Справа № 826/9450/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 серпня 2015 року № 826/9450/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Сан-Айс»
до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про скасування податкового повідомлення-рішення від 05.12.2014 р. № ,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сан-Айс» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.12.2014 р. № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 21.11.2014 р. № 534/26-57-22-06-10/33306518 щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства винесено податкове повідомлення-рішення від 05.12.2014 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 519 842,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі з огляду на те, що висновки відповідача щодо непідтвердження реальності господарських операцій позивача та його постачальників ТОВ «Еколенд», ТОВ «Дім Клімату» є надуманими, та такими, що не відповідають вимогам закону.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, з огляду на відсутність факту придбання товарів (послуг) позивачем, та відповідно відсутність підстав, з якими норми чинного законодавства пов'язують можливість правомірного формування податкових вигод за спірними операціями, що свідчить про відсутність у позивача підстав їх для їх формування за результатом оформлення господарських операцій з його контрагентами.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 01.07.2015 р. сторони заявили клопотання про подальший розгляд справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Сан-Айс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Еколенд» за травень 2014 та ТОВ «Дім Клімату» за березень 2014.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Сан-Айс»:

- ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, п. 185.1 ст. 185, пп. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в загальній сумі 415 874,00 грн., в тому числі - березень 2014- 36 549,00 грн., травень 2014 - 379 325 грн.

- ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, в результаті чого ТОВ «Сан-Айс» позбавлено права включення до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування обсягів взаємовідносин з ТОВ «Еколенд» та ТОВ «Дім Клімату» на суму 2079370,00 грн.

За результатами перевірки складено акт від 21.11.2014 р. № 534/26-57-22-06-10/33306518 та винесено податкове повідомлення-рішення від 05.12.2014 р. № , яким позивачу збільшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 519 842,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 415 874,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 103 968,00 грн.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки, ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві надано відповідь від 05.12.2014 р. № 5685/10/26-57-22-06, яким висновки акту перевірки від 21.11.2014 р. № 534/26-57-22-06-10/33306518 залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

За результатами первинного адміністративного оскарження, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення від 18.02.2015 р. № 2740/10/26-15-10-05-35, яким податкове повідомлення-рішення від 05.12.2014 р. № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

За результатами повторного адміністративного оскарження, Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 30.04.2015 р. № 9466/6/99-99-10-01-04-25, яким податкове повідомлення-рішення від 05.12.2014 р. № та рішення, прийняте за результатами розгляду первинної скарги, залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі останнього від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом перевірки стали фінансово-господарські правовідносини позивача з контрагентами ТОВ «Дім Клімату», ТОВ «Еколенд».

Аналізуючи господарські взаємовідносини позивача із вказаними контрагентами, суд виходить із наступного.

ТОВ «Сан-Айс» зареєстровано Святошинською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.03.2005 р. Основним видом діяльності є неспеціалізована оптова торгівля. Згідно акту перевірки станом на період проведення перевірки ТОВ «Сан-Айс» перебувало на обліку в ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві та було зареєстровано платником ПДВ.

1. Між ТОВ «Дім Клімату» (постачальник) та ТОВ «Сан-Айс» (покупець) укладено договір поставки № ДК-5 від 01.10.2013 р., відповідно до умов якого постачальник зобов'язується протягом троку дії договору передавати у власність покупця окремими партіями сантехнічне обладнання та обладнання для систем вентиляції і кондиціювання повітря (надалі - товар), а покупець зобов'язується приймати й оплачувати товар за ціною, в асортименті та у кількості, що погоджується сторонами у специфікаціях, та/або накладених, які є невід'ємними частинами частинами договору.

Відповідно до п. 3.1 договору постачальник поставляє покупцю товар шляхом його передання покупцю на власних площах (самовивіз товару покупцем) або ж шляхом поставки товару безпосередньо на склад покупця за вказаною ним адресою.

Відповідно до п. 2.2 договору приймання товару здійснюється покупцем накладної.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано суду податкову накладну № ДК140303/9 від 03.03.2014 р. від 03.032014 р., податкову накладну від 03.03.2014 р. № 2.

2. Між ТОВ «Еколенд» (постачальник) та ТОВ «Сан-Айс» (покупець) укладено договір № ЕЛ-8 від 10.01.2011 р., відповідно до умов якого, постачальник зобов'язується протягом строку дії договору передавати у власність покупця окремими партіями обладнання для систем вентиляції і кондиціювання повітря та сантехнічне обладнання (надалі - товар), а покупець зобов'язується примати та оплачувати товар за ціною, в асортименті та у кількості, що погоджуються сторонами у специфікаціях, які є невід'ємними частинами договору, та накладних постачальника, оформлених на підставі довіреностей покупця та отримання ТМЦ.

Відповідно до п. 2.4 договору доставка товару на склад покупця може здійснюватися одним із способів, обраних сторонами в кожному конкретному випадку: покупець самостійно забезпечує вивіз товару; доставка товару покупцеві здійснюється постачальником; доставка товару покупцеві здійснюється залученою третьою особою, яка має спеціальний дозвіл (ліцензію) на здійснення перевезення вантажів.

Відповідно до п. 3.2 договору приймання товару здійснюється покупцем згідно накладної, оформленої постачальником на підставі довіреності покупцю з обов'язковою присутністю представника постачальника.

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано суду видаткові накладні: № ЕЛ140505/5 від 05.05.2014 р., № ЕЛ140512/14 від 12.05.2014 р., № ЕЛ140519/42 від 19.05.2014 р., №ЕЛ140526/18 від 26.05.2014 р., № ЕЛ140528/14 від 28.05.2014 р.

На підтвердження нарахування податкових зобов'язань за укладеним договором, позивачем надано суду податкові накладні: від 05.05.2014 р. № 1, від 12.05.2014 р. № 11, від 19.05.2014 р. № 33, від 26.05.2014 р. № 73, від 28.05.2014 р. № 91.

На підтвердження руху активів за укладеними договорами з ТОВ «Еколенд», ТОВ «Дім Клімату» позивачем надано суду оборотно-сальдові відомості по рахунку 631 (а.с. 106-109 Том 1).

Як свідчать матеріали справи, позивачем декларувалися податкові зобов'язання за спірний період (а.с. 110-128 Том 1).

Також судом встановлено, що придбаний позивачем у ТОВ «Дім Клімату» товар було використано у господарській діяльності позивача з метою отримання прибутку шляхом реалізації (продажу) цього товару іншим юридичним та фізичним особам (покупцям).

При цьому, частково товар було передано покупцям безпосередньо позивачем, а частково, як зазначає позивач, товар відвантажувався директорами відповідних зареєстрованих на території України філій позивача.

Зокрема, позивач реалізував товар наступним покупцям: ТОВ «Майстер Технологій», ТОВ «Клімат Плюс», ТОВ «Компанія Клімат Інжиніринг», ТОВ «Укрпромвентиляція», ТОВ «Баланс Інжиніринг», ТОВ «ТРК», ТОВ «Гідробест», ТОВ «Снекпромдмаш», ТОВ «Стерлінг Капітал Системс», ТОВ «Унітехнології ЮЕЙ», ТОВ «Діаком-Груп Інжиніринг», ТОВ «Хладотехника»;

- відвантаження Дніпропетровською філією ТОВ «Сан-Айс» здійснено: ТОВ «Наш Сервіс»;

- відвантаження Львівською філією ТОВ «Сан-Айс» здійснено: Міжрегіональній науково-виробничій асоціації підприємств «Авіокон проект»;

- відвантаження Одеською філією ТОВ «Сан-Айс» здійснено: ФОП ОСОБА_1.

Вказані господарські взаємовідносини підтверджуються рахунками-фактурами, виданими на оплату товару; довіреностями на отримання матеріальних цінностей, видатковими накладними, податковими накладними, картками-рахунками 361 (а.с.157-239 Том 1).

Також, як встановлено судом, позивачем було використано придбаний у ТОВ «Еколенд» товар у господарській діяльності з метою отримання прибутку шляхом реалізації товару іншим юридичним та фізичним особам-покупцям суду, а саме:

- відвантаження Львівською філією ТОВ «Сан-Айс» здійснювалося: ПП «Євроклімат», ДП «Бумеранг-Комфорт» ТОВ «Торгово-промислова компанія «Бумеранг», ТОВ «Неодім Захід», ПП «Томмек», ТОВ «Феко», ТОВ «Технології клімату та автоматизації систем»;

- відвантаження Дніпропетровською філією ТОВ «Сан-Айс» здійснювалося: ПП «Кліма Тек», ТОВ «Адіум», ТОВ «Енерджи Буд», ТОВ «Спайдер-В», ТОВ «Раум Інжиніринг», ТОВ «Компанія «Арт-Клімат», ТОВ «Гіпероін Сервіс», ТОВ «Комфорт-Кривбас», ТОВ «Екосистема», ТОВ «Оазіс», ТОВ НВП «Гранд Холдинг», ТОВ «Євротехніка», ПП «Юпітер», ПП «Кліма Тек», ТОВ «Промтеплотехсервіс», ТОВ «Фірма «Алво», ТОВ «Елсін», ТОВ «Енержи Буд», ТОВ «ІВП «Інтоп», ТОВ «Три стихії», МПП «ПВ-777», ТОВ «Клімавент», ТОВ «Термостандарт», ПП «Ера Інжиніринг», ТОВ «Вен.Тек», Точка «Комфорта», ПП « 2К Практика», ТОВ «Сіон-Юкрейн», ТОВ «Термо-Лайн», ТОВ «Овекон Сервіс», ТОВ «Контраст Інжиніринг», ТОВ «Компанія Муссон»;

- відвантаження Харківською філією ТОВ «Сан-Айс» здійснено: ТОВ «Гермес-Оптима», ТОВ «Веза -Україна», ТОВ «Центр Енергобуд», ТОВ «Івік-Харків», ФОП ОСОБА_2, ТОВ «Фірма «Рем», ТОВ «Харелектротранс», ФОП ОСОБА_3;

- відвантаження Донецькою філією ТОВ «Сан-Айс» здійснено: ТОВ «Торнадо СКВ», ТОВ «Еліт-Клімат», ТОВ «Торо-Донбас», ТОВ «ВК «Пожежне спостереження -Луганськ», ТОВ «Торнадо СКВ», ТОВ «Маг-ЛТД», ТОВ «Торнадо СКВ», ТОВ «Венткон Азов», ТОВ «Фірма «Сеал», ТОВ «Торговий дизайн Ми»;

- відвантаження Одеською філією ТОВ «Сан-Айс» здійснено: ТОВ «Комфорт-Сервіс», ПП «Торгова компанія «Южная карта», ТОВ «МПК Інжиніринг», ФОП ОСОБА_4, ТОВ «Клімат-Сервіс-Миколаїв», ТОВ «МПК Інжиніринг», ТОВ «Компанія Аеротерм», ФОП ОСОБА_5, ТОВ «Електрім-2000», ТОВ «Джокер», ТОВ «Комелектронпром», ПП «Профик-Юг».

Вказані господарські взаємовідносини підтверджуються рахунками-фактурами, виданими на оплату товару; довіреностями на отримання матеріальних цінностей, видатковими накладними, податковими накладними, картками-рахунками 361 (а.с. 27- 202 Том 2), (а.с. 1- 256 Том 3).

Також, згідно наданих позивачем пояснень, безпосередньо через ТОВ «Сан-Айс» товар було реалізовано наступним покупцям: ТОВ «Люмакс», ТОВ «Автомеханіка», ПП «Саксессфул Трендс Аналітікс», ТОВ «Клімат Енерго», ПП «Наша справа», ТОВ «Стерлінг Капітал Системс», ТОВ «Прадосервіс», ТОВ «Ацис-Україна», ПП «ЕПТ», ТОВ «Акватерм», ПП «Екотехнології та сервіс», ПП «Бенефіт», ТОВ «Стерілнг Капітал Системс», ТОВ «Спорт Тако Тим», ТОВ «Дієса», ТОВ «Холодок-Ок», ТОВ «Генстар», ТОВ «Енергетика і Клімат», ТОВ «ТК «Мережевий Стандарт», ТОВ «Клімат Енерго», ТОВ «Альтавент», ТОВ «Сітісервіс», ТОВ «Компанія Клімат Інжиніринг», ТОВ «Компанія «Форсайт», ТОВ «Лік», ФОП ОСОБА_7, ТОВ «Магістр-Інжинірінг», ТОВ «Холдингова компанія Енергомонтажвентиляція», ТОВ «Алірі», ФОП ОСОБА_8, ТОВ «Стерлінг Капітал Системс», ПП «Холодок-Ок», ПП «Міромакс», ТОВ «В-3», ТОВ «Аеротех-Трейд», ТОВ «Унітехнології ЮЕЙ», ТОВ «ДАД і Компані», ТОВ «ІБК «Техносервіс», ТОВ «ТК «Мережевий стандарт», ПП «Екотехнології та Сервіс», ТОВ «Цезарь Гард», ТОВ «ТК «Мережевий Стандарт», ФОП ОСОБА_9, ТОВ «Комфортний Дім», ТОВ «Екобуд», ТОВ «Компанія Техноклімат», ТОВ «Сезон ВК», ПП «Бенефіт», ТОВ «Вінкель», ПрАТ «Інформаційні комп'ютерні системи», ПП «ДЦ Арт-Салон», ТОВ «Інтер Енерго Прогрес», ТОВ «Холдингова компанія «Енергомонтажвентиляція», ТОВ «Сервіс центр «Техномир».

Вказані господарські взаємовідносини підтверджуються рахунками-фактурами, виданими на оплату товару; довіреностями на отримання матеріальних цінностей, видатковими накладними, податковими накладними, картками-рахунками 361 (а.с. 22-190 Том 4), (а.с. 1-156 Том 5).

Також на підтвердження подальшого продажу (реалізації) спірного товару юридичним та фізичним особам - покупцям надав суду податкові декларації з ПДВ та Реєстри отриманих і вданих податкових накладних (а.с. 1-180 Том 7).

Відсутність обов'язку щодо оформлення товарно-транспортних накладних на перевезення ТМЦ від постачальників - ТОВ «Дім Клімату», ТОВ «Еколенд» позивач обґрунтовує тим, що складські приміщення (склади) всіх юридичних осіб знаходяться за однією адресою, а тому товар не переміщувався з однієї адреси на іншу та не потребував оформлення товарно-транспортних накладних.

Місцезнаходженням складів є адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, вул. Кленовий узвіз, 4. Вказане підтверджується копіями наступних договорів оренди складських приміщень, наявних в матеріалах справи:

- договір оренди № 1112302 від 30.12.2011 р., укладений між позивачем та ТОВ «ВКП «Повітротехніка»;

- договір оренди № ПТ27 від 01.12.2011 р., укладений між ТОВ «Еколенд» та ТОВ «ВКП «Повітротехніка»;

- договір оренди № ПТ238 від 01.08.2013 р., укладений між ТОВ «Дім Клімату» та ТОВ «ВКП «Повітротехніка».

На підтвердження розрахунків між позивачем та ТОВ «Еколенд», ТОВ «Дім Клімату» надано суду платіжні доручення та банківські виписки (а.с. 19-128 Том 6).

Разом з тим, висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблені з огляду на інформацію щодо контрагента позивача ТОВ «Дім Клімату».

Відповідно до отриманої інформації, ТОВ «Дім клімату» та посадові особи відсутні за місцезнаходженням, свідоцтво платника ПДВ анульовано 06.06.2014 р., до ЄДР внесено запис про відсутність підприємства за місцезнаходженням. З податкової звітності ТОВ «Дім Клімату» вбачається відсутність основних засобів, трудових ресурсів, транспортних засобів для здійснення господарської діяльності, що, на думку відповідача, свідчить про відсутність об'єктів оподаткування та неможливість здійснення господарської діяльності.

При цьому, відповідач жодних доказів джерела отримання такої інформації та її підтвердження суду не надав.

Також висновки відповідача ґрунтуються на акті № 1531/26-59-22-09/31926973 від 20.10.2014 р., відповідно до якого у ТОВ «Еколенд» відсутня реальна можливість поставок товарів, а саме: відсутні трудові ресурси, технічний персонал, основні фонди, виробничі активи, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності. Актами перевірок контрагентів ТОВ «Еколенд» встановлено відсутність трудових ресурсів, складських приміщень, виробничих потужностей для здійснення будь-якого виду діяльності.

Однак, проаналізувавши первинну документацію позивача, суд приходить до висновку про необґрунтованість висновків відповідача, оскільки не вбачає правопорушень в її складанні та видачі.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що операції позивача з ТОВ «Еколенд» та ТОВ «Дім Клімату» здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Суд також враховує вимоги статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», яка встановлює: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «Еколенд» та ТОВ «Дім Клімату» були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, були зареєстровані платниками податку на додану вартість, що не було спростовано відповідачем у даній справі.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем не було враховано первинні документи позивача.

Висновки про сумнівність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Еколенд», ТОВ «Дім Клімату» податковим органом були зроблені не у зв'язку з непідтвердженням товарності цих операцій, відсутністю чи неправильним складанням первинних документів або неналежним їх відображенням у бухгалтерському чи податковому обліку, а лише на підставі акту перевірки ТОВ «Еколенд», яким встановлено відсутність необхідних умов та технічних можливостей для здійснення вказаним товариством господарської діяльності.

Враховуючи наведене, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни є підставою для застосування правових наслідків саме щодо цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції. Зазначена позиція узгоджується з Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.10.2007 р. N К-24186/06.

При цьому, в акті перевірки від 21.11.2014 р. № 534/26-57-22-06-10/33306518 відповідачем не наведено жодного доказу того, що укладені між позивачем і ТОВ «Еколенд», ТОВ «Дім Клімату» угоди суперечать актам цивільного законодавства чи свідчать про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання цих угод або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету тощо.

Викладене свідчить, що позивач, придбані у ТОВ «Еколенд» та ТОВ «Дім Клімату» послуги, використав у подальших оподатковуваних операціях в межах своєї основної господарської діяльності.

Судом встановлено, що податковий кредит був сформований позивачем на підставі належним чином оформлених податкових накладних, отриманих від ТОВ «Еколенд» та ТОВ «Дім Клімату», що не заперечується податковим органом.

Отже, враховуючи вищенаведене та перевіривши всі фактичні обставини справи, суд не знаходить порушень чинного законодавства щодо оформлення первинних документів у фінансово - господарських взаємовідносинах між позивачем та ТОВ «Еколенд», ТОВ «Дім Клімату», а тому вважає, що формування ТОВ «Сан-Айс» податкового кредиту з податку на додану вартість є правомірним.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України визначено, у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу сплачує штрафні санкції.

Оскільки, суд визнав неправомірним нарахування позивачу сум з податку на додану вартість, то нарахування штрафних санкцій є також неправомірним.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що оскаржуване повідомлення-рішення від 05.12.2014 р. № прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан-Айс» підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 160-163,167,254 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан-Айс» задовольнити. 2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 05.12.2014 р. № . 3. Судові витрати в сумі 487,20 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сан-Айс» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук