Справа № 2а-12243/09/2670
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"15" березня 2011 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Романчук О.М.,

при секретарі - Гончар Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Миргородської обєднаної державної податкової інспекції на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2010 року у справі за позовом Дочірнього підприємства «Укргазвидобування»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»до Миргородської обєднаної державної податкової інспекції про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.03.2009 р. №/0 та №/0, від 28.04.2009 р. №/1 та №/1, від 08.07.2009 р. №/2 та №/2, від 21.09.2009 р. №/3 та №/3, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009 року позивач Дочірнє підприємство «Укргазвидобування»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва із адміністративним позовом до Миргородської обєднаної державної податкової інспекції про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.03.2009 р. №/0 та №/0, від 28.04.2009 р. №/1 та №/1, від 08.07.2009 р. №/2 та №/2, від 21.09.2009 р. №/3 та №/3.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 травня 2010 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2010 року - без змін виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що на підставі акту № 15-146/2/18 від 19 лютого 2009 року невиїзної документальної перевірки відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення від 17.03.2009 року №/0 про застосування штрафної санкції за порушення граничних строків сплати узгодженого податкового зобовязання з рентної плати за природний газ, що видобувається в Україні на суму 24 729,34 грн. та №/0 про застосування штрафної санкції за порушення граничних строків сплати узгодженого податкового зобовязання з рентної плати газовий конденсат, що видобувається в Україні на суму 500 044,72 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку. За наслідками адміністративного оскарження скарги були залишені без задоволення, а рішення без змін. У відповідності до Закону № 2181 Відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення від 28.04.2009 р. №/1 та №/1, від 08.07.2009 р. №/2 та №/2, від 21.09.2009 р. №/3 та №/3 (а.с.18,19).

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що рентна плата не є податком чи збором, а тому у відповідача відсутні підстави для застосування до позивача штрафу відповідно до п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(надалі Закону № 2181) за прострочку сплати рентної плати за природний газ і газовий конденсат.

Колегія суддів погоджується із наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобовязань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення є Закон України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000 р.

Статтею 1 вказаного Закону встановлено, що штрафна санкція (штраф) плата у фіксованій сумі у вигляді відсотків від суми податкового зобовязання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у звязку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами.

Пунктом 9 частини 1 статті 14 Закону України «Про систему оподаткування»№1251-ХІІ від 25.06.1991 р. визначено, що до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкові платежі), зокрема, належать рентні платежі.

Згідно ч.8 ст.1 Закону України «Про систему оподаткування»податки і збори (обовязкові платежі), справляння яких не передбачено цим Законом, сплаті не підлягають.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про систему оподаткування»ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), за винятком особливих видів мита та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на електричну та теплову енергію, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування.

Водночас ставки та порядок сплати рентних платежів за видобуту нафту, природний газ і газовий конденсат в Україні, контроль за правильністю їх обчислення і сплати та відповідальність платників таких платежів визначається Законом України «Про рентні платежі за нафту, природний газ і газовий конденсат»№1456-VI від 05.02.2004 р., дію якого зупинено.

Згідно ч.10 ст.1 Закону України «Про систему оподаткування»будь-які податки і збори (обовязкові платежі), які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Всі інші закони України про оподаткування мають відповідати принципам, закладеним у цьому Законі.

Таким чином, рентна плата не є податком, збором, обовязковим платежем, оскільки її справляння не передбачено Законом України «Про систему оподаткування».

Крім того, Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»№107-VI від 28.12.2007 р. рентну плату за газ та газовий конденсат віднесено до неподаткових надходжень.

Виходячи з вищенаведеного вбачається, що відповідач застосував до позивача штраф за прострочку сплати рентної плати за природний газ згідно пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»без наявних на те правових підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В супереч наведеним вимогам, відповідач як субєкт владних повноважень, не довів правомірності своїх дій при винесенні оскаржуваних рішень.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам. В звязку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Миргородської обєднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 травня 2010 року без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Миргородської обєднаної державної податкової інспекції на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2010 року залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2010 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді Я.Б.Глущенко

ОСОБА_2