Справа № 2а-95/13/1213
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 року м. Київ К/800/36649/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Смоковича М.І., Стрелець Т.Г.,
розглянувши в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Доля-Схід» на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2013 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Доля-Схід» до управління Луганської міської ради з питань земельних ресурсів про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и л а:
Приватне акціонерне товариство «Доля-Схід» звернулось до суду з позовом до управління Луганської міської ради з питань земельних ресурсів про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 18 березня 2013 року позов задоволено.

Визнано дії управління Луганської міської ради з питань земельних ресурсів протиправними в частині визначення в даних для розрахунку орендної плати на 2009 рік №1412 від 23 січня 2009 року нормативної грошової оцінки із застосуванням функціонального коефіцієнту - 2,5 для земельних ділянок: площею 0, 0625 га за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна); площею 0, 0676 га за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна); площею 0, 0472 га за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна).

Зобов'язано управління Луганської міської ради з питань земельних ресурсів змінити функціональний коефіцієнт використання землі з 2,5 на 1,0 для земельних ділянок: площею 0,0625 га за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна); площею 0, 0676 га за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна); площею 0, 0472 га за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна).

Зобов'язано управління Луганської міської ради з питань земельних ресурсів перерахувати нормативну оцінку земельних ділянок: площею 0, 0625 га за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна); площею 0, 0676 га за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна); площею 0, 0472 га за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна).

Скасовано дані №1412 від 23 січня 2009 року відносно земельних ділянок: площею 0, 0625 га за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна); площею 0, 0676 га за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна); площею 0, 0472 га за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна) з врахуванням нового функціонального коефіцієнту - 1,0.

Зобов'язано управління Луганської міської ради з питань земельних ресурсів видати приватному акціонерному товариству «Доля-Схід» нові дані для розрахунку орендної плати

на 2009 рік з врахуванням функціонального коефіцієнту - 1,0 для земельних ділянок: площею

0, 0625 га за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна); площею 0, 0676 га за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна); площею 0, 0472 га за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2013 року постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 18 березня 2013 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції, приватне акціонерне товариство «Доля-Схід» звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що рішенням Луганської міської ради від 23 квітня 2004 року №20/103 передано в оренду приватному акціонерному товариству «Доля-Схід» в строкове платне користування земельні ділянки: площею 0,0625 га, яка знаходиться за адресою м. Луганськ,

вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна); площею 0, 0676 га, яка знаходиться за адресою: вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна) у м. Луганську; площею 0, 0472 га, яка знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Совєтская (на перехресті з вулицею Оборонна); строком на 49 років для будівництва та розміщення прибудови, яка буде використовуватись під розміщення торгівельно-побутового комплексу, про що 16 червня 2004 року укладено відповідні договори оренди.

Дані договори оренди посвідчені нотаріально, 02 липня 2004 року проведена їх державна реєстрація, про що у книзі записів державної реєстрації земель вчинено записи №5009, №5057, №5058.

Відповідно до умов договорів орендна плата встановлюється у розмірі річного земельного податку, який діє на момент укладення договору оренди землі, збільшеного на коефіцієнт 2, 5 (довідка у вигляді розрахунку про розмір земельного податку (річного), який діє на момент укладення договору оренди землі, додається до даного договору та є його невід'ємною частиною).

Управлінням Луганської міської ради з питань земельних ресурсів щорічно надавались позивачу дані для розрахунку орендної плати у вигляді довідок із застосуванням коефіцієнту 2,5, зазначеного у договорах оренди.

Так, у 2009 році відповідачем надано дані для розрахунку орендної плати на 2009 рік №1412

від 23 січня 2009 року у вигляді довідки, в яких для орендованих ділянок також зазначено функціональний коефіцієнт, визначений у договорі - 2,5.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо надання даних для розрахунку орендної плати на 2009 рік від 23 січня 2009 року №1412, вважаючи, що для обрахунку має застосовуватись коефіцієнт функціонального призначення 1,0, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про плату за землю» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом.

Статтею 13 Закону України «Про плату за землю» визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про оцінку земель» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб'єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель є, зокрема, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які здійснюють управління у сфері оцінки земель, а також юридичні та фізичні особи, заінтересовані у проведенні оцінки земельних ділянок.

Статтею 19 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно зі статтею 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27 січня 2006 року №18/15/21/11 затверджений Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів (далі - Порядок), відповідно до пункту 1.4 якого інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення є матеріали державного земельного кадастру (кількісна і якісна характеристика земель, бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель), матеріали внутрігосподарського землевпорядкування, а земель населених пунктів - їх генеральні плани та проекти планування і забудови населених пунктів, матеріали економічної оцінки території, матеріали інвентаризації земель населених пунктів, проекти забудови та розподілу території населених пунктів, місцеві правила забудови.

Відповідно до пункту 3.1. Порядку в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Положеннями пункту 3.3 Порядку визначено, що нормативна грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів визначається за відповідною формулою, однією зі складових якої є коефіцієнт функціонального призначення (Кф).

Згідно з пунктом 3.5 Порядку, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) враховує відносну прибутковість видів економічної діяльності.

Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України

від 05 листопада 1998 року №377, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.

У Додатку 1 до пунктів 3.5, 3.7, 3.9, 3.10 Порядку наведена Таблиця коефіцієнтів, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф), відповідно до якої до земель комерційного використання належать, зокрема, землі оптової торгівлі і посередництва в торгівлі, землі роздрібної торгівлі побутовими товарами і їх ремонт, код розділу КВЕД , функціональний коефіцієнт становить 2,5.

Наказом Держспоживстандарту України від 26 грудня 2005 року №375 затверджена Класифікація видів економічної діяльності, відповідно до якої секція G включає, зокрема, оптову торгівлю (перепродаж (продаж без перероблення) нових або уживаних товарів роздрібним торговцям, підприємствам та організаціям або іншим оптовикам, яка здійснюється оптовими торговцями, оптовими фірмами зі збуту промислових товарів, оптовими базами, оптовиками-заготівельниками, власниками складів, експортерами, імпортерами, кооперативними організаціями, які займаються заготівлею та збутом сільськогосподарської продукції тощо; роздрібну торгівлю (перепродаж (продаж без перероблення) нових або уживаних товарів, призначених переважно для споживання приватними особами чи домашніми господарствами); здійснення поточних операцій.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки, наданої для будівництва та розміщення прибудови, яка буде використовуватись під розміщення торгівельно-побутового комплексу, який є складовою нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що, в свою чергу, є основою для обрахунку плати за землю, становить 2,5 відповідно до умов договорів оренди земельних ділянок, укладених між позивачем та Луганською міською радою.

Даний коефіцієнт застосовується до земель комерційного призначення, зокрема, для землі оптової торгівлі і посередництва в торгівлі, землі роздрібної торгівлі побутовими товарами і їх ремонт.

При цьому відповідно до довідки Головного управління статистики у Луганській області видами діяльності позивача за КВЕД є посередницькі послуги з купівлі-продажу, неспеціалізована оптова торгівля, надання інших допоміжних комерційних послуг.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що при видачі оскаржуваних даних для розрахунку орендної плати відповідач діяв правомірно та в межах повноважень, оскільки зазначений відповідачем у даних для розрахунку коефіцієнт встановлений умовами договорів оренди, які є чинними, а також відповідає вимогам Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів Вищого адміністративного суду України, оскільки він ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні суду апеляційної інстанції.

Постановлене у справі рішення суду апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Доля-Схід» залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2013 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Доля-Схід» до управління Луганської міської ради з питань земельних ресурсів про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: