Справа № 805/579/15-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Волгіна Н.П.
Суддя-доповідач - Блохін А.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року справа №805/579/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів : головуючого судді Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., при секретарі судового засіданні Челахової О.О., за участю позивача особисто, представника Міністерства внутрішніх справ України - Тараненка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року у справі № 805/579/15-а за позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Дзержинського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягненні грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2015 року Позивач, ОСОБА_4, звернувся до Міністерства внутрішніх справ України, Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Дзержинського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з позовом (з урахуванням уточнень) про: - визнання протиправним та скасування наказу Міністерства внутрішніх справ України № 963 від 29 серпня 2014 року в частині звільнення з посади ОСОБА_4; - визнання протиправним та скасування наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1720 о/с від 29 серпня 2014 року в частині звільнення ОСОБА_4; - поновлення ОСОБА_4 на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Дзержинського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 29 серпня 2014 року; - стягнення з Дзержинського МВ Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_4 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 29 серпня 2014 року по день прийняття постанови у справі (а.с. 4-10, 92).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року у справі № 805/579/15-а, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України від 29 серпня 2014 року № 963 в частині звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 з посади старшого дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Дзержинського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та в частині звільнення його з органів внутрішніх справ. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України № 1720 о/с від 29 серпня 2014 року в частині звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4, старшого дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Дзержинського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, з органів внутрішніх справ. Поновлено старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Дзержинського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 30 серпня 2014 року. Зобов'язано Дзержинський міський відділ Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30 серпня 2014 року по 7 травня 2015 року виходячи із розрахованого судом розміру грошового забезпечення за цей період в сумі 25 612 (двадцять п'ять тисяч шістсот дванадцять) грн 65 коп - за відрахуванням зборів і обов'язкових платежів та сум грошового забезпечення, нарахованих та виплачених позивачу після його звільнення. В задоволенні іншій частині позовних вимог - відмовлено. В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято спірні накази про звільнення, оскільки службовою перевіркою та поясненнями самого позивача підтверджується факт скоєння останнім вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу. Відповідач також вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на порушення вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань, затв. наказом МВС України 12.03.2013 № 230, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2013 р. за № 541/23073, оскільки звільнення позивача відбулося за вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, що є окремою підставою звільнення і не є видом дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. Крім того, судом першої інстанції невірно визначений розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Апеляційний розгляд справи здійснювався із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України в режимі відеоконференції за приписами статті 122-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав доводи апеляційної скарги.

Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області звернулось до суду з заявою про розгляд справи без участі представника управління.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представників відповідачів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що наказом № 59 о/с від 22 лютого 2011 року ОСОБА_4 прийнято на службу до органів внутрішніх справ у званні рядового міліції; наказом МВС України № 1150 о/с від 31 жовтня 2011 року йому присвоєно звання лейтенант міліції (а.с. 60).

Останнє присвоєне позивачу за період проходження служби спеціальне звання - старший лейтенант міліції, відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України № 476 о/с від 31 жовтня 2013 року (а.с. 60).

Наказом ГУМВС України в Донецькій області від 23 березня 2014 року № 143 о/с позивача призначено на посаду старшого дільничного інспектора сектора дільничних інспекторів міліції Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області, на якій позивач перебував і на час звільнення (а.с. 60).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 серпня 2014 року № 963 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Дзержинського МВ, Добропільського МВ, Красноармійського МВ, УДАІ ГУМВС, НДЕКЦ при ГУМВС України в Донецькій області та УМВС України на Донецькій залізниці» за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року № 382, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, позивача звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 серпня 2014 № 1720 о/с «По особовому складу» відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із поставленням на військовий облік) за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про міліцію» визначено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затв.Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV (надалі Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Дисциплінарного статуту).

Згідно статті 5 вказаного Статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом, статтею 7 якого передбачені обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України щодо дотримання службової дисципліни.

Види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, визначені статтею 12 Дисциплінарного статуту, серед яких є і звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 цього ж Статуту визначений порядок накладення таких дисциплінарних стягнень, а статтями 16 та 18 - строк їх накладення та виконання відповідно.

За змістом пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення, тобто у запас Збройних Сил України або у відставку.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що такий вид припинення служби в органах внутрішніх справ, як звільнення за п. 66 вказаного Положення, є самостійною підставою для звільнення осіб рядового і начальницького складу, проте, факт скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, який став підставою для звільнення, повинен бути доведеним.

Як вбачається з матеріалів справи, звільнення позивача мало місце за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3 та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію», а також порушення присяги працівника органів внутрішніх справ, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року № 382.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов'язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно частини 3 статті 3 Закону України «Про міліцію» у підрозділах міліції не допускається діяльність політичних партій. При виконанні службових обов'язків працівники міліції незалежні від впливу політичних партій та інших об'єднань громадян.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про міліцію» встановлено, що міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Згідно статті 17 Закону України «Про міліцію» працівники міліції складають присягу, текст якої затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року № 382 «Про затвердження нового тексту Присяги працівника органів внутрішніх справ України», за якою працівники міліції присягають з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Висновок про скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, був зроблений відповідачами за наслідками проведеного на підставі наказу МВС України від 29 серпня 2014 року № 889 службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області.

Відповідно до висновку службового розслідування від 29 серпня 2014 року, затвердженого міністром внутрішніх справ України 29.08.2014р., встановлено, що 07 липня 2014 року озброєні ополченці «ДНР» повторно захопили приміщення Дзержинського РВ блокувавши чергову частину та зібравши особовий склад примушували працівників міліції до співпраці. При цьому ряд працівників категорично відмовилися виконувати накази представників самопроголошеної «ДНР», а частина особового складу відділу, в тому числі і позивач, співпрацювали з незаконним озброєним формуванням «ДНР», що підтверджується відповідною розпискою про співпрацю та відмову виконувати і дотримуватись вимог законів України, присяги працівника ОВС України та наказів МВС України.

Факт написання розписки позивачем не заперечується. Позивач у судовому засіданні суду апеляційної інстанції зазначив, що у розписці він вказав лише на «невиконання ним наказів Києву». Про співпрацю з озброєним формуванням «ДНР» він не зазначав. Наведена розписка була написана ним як міра крайнього заходу, для збереження свого життя та життя близьких родичів. Розписка була ним написана 08.07.2014 року. На слідуючи день він покинув м. Дзержинськ та виїхав до м. Гурзуф.

Колегія суддів вважає, що матеріалами справи доводиться, що позивач усвідомлював свої дії та особисто написав озброєним ополченцям «ДНР» розписку про відмову виконувати накази МВС України що, в свою чергу, дискредитує звання рядового і начальницького складу.

Слід зазначити, що службовим розслідуванням було також встановлено, що ряд працівників міліції категорично відмовилися виконувати накази представників самопроголошеної «ДНР», у яких озброєними ополченцями «ДНР» було вилучено службові посвідчення. У подальшому, зазначені відомості внесено до ЄРДР №0001124. Тобто, ці особи не піддалися на психологічний тиск та погрози застосування вогнепальної зброї, що в свою чергу спростовує твердження позивача, що всі працівники з метою збереження свого життя та здоров'я були вимушені написати розписки.

За приписами статті 20 Закону України «Про міліцію» працівник міліції при виконанні покладених на нього обов'язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосередньому і прямому начальникам. Ніхто інший, за винятком уповноважених службових осіб, у передбачених законом випадках не вправі втручатися в законну діяльність працівника міліції.

Колегія суддів вважає, що надання озброєним ополченцям «ДНР» розписки про відмову виконувати накази МВС України, є несумісним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, суперечить змісту Присяги працівників внутрішніх справ, що в свою чергу призвело до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку та свідчить про скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що службовою перевіркою та поясненнями позивача встановлений факт скоєння останнім вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, а тому відповідачем правомірно звільнено позивача із займаної посади за п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого. постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114.

Посилання суду першої інстанції на порушення відповідачем приписів Інструкції про порядок проведення службових розслідувань, затвердженої наказом МВС України 12.03.2013 № 230, за реєстр. в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2013 р. за № 541/23073, колегія суддів вважає помилковим оскільки, в даному випадку, звільнення позивача відбулося за вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, що є окремою підставою звільнення і не є видом дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Враховуючи правомірність звільнення позивача із займаної посади, колегія суддів вважає, що вимога про стягнення на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу по день поновлення на посаді, також не підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства Внутрішніх Справ України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року по справі № 805/579/15-а - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року по справі № 805/579/15-а - скасувати. Прийняти нову постанову. У задоволені позову ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Дзержинського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягненні грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовити. Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Повний текст постанови виготовлено 04 серпня 2015 року.

Головуючий суддя : А.А. Блохін

Судді: Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок