Справа № 2-а-641-10
Суддя: Корман О. В.
Дата ухвалення: 2010-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-641-10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого-судді Кормана О.В.

при секретарі Приходченко Н.П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Дорожньо-патрульної служби ВДАІ Городищенського РВ ГУМВС України в Черкаській області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

До Уманського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Інспектора Дорожньо-патрульної служби ВДАІ Городищенського РВ ГУМВС України в Черкаській області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. У позові зазначає, що 21 вересня 2010 р. в с. Петропавлівка Городищенського р-ну Черкаської обл. близько 10-00 год. він, перебуваючи за кермом свого автомобіля НОМЕР_1, був зупинений міліцейською машиною, яка його «підрізала», змусивши з'їхати на узбіччя. З автомобіля вийшов інспектор ДПС ВДАІ Городищенського РВ ОСОБА_2, який повідомив, що позивач порушив ПДР, оскільки здійснив обгін попутного ТЗ на підйомі сільської дороги. На заперечення позивача, що він подібного не вчиняв, що жодного підйому дороги тут немає, що він не перетинав суцільної вісьової роздільної лінії, бо її тут немає, що відсутній будь-який знак, який забороняє обгін, що у нього в машині є свідок (пасажир), який здатен це підтвердити, - інспектор не відреагував. За наслідками описаних подій був складений Протокол від 21.09.2010 р. про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, незгоду з яким позивач виклав у ньому письмово. Копію цього Протоколу інспектор категорично відмовився надати позивачеві, незважаючи на його наполягання. За наполяганням позивача інспектор змушений був вписати до цього Протоколу свідка - пасажира ОСОБА_3, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_1, але при цьому відмовився навіть вислухати свідка. Постановою серії СА № 214160 від 21.09.2010 р. позивач був притягнутий до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., а крім того в талон попереджень йому було записано окреме попередження. Вважає Постанову інспектора ДПС ВДАІ Городищенського РВ ст. с-нта міліції ОСОБА_2 серії СА № 214160 від 21.09.2010 р. незаконною та такою, що підлягає скасуванню, внаслідок безпідставності викладених у ній обставин і фактів та порушення вимог адміністративного законодавства при її винесенні. У відповідності до п. 4.1. «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом МВС України № 77 від 26.02.2009 р., зареєстрованої в Мін'юсті України 24 квітня 2009 р. за N 374/16390: Уразі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник Державтоінспекції МВС відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення (додаток 5) , копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП. Відповідно до п. 4.2. цієї ж Інструкції: До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються; письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності. Зазначені вимоги нормативного документа інспектором ВДАІ були грубо проігноровані. Внаслідок чого позивач досі не знає, який пункт ПДР він порушив, бо про це в оскаржуваній Постанові нічого не сказано, а копію Протоколу йому не надали. Позивач здогадується, що мова йдеться про п./п. г) п. 14.6. Правил дорожнього руху України (ПДР), затверджених Постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, за яким обгін заборонено: у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості. Але мова в цьому пункті йде про ділянки доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості. В випадку позивача обгін був здійснений на прямій дорозі, за відсутності будь-якого підйому, за відсутності будь-яких забороняючих знаків та в умовах достатньої видимості. Зазначене спричиняє висновок про безпідставність зупинки позивача та притягнення його до адмінвідповідальності. До інших порушень закону інспектором слід віднести такий, як порушення права позивача на захист, що передбачене ст.ст. 268, 271 КУпАП. Та й сам Протокол від 21.09.2010 р., копію якого позивачеві не дали, був складений без дотримання вимог ст. 256 КУпАП. В Узагальненнях судової практики Верховного Суду України від 01.01.2004 р. з розгляду адміністративних справ про деякі правопорушення на транспорті зазначається: На практиці ж у деяких протоколах не зазначалася частина статті КУпАП, якою передбачено відповідальність за вчинене правопорушником діяння. У матеріалах справи нерідко не було доказів, які б підтверджували факт вчинення особою правопорушення, даних про те, чи притягалася вона до адміністративної відповідальності раніше. а також: пояснень цієї особи, свідків або підписів останніх. Констатовані Верховним Судом України порушення мають місце і в випадку позивача. Крім зазначеного вище, оскаржувана Постанова серії СА № 214160 від 21.09.2010 р. винесена без урахування обставин, перелічених у ст. 280 КУпАП, зокрема без урахування обтяжуючих та пом'якшуючих обставин. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ N 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»: Зміст постанови ... має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Оскільки оскаржувана Постанова серії СА № 214160 від 21.09.2010 р. є безпідставною, а зроблені у ній висновки не узгоджуються з положеннями нормативних актів, які регулюють безпеку руху (ПДР, «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», вимог КУпАП), оскільки викладені у ній факти не відповідають дійсності та не підтверджені будь-якими доказами, а сама вона складена з порушенням вимог КУпАП та прав особи, яка притягається до адмінвідповідальності, - вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, в тому числі і через відсутність в його діях складу адміністративного проступку. А тому вважає, що інспектор ДАІ поставився до нього відверто упереджено, що може свідчити лише про зловживання ним своїми службовими повноваженнями. Внаслідок наведеного вважає дії службової особи органів ВДАІ, пов'язані з притягненням його до адміністративної відповідальності, - неправомірними, а висновок про вчинення ним адмінправопорушення - помилковим. Просить постанову інспектора ДПС ВДАІ Городищенського РВ ОСОБА_2 серії СА № 214160 від 21.09.2010 р. - скасувати, а справу відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП закрити внаслідок відсутності в діях позивача складу адміністративного проступку, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, визнати протиправними дії суб'єкта владних повноважень при винесенні Постанови серії СА № 214160 від 21.09.2010 р.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та пояснив, що 21 вересня 2010 року він рухався на своєму автомобілі по авто дорозі поблизу с.Петропавлівка Городищенського району по справах. Рухався за межами населеного пункту. Разом з ним в автомобілі перебував в якості пасажира ОСОБА_3 На одному з відрізків дороги, де не було ніяких підйомів та заборони на обгін автомобілів, він здійснив обгін вантажного автомобіля, що рухався попереду, та автомобіля ДАІ. Коли він обігнав автомобіль ДАІ, то вказаний автомобіль почав його випереджати, та змусив зупинитись. З автомобіля вийшов працівник ДАІ, який почав зазначати, що позивач порушив правила обгону. Позивач заперечував вказаний факт, однак працівник ДАІ все одно почав складати протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову про притягнення позивача до відповідальності. При цьому взагалі не опитав свідка, який перебував у автомобілі позивача, хоча позивач на цьому наполягав, не вручив копії протоколу про адміністративне правопорушення, і лише за наполяганням позивача в останню мить вручив йому копію постанови про притягнення позивача до відповідальності. Вважає, що працівник ДАІ порушив вимоги законодавства при притягнення його до відповідальності, не перевірив належним чином його доводи, та виніс необгрунтовану постанову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надав.

Свідок ОСОБА_3, допитаний в судовому засіданні, пояснив, що 21 вересня 2010 року рухався разом з позивачем на автомобілі останнього в якості пасажира. В районі с.Петропавлівка автомобіль позивача був зупинений автомобілем ДАІ, з якого вийшов інспектор, який повідомив позивача, що той порушив правила обгону. Його як свідка взагалі ніхто не опитав, хоча він був при цьому присутній. В той час, коли вони рухались по автодорозі, то ніяких заборон для обгону не було, рухались вони на прямому відрізку дороги.

У відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою. Статтею 3 Конституції України визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави. Згідно ст. 21 Конституції України права та свободи людини є невідчужуваними і непорушеними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В ч. 2 ст. 71 КАС України вказано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Від відповідача заперечень на позов до суду не надійшло.

Судом достовірно встановлено, що 21 вересня 2010 року інспектором ДПС Городищенського В ДАІ ОСОБА_2 була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії СА №214160, в якій зазначено, що 21 вересня 2010 року в с.Петропавлівка Городищенського району по вулиці Леніна громадянин ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_2 здійснив обгін автомобіля, який рухався попереду в кінці підйому, чим порушив правила обгону. У зв'язку з чим ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 283 КУпАП передбачає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинен містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

Під час розгляду справи інспектором ДАІ не було перевірено доводи позивача про те, що він не вчинив правопорушення, у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності взагалі не зазначено мотиви відхилення висловлених позивачем доводів, взагалі не зазначено, які ж саме положення правил дорожнього руху були порушені. Про необхідність додержання вказаних вимог статей 283 та 284 КУпАП при винесенні постанови зазначено і у п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

У зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови підлягають задоволенню. В частині закриття справи про адміністративне правопорушення позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як у відповідності з п.З ч.З ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

В даному випадку порядок провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, врегульований Кодексом України про адміністративні правопорушення, і компетенція адміністративних судів в частині здійснення процесуальних дій, передбачених КУпАП, на такі справи не поширюється.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. З, 17, 71, 112, 128, 158, 159, 160-163, 171-2 КАС України, ст.ст. 1, 3, ч. 2 ст. 19, ст. 21 Конституції України, ст.ст. 251, 280, 283 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Інспектора Дорожньо-патрульної служби ВДАІ Городищенського РВ ГУМВС України в Черкаській області старшого сержанта міліції ОСОБА_2 при винесенні постанови серії СА№214160 від 21.09.2010 року.

Скасувати постанову серії СА №214160 від 21.09.2010р., винесену інспектором Дорожньо- патрульної служби ВДАІ Городищенського РВ ГУМВС України в Черкаській області старшим сержантом міліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 гривень, стосовно ОСОБА_1.

В задоволенні позову в частині закриття справи про адміністративне правопорушення відповідно до п.1 ст.247 КУпАП внаслідок відсутності в діях ОСОБА_1 адміністративного проступку, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Корман