Справа № 2-а-356/10
Суддя: Ганенко Т. С.
Дата ухвалення: 2015-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Чугуївський міський суд Харківської області
Справа № 2-а-356/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2010р.

Чугуївський міський суд Харківської області у складі :

головуючого судді Ганенко Т.С.,

при секретарі: - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області про призначення та виплату державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю ,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати дії відповідача незаконними та зобовязати провести перерахунок та виплату йому заборгованості з державної пенсії в мінімальному обсязі у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальних пенсій за віком, виходячи з законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, а також призначити до виплати позивачу державну пенсію в мінімальному розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, завдану здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком. В обґрунтування своїх позовних вимог пояснив, що він є інвалідом 2-ї групи та віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому він має право на отримання державної пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, що визначено у ч.4 ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також на додаткову пенсію за шкоду здоров*ю, розмір якої у відповідності до ст. 50 вищевказаного Закону, повинен складати 75 % мінімальної пенсії за віком. Призначенням, нарахуванням та виплатою вищезазначеної пенсії та допомоги за шкоду, заподіяну здоров*ю займається у відповідності з Положенням відповідач по справі.

Його право на отримання державної та додаткової пенсії передбаченої ст. 50, ч.4 ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не за Постановами Кабінету Міністрів України встановлено згідно з п.1.ч.1 ст. 92 Конституції України, згідно з якою права громадян визначаються виключно законами, а не будь яким іншими нормативно правовими актами. Розмір мінімальної пенсії за віком при цьому визначається на підставі ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування».

Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, в запереченнях посилався на те, що у відповідності з ст. 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості і зростання мінімальної заробітної плати.

Постановою КМУ від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» з 01.01.2002 року встановлено виходячи з розміру 19,91 грн. проводиться розрахунок:

а) пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

б) додаткової пенсії, передбаченої Законом України «Про статут і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», під час призначення та перерахунку пенсій відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Постановою КМУ від 27.12.2005 року № 1293 «Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2006 року передбачено збільшення розмірів пенсій по інвалідності у 3,5 рази та встановлено мінімальний розмір пенсії для інвалідів 2 групи у розмірі 500 гривень.

ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік» внесено зміни до ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи », які Рішенням КСУ № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року були визнані неконституційними.

Після чого Постановою КМУ від 28.05.2008 року № 530 врегульовано деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, зокрема громадян, які отримують пенсії відповідно до ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , а саме:

- щомісячна додаткова пенсія інвалідам 2-ї групи у розмірі 20% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність;

- мінімальний розмір пенсії за віком для інвалідів 2 групи у розмірі 965 грн.

Постановою КМУ від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян » для осіб, що отримують пенсію відповідно до ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.07.2008 року встановлено мінімальний розмір пенсії для інвалідів 2 групи 1 категорії - 1090 грн. Після прийняття даної Постанови КМУ втратила чинність Постанова КМУ від 03.01.2002 року № 1 з 01.09.2008 року.

Крім того, вказували, що мінімальний розмір пенсії у розмірі прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

За наявності клопотання всіх осіб, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, що відповідає положенням ч.3 ст.122 КАС України.

Суд, зясувавши зміст позовних вимог та заперечення на позов, вивчивши та дослідивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 має статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліда 2 групи захворювання, яке повязано з ліквідацією аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченнями серії А № 129311 (а.с. 5 справа 2-а-356/10), а тому відповідачем йому виплачувалась пенсія виходячи з розміру пенсій, встановленого Постановою КМУ та Законом України «Про державний бюджет» на відповідний рік.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров*я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року № 796 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи » (надалі Закон № 796).

Пенсії особам, віднесеним до категорії 1 встановлюються у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію, що визначено у ч. 2 ст. 49 Закону № 796.

Розмір державної пенсії за 2008 рік визначається ст. 54 Закону № 796, а розмір додаткової пенсії ст. 50 Закону № 796, з урахуванням рішення КСУ від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, яким зміни внесені ЗУ від 28.12.2007 року № 107 УІ «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до ст. 50,54,57 Закону України № 796 визнані неконституційними.

Таким чином, розмір пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2-й групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, що визначено положеннями ст. 50.54 Закону № 796 в редакції 06.06.1991 року.

Доводи представника відповідача про застосування Постанов КМУ при визначенні розміру пенсії позивачеві не є обґрунтованими, виходячи з того, що у відповідності з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Постанови КМУ при встановленні порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи істотно звужують обсяг встановлених законом прав, чого не повинно відбуватися виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами.

Зі статей 50,54 Закону № 796 випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю, за основу їх нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії на віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ч.3 ст. 67 Закону № 796 у редакції від 05.10.2006 року встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров*ю, особам віднесеним до категорії 1,2,3,4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки, відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач з 22 травня 2008 року під час обчислення пенсії та додаткової пенсії повинен був керуватися ст. 50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи » у редакції закону від 06.06.1996 року та ст. 67 цього Закону у редакції від 05.10.2006 року.

У відповідності до ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно ст. 58 ЗУ «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 470 гривень, з 1 квітня 481 грн., з 1 липня 482 грн., з 1 жовтня 498 грн.

Суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, в подальшому призначати державну пенсію у обсязі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров*ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, оскільки данні дії є одним з обовязків відповідача, які закріплено законодавчо, а тому зобовязувати вчиняти відповідача дії, які є його обовязком у майбутньому, не маючи при цьому доказів їх невиконання після розгляду справи судом, не має підстав.

Враховуючи, той факт, що позивач ОСОБА_3 звернувся до суду за захистом своїх прав 23.02.2010 року., а ч.2 ст. 99 КАСУ встановлюється річний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів осіб, суд вважає за можливим зобовязати відповідача виконати вимоги чинного законодавства в межах річного строку позовної давності, тобто з 10.09.2008 року.

Отже, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 9 -12, 17, 69-72, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Чугуївському районі Харківської області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Чугуївському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 50, п.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі мінімальних пенсій за віком, визначених ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за 2008 рік з 18.09.2008 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Чугуївському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, ОСОБА_2, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 2-ої групи інвалідності, відповідно до ст. ст. 50, п.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за 2008 рік з 18.09.2008 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення постанови, якщо протягом цього часу не буде подано заяви про апеляційне оскарження постанови.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, тоді постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до адміністративного апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подання в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справи.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст рішення суду виготовлено 25.05.2010 р.

Суддя-