Справа № 22-а-2630/11
Суддя: Кримська О. М.
Дата ухвалення: 2011-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу Справа № 22-а-2630/11
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22а-2630/11 Головуючий у 1 інстанції: Мальований В.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2011 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кримської О.М.

ОСОБА_2

При секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області на постанову Куйбишевського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області про визнання неправомірною бездіяльності УПФУ та зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної суми допомоги «Дітям війни», -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2010 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що має статус дитини війни, а тому відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячне підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак відповідачем зазначена допомога не нараховувалась та не виплачувалась.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Постановою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2010 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність Управління ПФУ в Куйбишевському районі Запорізької області щодо невиконання законодавчо визначеного обовязку здійснити за період з 01.02.2009 року по 31.12.2009 року перерахунок та виплату надбавки до пенсії позивачу у розмірі, встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязано Управління ПФУ в Куйбишевському районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплату позивачу надбавку до пенсії в розмірі встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.02.2009 року по 31.12.2009 року, з урахуванням раніше проведених підвищень до пенсії «Дітям війни» за відповідні періоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, Управління ПФУ в Куйбишевському районі Запорізької області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови суду, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління ПФУ в Куйбишевському районі Запорізької області підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, та не заперечується сторонами, позивач має статус дитини війни.

У відповідності до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VІ до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни щодо визначення розміру підвищення до пенсії, визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними).

Постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 „Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян є підзаконним нормативним актом і не повинна застосовуватись відповідачем, як така, що суперечить Закону, який має вищу юридичну силу.

На час розгляду цієї справи судом розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги про неможливість застосування до спірних правовідносин розміру мінімальної пенсії за віком, оскільки це суперечить вимогам статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено застосування мінімального розміру пенсії за віком виключно для визначення розміру пенсій призначених згідно з цим Законом ( ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Відсутність підстав для застосування мінімального розміру пенсії за віком, який встановлено ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", до правовідносин, що виникають внаслідок визначення розміру пенсій на підставі інших Законів ніж вищезазначений, дає підстави стверджувати про наявність прогалин у законодавчому регулюванні виплат, передбачених ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" громадянам, які мають статус дитини війни, при цьому прогалина полягає в частині відсутності механізму визначення мінімальної пенсії за віком, від розміру якої на 30% мають підвищуватись виплати громадянам, які мають статус дитини війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, дітям війни.

Нормами чинного процесуального законодавства, зокрема п. 4 ст. 8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішення адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини, а п. 7 ст. 9 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Вищенаведені обставини, норми чинного процесуального законодавства свідчать про те, що застосування судом першої інстанції у якості розрахункової величини для обчислення мінімальної пенсії за віком розміру прожиткового мінімуму, який обчислено відповідно до норм ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є правильним, оскільки у даному випадку судом першої інстанції застосовано аналогію закону, а статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області відхилити.

Постанову Куйбишевського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2010 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі. Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: