Справа № 2-а/2508/2721/2011
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а/2508/2721/2011 Головуючий у 1-й інстанції: Соловей В.В. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

04 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Безименної Н.В.,

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Авраменко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 травня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області, Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправними дій і зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 травня 2011 року позов задоволено, а саме:

визнано незаконними дії та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області, Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячної доплати до пенсії, додаткової пенсії, щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства встановлених ст. ст. 37, 39 і 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період із 05 жовтня 2010 року по 24 травня 2011 року;

зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області провести перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_2 доплати (підвищення) до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», і ст.. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», - у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, за період із 05 жовтня 210 року по 24 травня 2011 року включно, за відрахуванням раніше сплачених сум;

зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області провести перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_2 щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбачену ч. 1 ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 05 жовтня 2010 року по 24 травня 2011 року, у розмірі 30% мінімальної заробітної плати з урахуванням фактично виплачених коштів.

На вказану постанову відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області 03.03.2012 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати і винести нову про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2014 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області залишено без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 травня 2011 року залишено без змін (а.с. 23).

Також, не погоджуючись із вказаною постановою 28.09.2011 відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області подав апеляційну скаргу, яка була направлена до Київського апеляційного адміністративного суду тільки 10.07.2015, в якій просив скасувати постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 травня 2011 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом першої інстанцій встановлено, що позивач є непрацюючим пенсіонером, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, а також є особою, віднесеною до 4 категорії.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю, мають бути підвищені у розмірі на одну мінімальну заробітну плату.

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Суд першої інстанції при задоволенні позову правомірно виходив з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру виплат позивачу та застосував зазначені вище норми Закону, не взявши до уваги вимоги положень постанови КМ України № 836 від 26.07.1996, на підставі яких проводилося нарахування спірних виплат позивачу раніше, оскільки останні істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 особам, віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком. Згідно ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Крім того, мінімальна пенсія за віком не може бути нижчою ніж прожитковий мінімум і відповідно до вимог ст. 46 Конституції України.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796 громадяни, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення виплачується грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - в розмірі 30 % мінімальної заробітної плати.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 9 КАС України щодо пріоритетності законів над підзаконними актами, щомісячна грошова допомога та доплата відповідачем неправомірно виплачувались на підставі постанови КМ України від 26.07.1996 № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими обмежені права позивача, порівняно з правами, встановленими положеннями ст. 37 Закону № 796, а тому застосуванню підлягають саме останні, що вірно встановлено судом першої інстанції та в порушення вимог частин 1, 2 статті 71 КАС України не спростовано апелянтом.

Суд першої інстанції при задоволенні позову правомірно виходив з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру виплат позивачу та застосував зазначені вище норми Закону, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області - залишити без задоволення.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 травня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 07 серпня 2015 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Аліменко В.О.