Справа № 816/1680/15
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 р.Справа № 816/1680/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Коваленко С.І.

представника відповідача Ковальчук І.В.

позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.06.2015р. по справі № 816/1680/15

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_4

до Полтавської обласної державної адміністрації треті особи Департамент інфраструктури та туризму Полтавської обласної державної адміністрації

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (надалі по тексту позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської обласної державної адміністрації (надалі по тексту відповідач), треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент інфраструктури та туризму Полтавської обласної державної адміністрації, фізична особа-підприємець ОСОБА_5, в якому просив суд:

-зобов'язати Полтавську обласну державну адміністрацію розірвати з ФОП ОСОБА_5 договір про організацію перевезень пасажирів автомобільним транспортом на маршруті Полтава-Миргород;

- призначити ФОП ОСОБА_4 для роботи на маршруті Полтава-Миргород;

- укласти з ФОП ОСОБА_4 договір про організацію перевезень пасажирів автомобільним транспортом на маршруті Полтава-Миргород.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Полтавської обласної державної адміністрації, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент інфраструктури та туризму Полтавської обласної державної адміністрації, фізична особа-підприємець ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Третя особа- ФОП ОСОБА_5 подав письмові заперечення на апеляційну скаргу позивача, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що за наслідками проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському (приміському) маршруті загального користування та на підставі поданих документів /а.с. 74-91/ 21 серпня 2012 року між Полтавською обласною державною адміністрацією та ФОП ОСОБА_5 було укладено договір №315/12 про організацію перевезень пасажирів автомобільним транспортом на маршруті загального користування "Полтава - Миргород" /а.с. 69-70/.

03 вересня 2014 року за вх. №1153/02-04 до Департаменту інфраструктури та туризму Полтавської обласної державної адміністрації надійшов лист Управління Укртрансінспекції в Полтавській області від 28 серпня 2014 року, у якому інформувалось, зокрема, про анулювання ліцензії ФОП ОСОБА_5 (НОМЕР_1) з 20 серпня 2014 року /а.с. 59/.

З метою вжиття відповідних заходів Департаментом було направлено лист від 08 вересня 2014 року №1153/02-04/1242 на адресу Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті щодо надання відповідної інформації.

У листі від 22 вересня 2014 року №4696/10/15-14 Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті повідомила, що відповідно до наказу Укртрансінсепкції від 22 липня 2014 року №432 ФОП ОСОБА_5 анульовано ліцензію серії НОМЕР_1. Крім того, у листі зазначено, що 22 серпня 2014 року ФОП ОСОБА_5 звернувся до Укртрансінспекції із заявою про оформлення нової ліцензії та відповідно до наказу Укртрансінспекції від 26 серпня 2014 року №504 ФОП ОСОБА_5 видано нову ліцензію серії НОМЕР_2 /а.с. 9/.

18 листопада 2014 року ФОП ОСОБА_4 звернулася до відповідача з вимогою про призначення ФОП ОСОБА_6 для роботи на маршруті Полтава-Миргород та укладення договору /а.с. 14-15/.

Листом від 24 листопада 2014 року №1518/02-05/1625 Департамент інфраструктури та туризму Полтавської обласної державної адміністрації повідомив позивача про те, що підстави для розірвання договору з ФОП ОСОБА_5 та укладення нового договору станом на дату розгляду звернення ФОП ОСОБА_4 відсутні /а.с. 13/.

Однак, позивач вважає, що договір з ФОП ОСОБА_5 має бути розірвано та укладено новий договір з ФОП ОСОБА_4, у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди зобов'язані перевірити оскаржені рішення, дії на предмет того, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб'єктів владних повноважень, суд зобов'язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення(дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до частини другої статті 20 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" до повноважень місцевих державних адміністрацій належить виключно організація транспортного обслуговування.

Статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено що Рада міністрів Автономної Республіки Крим та обласні державні адміністрації формують у приміському та міжміському сполученні мережу автобусних маршрутів загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області, та здійснюють в межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території.

Статтею 7 вищевказаного Закону передбачено, що забезпечення організації пасажирських перевезень покладається на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньообласні маршрути), - на Раду міністрів автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації.

Стаття 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" визначає перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, до яких віднесено надання послуг з перевезення пасажирів.

Статтею 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, до яких, крім іншого, відноситься ліцензія.

21 серпня 2012 року між Полтавською обласною державною адміністрацією та ФОП ОСОБА_5 було укладено договір №315/12 про організацію перевезень пасажирів автомобільним транспортом на маршруті загального користування "Полтава - Миргород" /а.с. 69-70/.

02 жовтня 2012 року ФОП ОСОБА_5 видано ліцензію серії НОМЕР_1 на право здійснення внутрішніх перевезень пасажирів автобусами, міжнародних перевезень пасажирів автобусами /а.с. 31/.

Згідно наказу Укртрансінсепкції від 22 липня 2014 року №432 ФОП ОСОБА_5 з 20 серпня 2014 року ФОП ОСОБА_5 анульовано ліцензію серії НОМЕР_1, що підтверджується листом Управління Укртрансінспекції в Полтавській області від 28 серпня 2014 року/а.с. 59/.

Відповідач про анулювання ФОП ОСОБА_5 ліцензії серії НОМЕР_1 дізнався 03 вересня 2014 року з листа Управління Укртрансінспекції в Полтавській області від 28 серпня 2014 року /а.с. 59/.

З метою вжиття відповідних заходів Департаментом було направлено лист від 08 вересня 2014 року №1153/02-04/1242 на адресу Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті щодо надання відповідної інформації.

16.09.2014 року на адресу Департаменту надійшов лист Укртрансінспекції від 05.09.2014 року № 4460/10/15-14, яким було підтверджено інформацію про анулювання ліцензії серії АД № 076955 ФОП ОСОБА_5

22 серпня 2014 року ФОП ОСОБА_5 звернувся до Укртрансінспекції із заявою про оформлення нової ліцензії та відповідно до наказу Укртрансінспекції від 26 серпня 2014 року №504 ФОП ОСОБА_5 видано нову ліцензію серії НОМЕР_2 /а.с. 9/ з терміном дії з 27 серпня 2014 року по необмежений /а.с. 47/.

Тобто, про анулювання ліцензії серії АД № 076955 ФОП ОСОБА_5 відповідач дізнався вже після одержання ФОП ОСОБА_5 нової ліцензії.

Зі змісту нової ліцензії вбачається, що дозволеним видом робіт є внутрішні перевезення пасажирів автобусами, міжнародні перевезення пасажирів автобусами, внутрішні перевезення пасажирів на таксі, внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення.

Із пояснень третьої особи встановлено, що дана ліцензія була отримана у зв'язку з виявленням ФОП ОСОБА_5 бажання на розширення виду діяльності, тобто ФОП ОСОБА_5 вирішив у майбутньому займатися внутрішніми перевезеннями на таксі.

При цьому, представник третьої особи наголошував, що відповідні документи на отримання вищевказаних ліцензій подавались вчасно та заздалегідь, затримок у поданні документів не було, рішення приймалось про видачу ліцензії комісійно та колегіально у передбачені законом терміни.

Крім того, зі змісту наказу Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 05 серпня 2014 року №464 "Про прийняття рішення щодо видачі, відмови у видачі, переоформлення на нових бланках та визнання недійсними ліцензій" /а.с. 48/ вбачається, що ФОП ОСОБА_5 було отримано 05 серпня 2014 ліцензію на внутрішні перевезення пасажирів серії АЕ №421321 з терміном дії з 30 липня 2014 року по "не обмежений" термін, про що зазначено у додатку №1 до наказу /а.с. 49/.

Пунктом 2.3 Договору від 21 серпня 2012 року №315/12 про організацію перевезень пасажирів автомобільним транспортом передбачено, що перевізник зобов'язаний забезпечити виконання вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» та умов цього договору.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що організатор має право розірвати договір в односторонньому порядку в разі порушення перевізником зобов'язань, встановлених пунктом 2.3 цього Договору та нормами чинного законодавства України, проте такого обов'язку договір не містить.

Таким чином, зазначеним договором передбачено право відповідача розірвати договір у разі порушення перевізником вимог ЗУ «Про автомобільний транспорт», а не обов'язок.

Станом на дату, коли відповідач дізнався про анулювання ФОП ОСОБА_5 ліцензії, підстави для розірвання договору були усунуті, ФОП ОСОБА_5 отримано нову ліцензію.

Враховуючи, що станом на час звернення позивача до відповідача про призначення ФОП ОСОБА_4 для роботи на маршруті та укладення договору в діях перевізника ФОП ОСОБА_5 були відсутні порушення умов договору, тому підстави для розірвання з перевізником ФОП ОСОБА_5 договору перевезення у відповідача як контролюючого органу були відсутні.

Доводи позивача про те, що Полтавська ОДА зобов'язана була розірвати договір з ФОП ОСОБА_5 з посиланням на підпункт 3 пункту 55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року №1081 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно пункта 55 Порядку передбачено право організатора розірвати договір з перевізником у разі порушення ним умов договору, а не обов'язок.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно відмовлено ФОП ОСОБА_4 у вимозі від 18 листопада 2014 року про призначення ФОП ОСОБА_4 для роботи на маршруті та укладення договору, оскільки станом на дату звернення позивача до Полтавської ОДА підстави для розірвання договору з ФОП ОСОБА_5 були відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.06.2015р. по справі № 816/1680/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Мінаєва О.М.
Повний текст ухвали виготовлений 07.08.2015 р.