Справа № 2-а-4774/11
Суддя: Чала А. П.
Дата ухвалення: 2012-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ун. № 2-а-4774/11
пр. № 2-а/2608/399/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2012 року

Святошиський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Київської міської ради,

Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської

міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов*язання видати державний акт

на право приватної власності на землю, -

В с т а н о в и в:

19.11.2007р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та просив визнати бездіяльність Київської міської ради в частині ненадання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку протиправною та зобов*язати Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видати йому державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0556 га за кадастровим номером в ОСОБА_2 земельному кадастрі :009:039, що розташована по вул.Бабушкіна, 24 в Шевченківському районі м.Києва для цільового призначення обслуговування житлового будинку і господарських будівель, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 29.12.2006р. і рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 27.09.2005р. він є власником ? частини домоволодіння по вул.Бабушкіна, 24 в м.Києві, а на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 12.08.2005р., він є власником ? частини земельної ділянки по вул.Бабушкіна, 24 в м.Києві, власником іншої ? частини цієї земельної ділянки був ОСОБА_3, який згідно договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 29.12.2006р. продав йому свою 1/2 частину спірної земельної ділянки. Таким чином, він, позивач, став власником цілої земельної ділянки по вул.Бабушкіна, 24 в м.Києві площею 1 000 кв.м. 26.10.2006р. він звернувся до Київської міської державної адміністрації із заявою та пакетом документів про набуття у власність земельної ділянки площею 0,0556 га за кадастровим номером в ОСОБА_2 земельному кадастрі :009:039, що розташована по вул.Бабушкіна, 24 в Шевченківському районі м.Києва, яка необхідна йому для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, але листом Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) йому було повідомлено, що земельна ділянка, яку він бажає отримати у власність, віднесена до зеленої зони м.Києва, у зв*язку з чим для вирішення даного питання необхідно внести зміни до рішення Київської міської ради від 19.07.2005р. №806/3381 «Про затвердження Програми розвитку зеленої зони м.Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста». Вказував, що таку відмову вважає незаконною, оскільки на земельній ділянці, яку він бажає отримати у власність, розташована частина належного йому на праві приватної власності житлового будинку, який необхідно обслуговувати, він є громадянином України і має конституційне право на безоплатну передачу йому земельної ділянки із земель державної або комунальної власності та ця земельна ділянка перебувала в користуванні попередніх власників житлового будинку по вул.Бабушкіна, 24 в м.Києві ще з 1949р. Просив задовольнити позов на підставі ст.14 Конституції України, ст.377 ЦК України, ст.ст. 120, 121 ЗК України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення конституційного права позивача на безоплатну приватизацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, а також пояснив про те, що йому не відомо, чи приймалось рішення Київською міською радою з питання надання або не надання у власність позивачу спірної земельної ділянки, із позовом до суду про зобов*язання розглянути на пленарному засіданні питання приватизації землі позивачем останній до суду не звертався, вважає, що перебування спірної земельної ділянки з кадастровим номером :009:039 в межах зеленої зони м.Києва не є перешкодою для виділення її у власність позивачу, оскільки вказана земельна ділянка з 1949р. перебувала в користуванні власників житлового будинку по вул.Бабушкіна, 24 в м.Києві і це право користування в порядку ст.377 ЦК України перейшло до позивача, а також, на цій земельній ділянці знаходиться власність позивача житловий будинок №24 по вул.Бабушкіна в м.Києві, який потребує земельної ділянки для його обслуговування.

Представник відповідача Київської міської ради проти позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість, безпідставність, а також на те, що відповідно до діючого законодавства вирішення земельних питань віднесено до виключної компетенції відповідних рад, на час звернення до суду з даним позовом в листопаді 2007р., позивач до Київської міської ради із заявою про приватизацію спірної земельної ділянки не звертався, дане питання на пленарному засіданні ради не розглядалось, його права порушені не були. Лише, у жовтні 2011р. позивач звернувся до Київської міської ради з відповідною заявою, на яку йому було надано відповідь Головного управління земельних ресурсів як виконавчого органу Київради за дорученням останньої про те, що вирішення даного питання на пленарному засіданні на даний час є неможливим, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :009:039, яку просить виділити йому у власність позивач, віднесена до західної частини парку «Нивки», що є пам*яткою садово-паркового мистецтва місцевого значення, а відповідно до Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах» від 17.03.2011р., на зміну цільового призначення землі даної категорії накладено мораторій. Рішення відповідних рад з питання надання землі безкоштовно у власність громадянам України вирішується останніми лише у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та при наявності технічної документації із землеустрою, які у позивача відсутні.

Представник відповідача - Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проти позову заперечувала, посилаючись на не грунтованість його на нормах діючого законодавства, не дотримання позивачем процедури і механізму отримання безкоштовно у власність земельної ділянки, а також вказала про те, що єдиною правовою підставою для видачі Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) громадянину України Державного акту на право приватної власності на землю є лише рішення відповідної ради народних депутатів, в даному випадку, Київради, але відповідне рішення Київрадою не приймалось, оскільки відповідно до Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах» від 17.03.2011р. на вирішення питань про зміну цільового призначення землі накладено мораторій, а тому вказувала про те, що Управління не може видати позивачу ОСОБА_2 акт на право приватної власності на землю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні адміністративного позову відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що підставі договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 29.12.2006р. (а.с. 29-30 том №1 копія договору) і рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 27.09.2005р. (а.с. 43-44 том №1 копія рішення суду) ОСОБА_1 є власником ? частини домоволодіння по вул.Бабушкіна, 24 в м.Києві, а на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 12.08.2005р., він є власником ? частини земельної ділянки по вул.Бабушкіна, 24 в м.Києві (а.с. 6 том №1 копія державного акту).

Власником іншої ? частини цієї земельної ділянки був ОСОБА_3, який згідно договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 29.12.2006р. продав позивачу свою 1/2 частину спірної земельної ділянки з кадастровим номером :88:009:0013 (а.с. 27-28 том №1 копія договору купівлі-продажу частини земельної ділянки).

Таким чином, позивач став власником цілої земельної ділянки по вул.Бабушкіна, 24 в м.Києві площею 1 000 кв.м. з кадастровим номером :88:009:0013, що стверджується довідкою Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (а.с. 13 том №1 копія довідки).

26.10.2006р. ОСОБА_1 звернувся до Київської міської державної адміністрації із заявою та пакетом документів про набуття у власність земельної ділянки площею 0,0556 га за кадастровим номером в ОСОБА_2 земельному кадастрі :009:039, що розташована по вул.Бабушкіна, 24 в Шевченківському районі м.Києва, яка необхідна йому для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с. 4а том №1 копія заяви).

В матеріалах справи є відповідь Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ім*я ОСОБА_1 від 19.06.2006р., в якій позивачу було повідомлено, що земельна ділянка, яку він бажає отримати у власність, віднесена до зеленої зони м.Києва, у зв*язку з чим для вирішення даного питання необхідно внести зміни до рішення Київської міської ради від 19.07.2005р. №806/3381 «Про затвердження Програми розвитку зеленої зони м.Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста» (а.с. 5 том №1 копія відповіді).

Під час розгляду справи в суді, лише жовтні 2011р. позивач звернувся до Київської міської ради із заявою про надання йому у власність безкоштовно спірної земельної ділянки по вул.Бабушкіна, 24 в м.Києві з кадастровим номером :009:039, на яку йому було надано відповідь Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради за дорученням останньої від 18.11.2011р., тобто, в межах місячного строку, про те, що вирішення даного питання на пленарному засіданні на даний час є неможливим, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :009:039, яку просить виділити йому у власність позивач, віднесена до західної частини парку «Нивки», що є пам*яткою садово-паркового мистецтва місцевого значення, а відповідно до Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах» від 17.03.2011р., на зміну цільового призначення землі даної категорії накладено мораторій (а.с. 13- 14 том №2 копія відповіді).

Відмовляючи в адміністративному позові, суд виходив з наступного.

Згідно ст.3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

У відповідності до частини 2 ст.140 Конституції України, особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про столицю України місто-герой Київ», місцеве самоврядування у м.Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в м.Києві ради та їх виконавчі органи. Місцеві державні адміністрації підзвітні і підконтрольні відповідним радам у частині повноважень, делегованих їм відповідними радами.

В пункті 34 частини 1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішення відповідно до Закону питань земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад.

Статтею 9 ЗК України передбачено, що розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок відноситься до повноважень Київської міської ради, а відповідно до пункту 12 Перехідних положень ЗК України, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні ради.

Процесуальний порядок і механізм оформлення прав на землю фізичними особами визначено ст.ст. 82, 92, 116, 118, 123, 124 ЗК України.

Відповідно до частини 1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом, або результатами аукціону.

Згідно ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності, звертаються з відповідною заявою до Київради. До заяви про відведення земельної ділянки додаються документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування. Клопотання, подане до Київради, розглядається в місячний термін, після чого надається згода на складання проекту відведення земельної ділянки за підписом міського голови або заступника міського голови секретаря Київради, яка направляється до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) для підготовки подальшого складання проекту відведення.

На час звернення до суду з давним адміністративним позовом, 19.11.2007р., ОСОБА_1 з відповідною заявою до Київради не звертався.

Таке звернення мало місце лише у жовтні 2011р., на яке позивачу була направлена відповідь Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.11.2011р., в якій зазначено, що земельна ділянка, яку позивач бажає отримати у власність, віднесена до західної частини парку «Нивки».

Відповідно до ст.ст. 3, 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», парк «Нивки» західна частина відноситься до парку-пам*яток садово-паркового мистецтва місцевого значення.

Законом України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах» від 17.03.2011р., введено мораторій на п*ять років на зміну цільового призначення земельних ділянок рекреаційного призначення.

У відповідності до ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Рішення Київською міською радою про відведення позивачу додаткової земельної ділянки по вул.Бабушкіна, 24 в м.Києві для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :009:039, не приймалось.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Київської міської ради в частині не надання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, суд приходить до наступного.

Дана позовна вимога не підлягає задоволенню, по-перше, у зв*язку з тим, що надання державного акту на право приватної власності на землю не віднесено до компетенції Київської міської ради.

По-друге, на час подання даного адміністративного позову до суду, 19.11.2007р., позивач з відповідною заявою до Київради не звертався і даним відповідачем його права порушені не були.

Звернення ОСОБА_1 до Київської міської ради від жовтня 2011р. розглянуто і йому дана мотивована відповідь від 18.11.2011р., тобто, в межах місячного строку, відповідне рішення Київрадою про розгляд заяви позивача і її задоволення або відмову у задоволенні, не приймалось, оскільки відповідно до Закону України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах» від 17.03.2011р., Київрада на час дії даного Закону не вправі приймати рішення по суті щодо земельних ділянок, на які розповсюджується дія даного мораторію.

Тобто, в даному спірному випадку не можна говорити про протиправність бездіяльності Київської міської ради, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про зобов*язання Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видати позивачу державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0556 га за кадастровим номером в ОСОБА_2 земельному кадастрі :009:039, що розташована по вул.Бабушкіна, 24 в Шевченківському районі м.Києва для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, суд вважає за необхідне вказати про наступне.

Так, правовою підставою для видачі правовстановлюючого документу на земельну ділянку Державного акту про право власності на землю є рішення відповідної ради, в даному випадку Київради, яка в свою чергу є колегіальним органом і прийняттю такого рішення передує процедура зібрання відповідних документів, погоджень, розробка технічної документації і, у разі необхідності, вирішення питання щодо зміни цільового призначення землі.

В даному спірному випадку, основний документ, що є підставою для отримання права власності на землю рішення Київради, відсутній, встановлена діючим законодавством процедура отримання у власність безкоштовно земельної ділянки, позивачем не дотримана, спірна земельна ділянка на час розгляду справи має інше цільове призначення та віднесена до зеленої зони м.Києва і на зміну її цільового призначення діє мораторій.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для зобов*язання відповідача - Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видати позивачу державний акт на право приватної власності на земельну ділянку по вул.Бабушкіна, 24 в м.Києві з кадастровим номером :009:039, оскільки у разі задоволення адміністративного позову в цій частині, будуть порушені норми діючого законодавства щодо процедури отримання у власність громадинами України земельних ділянок і заборона, накладена мораторієм.

Крім цього, рішення суду не може по своїй юридичній суті підміняти рішення колегіального органу, яким є рішення Київської міської ради, а також, замінити передбачену діючим законодавством процедуру отримання у власність землі.

В судовому порядку, визначеному КАС України, можуть бути оскаржені конкретні рішення, дії або бездіяльність суб*єктів владних повноважень, наприклад, рішення Київської міської ради про відмову фізичній особі, громадянину України в передачі у власність певної земельної ділянки, але виходить за межі компетенції адміністративного суду позовна вимога про зобов*язання Київської міської ради прийняти конкретне рішення, в тому числі, і щодо надання певній особі у власність конкретної земельної ділянки, що, фактично, має місце в даному спірному випадку.

Відповідно до частини 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб*єкта владних повноважень обов*язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що відповідачі обґрунтували правомірність своїх дій та бездіяльності, позовні вимоги ОСОБА_1 в такому їх формулюванні, не можуть свідчити про протиправність дій і бездіяльності відповідачів та правові підстави для їх задоволення відсутні, а тому задоволенню не підлягають.

Посилання позивача в обґрунтування позову на ст.377 ЦК України, згідно частини 2 якої, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, не може бути визнана судом правовою підставою для задоволення адміністративного позову, оскільки з рішення №934 виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 19.07.1955р. і додатку до нього (а.с. 11, 12 том №1 копія рішення і додатку), а також технічної документації (а.с. 14-25 том №1 копії технічних паспортів), свідоцтва про право власності на споруду від 15.12.1942р. (а.с. 26 том №1 копія свідоцтва), не вбачається, що попереднім власникам житлового будинку по вул.Бабушкіна, 24 в м.Києві (колишня вул.Вознесенська на хуторі Дехтяри) виділялась в користування з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку та господарських споруд земельна ділянка з кадастровим номером :009:039.

Керуючись ст.ст. 9, 82, 92, 116, 118, 123, 124 ЗК України, пунктом 12 Перехідних положень ЗК України, ст.ст. 3, 53 Законом України «Про природно-заповідний фонд України», Законом України «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах» від 17.03.2011р., ст.6 Закону України «Про столицю України місто-герой Київ», пунктом 34 частини 1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішенням Київської міської ради від 19.07.2005р. №806/3381 «Про затвердження Програми розвитку зеленої зони м.Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста», дія якого продовжена до 2015р., ст.ст. 5, 7-12, 69-71, 158- 163 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання бездіяльності протиправною та зобов*язання видати державний акт на право приватної власності на землю відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови суду.

Суддя: