Справа № 2-а-3020/11
Суддя: Кривов`яз А. П.
Дата ухвалення: 2011-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3020/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2011 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Кривовяза А.П.,

при секретарі - Рудик Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва, Управління праці та соціального захисту населення Святошинського району м. Києва та Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії та виплату заборгованості та про визнання неправомірними дій по відмові у перерахунку допомоги на оздоровлення та виплату заборгованості, суд, -

В с т а н о в и в :

Позивач 06.04.2011 р. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії відповідача по відмові у перерахунку та виплаті додаткової пенсії відповідно до ст..51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипротиправними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2005 р. по момент винесення рішення з урахуванням проведених виплат.

Крім того, просить суд визнати дії співвідповідачів щодо нарахування та здійснення виплати щорічної допомоги на оздоровлення в заниженому розмірі неправомірними та зобовязати відповідачів здійснити перерахунок вказаних виплат відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, та отримує пенсію, призначену у відповідності до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ст. 48 цього Закону постраждалим 2 категорії передбачена виплата щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, однак вказана виплата йому здійснена у меншому розмірі, ніж це передбачено законом, а тому просить зобовязати співвідповідачів зробити перерахунок та здійснити виплату недоплаченої одноразової допомоги за шкоду здоровю. Посилається на ті підстави, що він має статус потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії. Згідно ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, віднесеним до потерпілих 2 категорії, виплачується щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що встановлюється на рівні прожиткового мінімуму для непрацюючих громадян. Позивач також, просить суд стягнути з відповідачів на його користь 500 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідач відмовив у проведенні перерахунку додаткової пенсії з 01.01.2005 р. в добровільному порядку, що змусило її звернутись з даним позовом до суду. Також відповідачі УПСЗН Святошинськой РДА м. Києва та КМЦпоНССВ м. Києва, відмовили в перерахунку та виплаті одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі передбаченому законодавством.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові.

Представникик відповідачів в судове засідання не з*явились про час та день розгляду справи повідомлені належним чином, направили до суду письмові заперечення.

06.05.2011 р. відповідач УПФ в Сятошинському районі м. Києва надав письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 р. Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадянрозмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофистановить для осіб, що належать до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, 15% від прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність. З квітня 2010 р. розмір додаткової пенсії позивача становить 105,90 грн., з липня 2010 р. - 106,35 грн., з жовтня 2010 р. 108,45 коп.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. (категорія 2), перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а також додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю згідно ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив розмірі 15% від прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Вказаний розмір додаткової пенсії відповідачем визначено відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 р. Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

Проте, згідно ч. 1 ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(зміни, внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-VI Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, визнані неконституційними згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008) особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру додаткової пенсії застосуванню підлягає ч. 1 ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для розрахунку розміру щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсій за віком використовується як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної додаткової пенсії, передбаченої Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно України "Про державний бюджет на 2010р." розмір прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність з 01.04.2010 р. становить 706 грн., з 1.07.2010 р. - 709 грн., з 01.10.2010 р. - 723 грн.

Як вбачається з відповіді Управління Пенсійного фонду України в Святошинському району м. Києва від 21.02.2011р., розмір додаткової пенсії позивача з жовтня 2010 р. становить 108,45 грн., що не відповідає ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до якого її розмір з 01.10.2010 р. повинен бути не менше 723 х 30% =216 грн. 90 коп.

За таких підстав бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Святошинському району м. Києва, що полягає у відмові позивачу здійснити перерахунок додаткової пенсії та привести її розмір у відповідність з Законом "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправною.

Відповідно до частин 1 і 2 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється строк 6 місяців, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву позивачем подано до суду 06.04.2011 р.

Приймаючи до уваги, що відповідач наполягає на застосуванні строку позовної давності, підстав для поновлення цього строку не вбачається, а тому в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за невиплаченими сумами у період з 01.01.2005 р., суд відмовляє з мотивів пропущення строку звернення до адміністративного суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва здійснити перерахунок додаткової пенсії позивача з урахуванням проведених виплат до розміру 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати за період з 06.10.2010 р. по 09.06.2011 р.

Крім того, в свої поясненнях Управління праці та соціального захисту населення в Святошинському районі м. Києва в письмових поясненнях проти позову заперечує, посилаючись на те, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується позивачеві на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005р. Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка є чинною на даний час і якою встановлені розміри даної допомоги.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації як такий,що має статус постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипостраждалим 2 категорії щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Вказаним Законом не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на оздоровлення, встановлений Законом.

Пунктом 30 ст. 71 Закону України Про державний бюджет на 2007рікдію ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофибуло зупинено.

Законом України Про державний бюджет на 2008рікбуло внесено зміни до статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, зокрема, пункту 30 статті 71, яким зупинено на 2007 рік дію статті 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України п. 28 розділу П Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28.12.2007р., яким внесено зміни до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, станом на листопад 2007р. та листопад 2008р., а також в 2009році ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до якої розмір щорічної допомоги на оздоровлення постраждалим 2 категорії становить 5 мінімальних заробітних плат, була чинною.

У разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу. У звязку з цим при визначенні розміру допомоги на оздоровлення позивачеві підлягають застосуванню саме ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р. № 562, на яку посилається відповідач в своїх запереченнях і яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача.

Згідно ст. 55 Закону України Про Державний бюджет на 2009р. розмір мінімальної заробітної плати з 1 жовтня 2009р. складає 643 грн., тому розмір допомоги на оздоровлення, який виплачувався позивачеві в жовтні 2009р., відповідно до Закону мав бути 643 х 5= 3215 грн. Станом на листопад 2007р. та листопад 2008р., коли відбувалась виплата допомоги на оздоровлення за вказані роки, відповідно до ст. 76 Закону України Про Державний бюджет України на 2007р.та ст. 59 Закону України Про Державний бюджет України на 2008р… мінімальна заробітна плата становила 430 грн. та 532,5 грн., тому розмір допомоги мав бути 430 х 5=2150 грн. та 532,5 х 5= 2662,50 грн. А тому виплата позивачеві щорічної допомоги на оздоровлення за вказані роки в розмірі 120 грн. не відповідає чинному законодавству.

Таким чином, бездіяльність співвідповідачів, що полягає у відмові нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2010-2011р. є неправомірною. А тому суд приходить до висновку про необхідність зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації нарахувати, а Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010-2011р.р. у розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - 5-х мінімальних заробітних плат на момент виплати допомоги, за виключенням виплаченої суми допомоги.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Керуючись ст. 48, 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6, 17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", ст. 8, ч 2 ст. 19, 64, 152 Конституції України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9, ст.ст. 8,10, 11,15, 60, 179, 209, 212-215 ЦПК України,України, суд,-

Постановив :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ч.1 ст.51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипротиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 06.10.2010 р. по 09.06.2011 р. за виключенням вже проведених виплат.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації нарахувати, а Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010-2011р.р. у розмірі, передбаченому ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - 5-х мінімальних заробітних плат на момент виплати допомоги, за виключенням виплаченої суми допомоги.

Стягнути з бюджету дердави на користь ОСОБА_1 500 грн. втрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Суддя: