Справа № 759/6832/15-а
Суддя: Коваль О. А.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 759/6832/15-а
пр. № 2-а/759/228/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Коваль О.А. при секретарі Ярмощук Г.В. розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної Архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної Архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, їх скасування, зобов»язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, згідно уточнений позовних вимог, звернулась до Святошинського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Департаменту Державної Архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної Архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними протоколу про адміністративне правопорушення № 3-Л-З-0511/1 від 05.11.2014 року та постанови по справі про адміністративне правопорушення № А-1211/2 від 12.11.2014 року, їх скасування, зобов»язання вчинити дії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач направив свого представника для огляду переобладнаної нею веранди, за результатом якого відповідач склав зазначені протокол та постанову про адміністративне правопорушення, які вважає протиправними, а тому просить скасувати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Суду пояснив, що в квартирі АДРЕСА_1 проживає мати позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за якою доглядає позивач, яка також є пенсіонером. Щоб здійснювати належний догляд людини похилого віку, вона вирішили здійснити утеплення веранди, яка прибудована до старого будинку для того, щоб матір могла користуватися туалетом в середині приміщення веранди, так як старий туалет знаходився біля тієї ж веранди проте із входом із вулиці, що було дуже незручним та інколи навіть неможливим для людини, якій 93 роки. Зазначив представник і те, що вказане утеплення не є реконструкцією, оскільки все залишилося на своїх місцях, зокрема сама веранда та туалет за виключенням, того, що вони стали теплішими та з входом до туалету із самої веранди. При такому утепленню ширина приміщення не змінилася, дещо більшою стала лише довжина, яка подовжилася на розмір приєднаного до веранди туалету, тоді як фундамент таких ніким не змінювався.

Пояснив представник і те, що будинок АДРЕСА_1 є одноповерховою, старою будівлею в якій розміщені три квартири, одна з яких, а саме № 8 на праві власності належить позивачу. Всі ці квартрири мають окремі входи та окремі туалети, а тому утеплення їхнього ніяким чином не порушує права будь-кого із інших мешканців вказаного будинку. Зазначив і те, що вказані у протоколі та постанові про адміністративне правопорушення розміри прибудови вказано не вірно, оскільки відповідають не внутрішнім її розмірам, а зовнішнім. Пояснив і те, що технічна документація на будинок та зокрема на зазначену квартиру позивача не передбачає наявності туалету взагалі, поте вказане не означає, що проживаючі в ньому люди можуть без нього обійтися та не можуть його облаштувати задля гідного життя людей похилого віку.

Відповідач Департамент Державної Архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної Архітектурно-будівельної інспекції України у судове засідання явку свого представника не забезпечив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, був присутнім в попередніх засіданнях, а тому обізнаний про розгляд такої, у зв»яку з чим суд вважає за можливе розглядати вказану справу без їх участі за наявними доказами у справі, з урахуванням визначеного ст. 122 КАС України строку розгляду справи та передбачених ч.4 ст. 128 КАС України наслідків неявки відповідача у судове засідання без поважних причин.

Статтею 171-2 КАС України передбачена можливість розгляду адміністративної справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Згідно із ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.6 ст. 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

У судовому засіданні встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1, в якій вона фактично проживає разом із своєю матір»ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказана квартира складається із двух кімнат загальною житловою площею 28,9 кв.м, кухні, коридору та веранди 11,9 кв.м., що підтверджується наданим суду технічним паспортом на квартиру, копія якого міститься в матеріалах справи.

З»ясовано і те, що позивачем було здійснено реконструкцію вказаної веранди із приєднанням до неї туалету, який був розташований поруч із такою, проте дерев»яним та обладнаний окремим входу з вулиці.

05.11.2014 року Департаментом Державної Архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної Архітектурно-будівельної інспекції України було складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, 05.11.2014 року тим же департаментом складено протокол № 3-Л-З-0511/1 за якими було встановлено проведення ОСОБА_1 реконструкції квартири АДРЕСА_1, а саме прибудови, яка була розміром 4,40 м х 2,45 м. по внутрішньому обміру, а стала 6,65 м. х 2,90 м. без документу, який дає право на виконання будівельних робіт (без зареєстрованої Декларації про початок виконання будівельних робіт) та без проектної документації чим порушено ст ст. 31, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

12.11.2014 року Департаментом Державної Архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної Архітектурно-будівельної інспекції України винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № А-1211/2, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,7 ст 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 6 800 грн.

Так, ч.1 ст. 96 КУпАП визначає, що порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на посадових осіб - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ч.7 вказаної статті, що діяння, передбачені частиною шостою цієї статті, вчинені щодо об'єктів II категорії складності, зокрема виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такій декларації - тягнуть за собою накладення штрафу від чотирьохсот до п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, згідно вказаного протоколу та постанови вбачається, що відповідачем було встановлено допущення з боку позивача порушень ст. ст. 31, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та відповідно вчинення адміністративного правопорушення за ч.1,ч.7 ст. 96 КУпАП, за що на позивача було накладено адміністративне стягненя у вигляді штрафу у розмірі 6 800 грн.

Тоді як, вислухавши пояснення з»явившихся у судове засідання сторін, надавши оцінку наданим доказам у їх сукупності, суд не може погодитися із вказаною постановою по справі про адміністративне правопорушення, з огляду на невідповідність її нормам Закону, які регулюють вказані правовідносини, отже її незаконність.

Так, 19 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності", який передбачає нові підходи стосовно притягнення до відповідальності залежно від категорії складності об'єкта.

Згідно з пунктом 3.8 відповідного Порядку Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальний орган розглядають справи про адміністративне правопорушення і накладають адміністративні стягнення згідно зі статтею 2446 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 2446 Кодексу України про адміністративні правопорушення Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виробництва, виготовлення та застосування будівельних матеріалів, виробів, конструкцій, а також будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту та прийняття в експлуатацію об'єктів чи споруд, невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), 97, частинитретя - п'ята статті 152-1, стаття 188-42).

Відповідно до статей 4та 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", абзацу 2 пункту 1 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 N 466, до будівництва (будівельних робіт) належать роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Згідно ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"замовник має право виконувати будівельні роботи після: направлення замовником повідомлення про початоквиконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі -орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво

яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не

потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних

робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно

з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом

виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у

сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання

будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним

органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної

політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо

об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Тобто в залежності від категорії складності об'єкта будівництва встановлюється, який саме документ надає право на виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини третьої статті 32 вказаного Закону Українивіднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва. Крім того, частиною четвертою статті 32 Закону Українипередбачено, що порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України (постанова Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 N 557 "Про затвердження Порядку віднесення об'єктів будівництва до IV і V категорій складності").

Слід зазначити, що рішенням науково-технічної ради Міністерства регіонального розвитку та будівництва України схвалено настанову від 16.06.2011 N 59 "Щодо застосування будівельних норм у частині віднесення об'єктів будівництва до категорій складності для подальшого проектування і експертизи", яка розроблена для застосування проектувальниками і замовниками на стадії розроблення завдання на проектування об'єктів будівництва та при здійсненні їх проектування, а також для використання експертами експертних організацій при проведенні експертизи проектів будівництва і посадовими особами Держархбудінспекції.

Відповідно до пункту 4.6 ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва згідно з додатком М. Клас наслідків (відповідальності) встановлюється згідно з ДБН В.1.2-14.

Методика визначення класу наслідків (відповідальності) будинків, будівель, споруд, лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури та його використання з метою визначення категорії складності об'єкта будівництва встановлюється ДСТУ-Н Б В.1.2-ХХ1.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 12.11.2014 року на позивача накладено адмінштраф у розмірі 6 800 грн. за ч.7 ст. 96 КУпАП, тобто яка передбачає порушення щодо об'єктів II категорії складності, зокрема виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, тоді як підстави визначення саме такої категорії складності будівництва позивачем нічим не обгрунтовано, ким та підставі чого, яких норм визначено не зрозуміло. Коли, таке визначення складності впливає на частину застосованої відповідачем нормист. 96 КУпАП, та як наслідок цьому застосування санкції відповідальності, яка є досить серйозною, оскільки мінімальний розмір штрафу за такою складає 6 800 грн. максимальний 8 500 грн.

Отже, вказане порушення при постановленні вказаної постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування відповідальності за таке порушеня є досить значним, а тому вказує на її незаконність.

Крім того, Листом Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 17.05.2013, № 40-19-2181 "Виконання будівельних робіт та відповідальність за виконання будівельних робіт без документа, який дає право на їх виконання" роз»яснено, що загальні засади отримання права на виконання будівельних робіт визначені статтями 34, 36та 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Виконання будівельних робіт на об'єктах I - III категорії складності (крім індивідуальних житлових будинків площею до 300 кв. м та господарських споруд) здійснюється після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт. Процедура подання декларації про початок виконання будівельних робіт та її форма визначені Порядком виконання будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 N 466.

Отже, згідно вказаного листа вбачають певні виключення щодо індивідуальних житлових будинків площею до 300 кв. м та господарських споруд, якимив даному випадку і є будівля позивача.

Також статтею 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт об'єктівбудівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкцію або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, іншихлінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а так само нове будівництво відповідно до місто будівної документації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури на замовлення органів державної влади та органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності, може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Але, вказана норма при прийнятті оспорюваної постанови по справі про адміністративне правопорушення також не була врахована відповідачем. Окрім того, право позивача на користування, зокрема будіництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 підвержується наданою довідкою Іванківської сільради Бориспільського району Київської області, згідно якої така земельна ділянка була надана у користування ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Іванківської сільради від 23.10.1998 року за № 39/12.

Крім того, в протоколі № 3-Л-З-0511/1 про адміністративне правопорушення, Акті перевірки від 05.11.2014 року та постанові по справі про адміністративне правопорушення не вірно зазначений розмір ширини веранди, зокрема, зазначено, що було реконструйовано прибудову (веранда) яка була розміром 4,40 м. х 2,45 м, а стала 6,65 м х 2.90 м., тоді як згідно технічного паспорту така ширина веранди складає 2,70 м., а не 2,45 м., з огляду на що, разом із поясненями представника позива, який зазначив, що такі розміри були зняті інспектром Департаменту архітектурно-будівельної інспекції з наружі, а не внутрішні та невірно, викликають сумнів у їх достовірності взагалі.

Разом з тим статтею 33 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення встановлено загальні правила накладення стягнення за адміністративні правопорушення. Відповідно до зазначеної статті стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексомта іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 34 Кодексуобставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються:1) щире розкаяння винного;2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди;3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин;4) вчинення правопорушення неповнолітнім;5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом'якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Отже, працівники інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до чинного законодавства при встановленні правопорушення містобудівного законодавства мають право застосовувати заходи адміністративного впливу, що також вбачається із листа Державної архітектурно-будівельна інспекції України, від 30.11.2012, № 40-19-8056 "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення містобудівного законодавства".

Тоді як, в даному випадку пом»якшуючі обставини не були враховані взагалі, зокрема, що особа правопорушника похилого віку, що заявлені відповідачем порушення норм КУпАП не заподіяли нікому та ніякої шкоди, здійснені у зв»язку з облаштуванням найпростіших, нагальних потреб особи на гідний рівень життя, що є першочеговим в розрізі основоположних прав людини.

Норми, які закріплюють право людини на гідний або достатній рівень життя, містяться у багатьох міжнародних нормативних актах з прав людини та Конституції України, таке право прямо чи опосередковано закріплене у ряді нормативних актів різної юридичної сили.

Міжнародний пакт про економічні, соціальні та культурні права (1966 р.) - у ч. 1 статті 11 визнає право кожного на достатній життєвий рівень для нього і його сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг і житло, і на неухильне поліпшення умов життя, зокрема житлових.

Як зазначив представник позивача у судовому засіданні технічний паспорт квартири позивача взагалі не передбачає наявності у ній туалету, тоді як, не забезпечення особи таким може розцінюватися, як порушення прав людини на гідний рівень життя, яке підлягає особливому захисту, особливо з боку державних органів.

Отже, підсумовуючи наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, доведеними, грунтуються на тих нормах, які підлягають застосуванню при даних правовідносина, а тому такими, що підлягають задоволенню в частині визнання незаконною постанови Департаменту Державної Архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної Архітектурно-будівельної інспекції України по справі про адміністративне правопорушення № А-1211/2 від 12.11.2014 року та її скасування.

Щодо іншої ж частини позовних вимог позивача, зокрема щодо незаконності та скасування протоколу про адміністративне правопорушення, то такі вимоги задоволенню не підлягають, бо не є обгрунтованими, оскільки сам по собі протокол не несе юридичного значення, є документом, який фіксує певні встановлені обставини, тоді як в судовому порядку оскаржується саме постанова про накладення адміністративного штрафу.

Керуючись Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності та вдосконалення державного регулювання у сфері містобудівної діяльності", Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", Закону України "Про архітектурну діяльність", ст ст. 33, 96, 2446 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 17, 18, 19, 69, 70, 71, 122, 128, 171-2, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту Державної Архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної Архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, їх скасування, зобов»язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати постанову Департаменту Державної Архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної Архітектурно-будівельної інспекції України по справі про адміністративне правопорушення № А-1211/2 від 12.11.2014 року незаконною та скасувати її.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а для осіб які не були присутні під час проголошення протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя