оплати) погоджуються в додатках (заявках) до даного договору, які є невід'ємною частиною цього договору. На підтвердження факту надання виконавцем замовнику рекламних послуг за цим договором сторони підписують відповідний акт протягом десяти днів після надання замовленої послуги в повному обсязі.

29 грудня 2012 року між позивачем (замовник) та ТОВ «Рекламне агентство «Твіст» (виконавець) укладений договір про придбання робіт/послуг з розміщення реклами, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором виконавець за дорученням зобов'язується надати виключний перелік послуг та інші послуги, що узгоджені сторонами у відповідних додатках до даного договору.

На виконання умов договорів між сторонами укладені додатки, відповідно до яких виконавець приймає на себе зобов'язання надати: послуги з виготовлення/адаптації та розміщення рекламних матеріалів замовника стосовно ТМ «Фокстрот техніка для дому» в мережі Інтернет відповідно до затвердженої заявки (медіа - план); послуги з розміщення рекламних матеріалів для ТМ «Фокстрот техніка для дому» в торгівельних центрах м. Києва. Також в додатках (розділ - заявка (медіа - план) визначені назви сайтів, розділ сайтів, назви виготовленого та розміщеного рекламного матеріалу, кількість показів рекламних банерів, період розміщення рекламних матеріалів; адреси торгівельних центрів. В пункті 2 додатків визначено, що результати послуг надаються виконавцем замовнику у формі звітів в друкованому та електронному вигляді шляхом надсилання на адресу електронної пошти замовника. Крім того, в додатках визначені умови передачі майнових прав інтелектуальної власності на об'єкти права інтелектуальної власності, у випадку їх створення, територію розповсюдження - вся територія України, вартість послуг тощо.

За результатами надання послуг з адаптації та розміщення рекламних матеріалів в мережі Інтернет та послуг з розміщення рекламних матеріалів для ТМ «Фокстрот техніка для дому» в торгівельних центрах між сторонами були укладені акти здачі - прийняття робіт, які були також досліджені контролюючим органом під час проведення перевірки. На виконання вимог договору позивачем надані звіти до кожного акту (макети, фотозвіти по розміщенню рекламних матеріалів на сайтах з найменуваннями сайтів, довідка про розміщення рекламних матеріалів в торгових центрах, медіаплани проведення відео інформаційної кампанії, фотозвіт по розміщенню рекламних матеріалів).

Також ТОВ «Рекламне агентство «Твіст» були виписані податкові накладні, які були предметом перевірки.

На підтвердження реальності отримання послуг позивачем надані аналітичний звіт (довідка) «Про стан та динаміку продажу товарів на умовах рекламних акцій, проведених в магазинах ТОВ «САВ - Дистрибьюшн», у період з грудня 2012 р. по січень 2014 р.

Також, на підтвердження того, що у період з грудня 2012 року по січень 2014 року позивачем дійсно проводились рекламні (маркетингові) акції, які адаптувались та розповсюджувались (розміщувались) контрагентом на виконання договорів про надання рекламних послуг від 01.04.2011 №0104-26 та договору про придбання робіт/послуг з розміщення реклами від 29.12.2012 №2901-01, позивачем надані: накази про проведення рекламних (маркетингових) акцій; оригінали - макетів банерів; звіти про проведення рекламних акцій; розкадровка відеороликів (флеш); довідки про реалізацію товарів, що приймали участь у рекламній акції (цифрових апаратів, прасок провідних, тримерів, соковижималок, пилососів, смартфонів та інших товарів).

Як зазначає позивач, вказані послуги замовлялися та були отримані товариством з метою поширення рекламних матеріалів з інформацією про акційні пропозиції, що пропонувались позивачем за місцезнаходженням об'єктів торгівлі і, як наслідок - збільшення обсягу продажів товарів та отримання прибутку. Надані ТОВ «РА «Твіст» послуги з адаптації та розміщення рекламних матеріалів прямо пов'язані з господарською діяльністю позивача - роздрібною торгівлею в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що господарські операції позивача з зазначеним вище контрагентом здійснювались в межах господарської діяльності, є реальними, та підтверджуються необхідними документами.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пунктом 138.2 статті 132 ПК України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Податкового кодексу України необхідні для віднесення певних сум до витрат не є безумовною підставою для формування податкового кредиту, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Колегією суддів встановлено, що на дату підписання договору, розрахункових та первинних документів контрагент позивача не був припинений.

Крім того, колегія суддів зазначає, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що органом державної податкової служби, як суб'єктом владних повноважень не доведено, що зазначені вище правочини є такими, що спрямовані на не реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, відповідно, висновки акту перевірки є необґрунтованими.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано встановив протиправність податкових повідомлень - рішень від 30.09.2014 №, №.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ДФС у м. Києві залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 10.08.2015 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.