Справа № 817/2236/15
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

Справа № 817/2236/15
10 серпня 2015 року м. Рівне
Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Кравчук Т.О., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1
доТериторіальної державної інспекції з питань праці в Рівненській області ОСОБА_2 Управління Державної казначейської служби у м. Рівне
проскасування акту та припису, надання дозволу на проведення повторної перевірки, стягнення матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці в Рівненській області, ОСОБА_2, Управління Державної казначейської служби у м. Рівне про скасування акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №17-02-008/0039 та скасування припису від 14.11.2014 року №17-10/1746, надання дозволу на проведення повторної перевірки КДЮСШ «Юний динамівець» з питань дотримання трудового законодавства в частині звільнення з роботи позивача, стягнення матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 2118320,14 грн.

Як вбачається з позовної заяви та доданих матеріалів обставиною, що зумовила звернення позивача до суду, слугувало проведення Територіальною державною інспекцією з питань праці в Рівненській області перевірки Закладу об'єднання громадян «Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи «Юний Динамівець» Рівненської обласної організації «Динамо» фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України щодо додержання законодавства України про працю, висновки якої оформлені актом перевірки №17-02-008/0039, які позивач вважає необ'єктивними та необґрунтованими в частині звільнення позивача з роботи тренера-викладача тхеквондо, відтак звернувся до суду про скасування вказаного акта перевірки та припису від 14.11.2014 року №17-10/1746, який, як вбачається з доданих матеріалів, є листом-відповіддю Територіальної державної інспекції з питань праці в Рівненській області до Прокуратури м. Рівне, який за змістом не містить буд яких приписів до виконання та за юридичною формою не є приписом, а по суті є повідомленням адресата про результати перевірки спортивного закладу щодо дотримання законодавства про працю та відповідні пояснення по факту звільнення позивача з роботи тренера-викладача. Вважаючи звільнення з роботи незаконним, позивач не погоджується з висновками за результатом проведеної перевірки Територіальної державної інспекції з питань праці в Рівненській області та позивається про скасування акта перевірки та відшкодування матеріальної та моральної шкоди з відповідачів.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Відповідно до частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно пункту першого частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Однак, суд зазначає, що акт перевірки суб'єкта господарювання щодо додержання законодавства про працю не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки є суто носієм доказової інформації про виявлені факти порушення законодавства у ході перевірки. Акт перевірки не є правовим документом, що встановлює відповідальність або спричиняє негативні наслідки самостійно, без застосування встановленого правового механізму втілення відповідних висновків у актах правового реагування, відтак не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися як і тих, у відношенні яких з'ясовувались (перевірялися) у ході перевірки певні обставини, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Суд зазначає, що дії службової особи щодо включення до акта певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді, оскільки результати проведеної перевірки підлягають обов'язковому відображенню у матеріальній формі - як то акт перевірки, та є обов'язковими, тоді як самі висновки не є такими. Таким чином, обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки ж, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків, а твердження (судження) акта перевірки можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.

Відповідно викладеного суд дійшов висновку, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь яких прав і обов'язків, а тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. При цьому суд зазначає, що оцінка акта перевірки, у тому числі й оцінка дій службових осіб відповідного органу щодо його складання, викладення у ньому відповідних фактів, висновків, може бути надана судом тільки при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта. Аналогічної правової позиції дійшла колегія суддів Верховного суду України в Постанові від 10 вересня 2013 року у справі №21-237а13.

Щодо звернення до суду про оскарження припису від 14.11.2014 року №17-10/1746, то, як вже зазначалося судом вище, у такий спосіб позивач оскаржує лист-відповідь Територіальної державної інспекції з питань праці в Рівненській області, що не носить ознак нормативно-правового акта або правового акту індивідуальної дії, на спори про оскарження яких поширюється юрисдикція адміністративного суду, відтак такі вимоги не підлягають розгляду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України для вирішення публічно-правових спорів.

Також, в силу припису статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень якщо інше не встановлено цим Кодексом, в той час як громадяни України, зокрема, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2, якого позивач зазначає в якості колишнього директора КДЮСШ «Юний динамівець», не підлягають розгляду у адміністративному суді, як не підлягають розгляду і вимоги про надання дозволу на проведення повторної перевірки суб'єкта господарювання, оскільки здійснюючи правосуддя суд не вправі перебирати на себе функції адміністративного органу, до повноважень якого законом віднесено вирішення питання проведення перевірок суб'єктів господарювання, у тому числі з питань дотримання законодавства про працю.

Стосовно вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, то відповідно до частини другої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України такі вимоги не можуть розглядатися адміністративним судом окремо з вимогами вирішити публічно-правовий спір, а відтак вирішуються судами у поряду цивільного або господарського судочинства.

За таких обставин, оскільки позивачем не представлено доказів, які б підтверджували прийняття відповідачем (-ами) рішення по відношенню до позивача на підставі акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №17-02-008/0039, що спричинили певні наслідки для позивача як і не зазначено про такі у позовній заяві, що виключає можливість звернення до адміністративного суду за відсутністю публічно-правового спору, віднесеного до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин позивачу слід відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

При цьому суд зазначає, що в разі наявності на думку позивача незаконних дій з боку відповідача (-ів) по відношенню до нього, що спричиняють будь які правові наслідки для позивача, він непозбавлений права на звернення до загального суду за місцем свого проживання для встановлення або спростування таких фактів в судовому порядку.

Керуючись статтями 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Територіальної державної інспекції з питань праці в Рівненській області, ОСОБА_2, Управління Державної казначейської служби у м. Рівне про скасування акту та припису, надання дозволу на проведення повторної перевірки, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, - надіслати особі, що звернулась з позовом.

3. Повторне звернення з тією самою позовною заявою до Рівненського окружного адміністративного суду не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кравчук Т.О.