Справа № 804/14600/13-а
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 року м. Київ К/800/43593/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.

Суддів Борисенко І.В.,

Кошіля В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2013

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2014

у справі № 804/14600/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровський авторемонтний завод"

до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2013, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2014, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач з доводами та вимогами скаржника не погодився, просив скаргу залишити без задоволення, оскаржувані рішення - без змін.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної зі сторін, які беруть участь у справі, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, у відповідності до п.2 ч.1 ст.222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі наказу Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції від 11.04.2013 № 393, головним державним податковим ревізор-інспектором відділу планування, організації податкового контролю Тимко Л. Є., згідно з пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, проведено позапланову документальну виїзну перевірку позивача з питань взаємовідносин з ПП "Одеська Технопромислова Група", ПП "Орвіл-Трейдінг", ПП "Дана Даблью" за період з 01.01.2010 по 31.12.2011, за результатами якої складено акт від 08.05.2013 №382/222-05461390, в якому зафіксовано порушення вимог:

- ст. 3, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, пп. 5.6.1 п. 5.6, пп. 5.7.1 п. 5.7, п. 5.9 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 1861707,17 грн.;

- пп. 7.3.1 п. 7.3, пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на суму 669316,80 грн.

На підставі висновків акта перевірки, відповідачем 28.05.2013 прийнято спірні податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 323 108,44 грн., з яких: основний платіж - 1 858 486,75 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 464 621,69 грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 836646,00 грн., з яких: основний платіж - 669316,80 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 167329,20 грн.

За результатами адміністративного оскарження, рішенням Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №1751/10/10-25 від 09.08.2013 скасовані податкові повідомлення-рішення:

- № від 28.05.2013 в частині збільшення позивачу грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 190 843,10 грн., а в іншій частині залишено рішення без змін;

- № від 28.05.2013 в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 78 750,00 грн., а в іншій частині залишено рішення без змін.

Рішенням Міністерства доходів і зборів України від 25.10.2013 №14046/6/99-99-10-01-15 податкові повідомлення-рішення Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції № від 28.05.2013 та № від 28.05.2013 залишені без змін, з урахуванням рішення Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області №1751/10/10-25 від 09.08.2013.

Колегія суддів, переглядаючи оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, погоджується з висновками судів про задоволення позову, враховуючи наступне.

Згідно з пп.5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно із абзацом третім підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 вказаного Закону, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пп. 7.2.6 цього пункту.

Як було вірно встановлено судами попередніх інстанцій, факт здійснення господарських операцій з поставки товару між позивачем та його контрагентами - ПП "Одеська Технопромислова Група", ПП "Орвіл-Трейдінг" та ПП "Дана Даблью" підтверджується наявними в матеріалах справи, належним чином оформленими, первинним документами бухгалтерського обліку, в тому числі: договорами, видатковими накладними, податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними, подорожніми листами, контрактами, вантажно-митними деклараціями, заказами-специфікаціями, виписками з банку по рахунку, інвойсами.

На момент здійснення спірних операцій, контрагенти позивача були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мали право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні, які відповідають вимогам, встановленим чинним законодавством.

В матеріалах справи відсутні докази встановлення податковим органом обставин на підтвердження того, що укладаючи спірні договори, учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства. Податковим органом не доведено наявності протиправного умислу та мети при укладенні угод позивачем з вказаними контрагентами, що мали місце під час здійснення позивачем підприємницької діяльності.

Посилання відповідача на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2012, яким засновника та директора ПП "Орвіл-Трейдінг" визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 27 ч. 5, ст. 205 ч. 2 КК України, порушення СВ УПМ ДПС у Одеській області кримінальної справи відносно посадових осіб ПП "Одеська Технопромислова Група" за ознаками злочину, передбаченого ст. 205 КК України за фактом фіктивного підприємництва та порушення СВ УПМ ДПС у Одеській області кримінальної справи відносно посадових осіб ПП "Дана Даблью" за ознаками злочину, передбаченого ст. 205 КК України за фактом фіктивного підприємництва як доказ неправомірного формування позивачем валових витрат та податкового кредиту, судами попередніх інстанцій правомірно не прийняті до уваги, оскільки обставини щодо діяння фізичних осіб, встановлені вироком суду по кримінальній справі відносно цих фізичних осіб, не можна вважати обов'язковими при оцінці адміністративним судом правомірності дій юридичної особи-контрагента, якщо йдеться про відповідальність за порушення податкового законодавства цією юридичною особою.

Слід зазначити, що чинне податкове законодавство України не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для визначення позивачу грошових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, у зв'язку з чим судами правомірно скасовано спірні податкові повідомлення-рішення.

Доводи, наведені скаржником в касаційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки вони не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судами попередніх інстанцій.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись ст. ст. 222-224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) В.В. Кошіль