Справа № 810/2767/14
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №810/2767/14 Головуючий у 1-й інстанції: Терлецька О.О.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

03 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛО» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛО» до Державної податкової інспекції у Києво - Святошинському районі Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛО - ОЙЛ», про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 21.10.2008 №/0,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Києво - Святошинському районі Київської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 21.10.2008 №/0.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2009 року, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2010 року, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 квітня 2014 року скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2010 року в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 23.10.2008 №/0 щодо визначення ТОВ «КЛО» податкових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 17200000,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій на вказану суму, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції; в решті рішення судів попередніх інстанції залишені без змін.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року відмовлено у задоволенні позову в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 23.10.2008 №/0 щодо визначення ТОВ «КЛО» податкових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 17200000,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій на вказану суму.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посадовими особами відповідача проведено планову виїзну документальну перевірку фінансово - господарської діяльності з питань дотримання ТОВ «КЛО» вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2007 по 31.03.2008; за наслідками перевірки складено акт від 07.10.2008 №424/23-1/21563629.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема:

- пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», оскільки товариством до складу валових витрат за 3 квартали 2007 року безпідставно віднесено витрати на придбання векселів в сумі 68800000,00 грн, в результаті чого занижено податок на прибуток за 3 квартали 2007 року на 17200000,00 грн, в тому числі за ІІ квартал 2007 року на 7050000,00 грн;

- пп. 7.9.6 п. 7.9 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», оскільки товариством до валових доходів за 1 квартал 2008 року не віднесені доходи від оренди на суму 21648,00 грн.

21.10.2008 відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення №/0, яким на підставі акту перевірки за виявлені порушення позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 34410824,00 грн, у тому числі за основним платежем 17205412,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 17205412,00 грн.

Згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 02.04.2014, передана на новий розгляд справа стосується нарахування відповідачем податку на прибуток та застосування штрафних (фінансових) санкцій у зв'язку з висновками акту відповідача про порушення позивачем вимог підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», які полягали у безпідставному включенні до складу валових витрат за 3 квартали 2007 року витрат на придбання векселів у сумі 68800000,00 грн, в результаті чого було занижено податок на прибуток за 3 квартали 2007 року на 17200000,00 грн.

Обґрунтовуючи необхідність перегляду справи у вищезазначеній частині, суд касаційної інстанції вказав на необхідність дослідження судом першої інстанції: наявності у позивача права переносити від'ємний фінансовий результат по операціях з цінними паперами до валових витрат загального обліку податку на прибуток; правової природи (сутності) господарської операції щодо передачі у власність емітента цінних паперів на умовах, визначених договорами купівлі продажу від 27 червня 2007 року №119/КО-07 та від 28 вересня 2007 року №06/ЦП-07, а саме - чи були вказані господарські операції операціями з торгівлі цінними паперами чи операціями зі зворотного викупу цінних паперів.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 23.10.2008 №/0 щодо визначення ТОВ «КЛО» податкових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 17200000,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій на вказану суму, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 09 червня 2006 року між позивачем (постачальник) та ТОВ «КЛО-ОЙЛ» (покупець) було укладено договір №300/КЛ-06 поставки нафтопродуктів, за яким позивач зобов'язувався передати, покупець прийняти та оплатити нафтопродукти на умовах даного договору.

За умовами пункту 3 цього договору, оплата товару здійснюється покупцем на підставі рахунку, виставленого постачальником. Покупець зобов'язується здійснити оплату вартості товару на поточний рахунок постачальника і повідомити постачальника про здійснення платежу в день такого платежу, після перерахування коштів покупцем, з додатком копії платіжного доручення та/або інших документів. При цьому, такі платіжні документи повинні містити посилання на призначення платежу, номер рахунку постачальника, найменування товару, номер і дату договору. Датою платежу вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок постачальника. Також згідно пункту 9.1 договору усі зміни і доповнення до даного договору оформлюються в письмовій формі і вважаються дійсними, якщо вони підписані уповноваженими представниками сторін.

24 травня 2007 року між позивачем та ТОВ «КЛО-ОЙЛ» було укладено додаткову угоду №1 до договору поставки нафтопродуктів №300/КЛ-06, якою у пункт 3 договору добавлено підпункт, згідно якого покупець за згодою постачальника може зробити оплату за товар векселем, що передається постачальнику за актом приймання - передачі і є невід'ємною частиною даного договору.

В оплату за поставлений товар ТОВ «КЛО - ОЙЛ» згідно актів прийому - передачі цінних паперів від 25 травня 2007 р. та від 31 липня 2007 р. передало позивачу прості векселі АА0140022 номінальною вартістю 28200000,00 грн (дата складання векселя 25.05.2007 р.; термін погашення векселя 24.05.2008 р.) та АА0140023 номінальною вартістю 40600000,00 грн (дата складання векселя 31.07.2007 р.; термін погашення векселя 30.07.2008 р.).

В подальшому, 27 червня 2007 року, між позивачем (продавець) та ТОВ «КЛО-ОЙЛ» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №119/КО-07, відповідно до якого позивач зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити простий вексель серія АА №0140022 з дисконтом векселедавцю - ТОВ «КЛО-ОЙЛ»; ціна договору відповідно до пункту 1.2 становить 17000000,00 грн; в пункті 3 договору передбачено, що продавець гарантує, що вексель належить йому на праві власності. На виконання вказаного договору між сторонами було складено акт приймання-передачі від 27 червня 2007 р.

Також, 28 вересня 2007 року між позивачем (продавець) та ТОВ «КЛО-ОЙЛ» (покупець) було укладено договір купівлі - продажу №06/ЦП-07, згідно якого позивач зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити простий вексель серія АА №0140023 з дисконтом векселедавцю - ТОВ «КЛО-ОЙЛ»; ціна договору відповідно до пункту 1.2 становить 23200000,00 грн; в пункті 3 договору передбачено, що продавець гарантує, що вексель належить йому на праві власності. На виконання вказаного договору між сторонами було складено акт приймання-передачі від 28 вересня 2007 р.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, вказані договору купівлі продажу простих векселів від 27.06.2007 №119/КО-07 та від 28.09.2007 №06/ЦП-07 не містить ніяких положень, які б вказували на його зв'язок з договором поставки нафтопродуктів №300/КЛ-06.

Тобто, за умовами договорів купівлі-продажу №119/КО-07 та №06/ЦП-07, які були укладені вже за місяць після отримання їх позивачем і ще до сплину терміну погашення векселів, прості векселі АА №0140023 та АА №0140023 були продані позивачем як товар на підставі права власності позивача на такий товар та права розпоряджатись належним йому майном.

Тому, колегія суддів також не погоджується з позивачем, що векселі були засобом платежу, а не товаром відчуженим за операціями зворотного продажу, оскільки векселі, як засіб платежу, за договором №300/КЛ-06 мали би бути погашені в строки, передбачені відповідними актами приймання-передачі від 25.05.2007 та від 31.07.2007 та в порядку, передбаченому законодавством щодо погашення векселів. Відповідно, як вірно зазначено судом першої інстанції, саме погашення векселів, а не їх продаж, було умовою розрахунку за договором №300/КЛ-06.

За таких обставин, оскільки за умовами договорів купівлі-продажу №119/КО-07 та №06/ЦП-07 векселі у позивача придбав їх емітент (векселедавець), то таке придбання за своїм змістом є операцією зворотного продажу.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з акту перевірки, позивачем за результатами продажу векселів серії АА №0140023 та АА №0140022 за договорами купівлі-продажу у загальному обліку за 3 квартали 2007 року до складу валових доходів було включено ціну продажу (17000000,00 грн та 23200000,00 грн.), а до валових витрат - віднесено номінальну вартість зазначених векселів (28200000,00 грн та 40600000,00 грн).

Згідно підпункту 7.6.1 пункту 7.6 статті 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, платник податку веде окремий податковий облік фінансових результатів операцій з цінними паперами (у тому числі іпотечними сертифікатами участі, іпотечними сертифікатами з фіксованою дохідністю та сертифікатами фондів операцій з нерухомістю) і деривативами у розрізі окремих видів цінних паперів, а також фондових та товарних деривативів. При цьому облік операцій з акціями ведеться разом з іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами.

Якщо протягом звітного періоду витрати на придбання кожного з окремих видів цінних паперів, а також деривативів, понесені (нараховані) платником податку, перевищують доходи, отримані (нараховані) від продажу (відчуження) цінних паперів або деривативів такого ж виду протягом такого звітного періоду, від'ємний фінансовий результат переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами або деривативами такого ж виду майбутніх звітних періодів у порядку, визначеному статтею 6 цього Закону.

Якщо протягом звітного періоду доходи від продажу кожного з окремих видів цінних паперів, а також деривативів, отримані (нараховані) платником податку, перевищують витрати, понесені (нараховані) платником податку внаслідок придбання цінних паперів або деривативів такого ж виду протягом такого звітного періоду (з урахуванням від'ємного фінансового результату від операцій з цінними паперами чи деривативами такого ж, виду минулих періодів), прибуток включається до складу валових доходів такого платника податку за результатами такого звітного періоду.

Норми цього пункту не поширюються на операції з емісії корпоративних прав або інших цінних паперів, що здійснюються платником податку, а також з їх зворотного викупу або погашення таким платником податку.

Таким чином, враховуючи, що векселі, номінальна вартість на придбання яких була внесена позивачем до валових витрат були придбані як товар, та в подальшу відчужені їх емітенту (ТОВ «КЛО-ОЙЛ»), що за своїм змістом було операцією зі зворотного викупу векселів, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у позивача не виникло права переносити від'ємний фінансовий результат по операціях з цінними паперами до валових витрат загального обліку податку на прибуток за 3 квартали 2007 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в частині вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 23.10.2008 №/0 щодо визначення ТОВ «КЛО» податкових зобов'язань з податку на прибуток у розмірі 17200000,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій на вказану суму.

Відповідно до частини першої статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛО» залишити без задоволення, постанову Київського окружного адміністративного суду від 22 травня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 10.08.2015 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.