Справа № 805/583/15-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дмитрієв В.С.
Суддя-доповідач - Компанієць І.Д.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року справа №805/583/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Компанієць І.Д., суддів Васильєвої І.А., Сухарька М.Г.,

секретар судового засідання Корадо А.А.,

за участю представника відповідача Натолочної Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року по справі №805/583/15-а за позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Дзержинського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання дій незаконними, скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ :

З урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.74) позивач просив:

Визнати протиправним та скасувати наказ МВС України № 1720 о/с від 29.08.2014 року в частині звільнення ОСОБА_4;

Поновити ОСОБА_4 на посаді оперуповноваженого карного розшуку Дзержинського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 29.08.2014 року;

стягнути з Дзержинського МВ ГУ МВС України в Донецькій області на користь ОСОБА_4 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 29.08.2014 року по день прийняття постанови у справі.

В обґрунтування позову зазначив, що спірними наказами МВС України його звільнено з органів внутрішніх справ у запас за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу на підставі п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Проте, позивач не вчиняв дій, які дискредитують звання рядового і начальницького складу. При захопленні адмінбудівлі Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області незаконним збройним формуванням «ДНР» присяги на його вірність не давав та наказів керівництва «ДНР» не виконував. Позбавлений можливості протидіяти незаконного збройному формуванню «ДНР» позивач продовжував здійснювати діяльність із забезпечення громадського порядку та розкриттю злочинів, в тому числі, злочинів, вчинених представниками «ДНР».

Позивач вважає, що накази про його звільнення є незаконними, так як вони були винесені з порушенням порядку застосування дисциплінарного стягнення.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано накази МВС України від 29.08.2014 року № 963, №1720 о/с від 29.08.2014 року в частині звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ.

Поновлено старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області з 30.08.2014 року.

Зобов'язано Дзержинський МВ ГУ МВС України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.08.2014 року по 07.05.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - МВС України звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування зазначив, суд першої інстанції не звернув уваги, що позивача звільнено з органів за п.66 Положення, за яким звільнення особи рядового і начальницького складу за вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, є окремою підставою звільнення і не є видом дисциплінарного стягнення, передбаченого ст.12 Дисциплінарного статуту ОВС України. Тому положення ст.12-18 Дисциплінарного статуту, які регулюють порядок накладення та виконання дисциплінарних стягнень, при звільненні особи за п.66 Положення не застосовуються.

Тобто, судом першої інстанції застосував норми права, які не регулюють правовідносини за цією справою.

Також поза увагою суду залишилася обставина, що позивач особисто написав розписку, що він відмовляється виконувати накази Києва і підпорядковується владі ДНР. Зазначене свідчить, що позивач порушив складену ним присягу працівника міліції. При цьому позивач мав можливість подати рапорт про звільнення з органів МВС, проте продовжував виконувати владні функції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процессу, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_4 наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 12.01.2010 року № 10 о/с прийнято на службу до органів внутрішніх справ у званні рядового міліції (а.с.49).

Наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 12.01.2010 року № 10 о/с позивача призначено на посаду дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекуторів міліції Центрально-Міського РВ Горлівського МУ ГУМВС України (а.с.49).

Наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 14.08.2013 року № 335 о/с ОСОБА_4 призначено на посаду оперуопорноваженого сектора карного розшуку (у зв'язку з організаційно штатними заходами) Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області, на якій він перебував і на час звільнення (а.с.49).

Відповідно до наказу ГУМВС України в Донецькій області № 413 о/с від 31.10.2012 року ОСОБА_4 присвоєно спеціальне звання - старший лейтенант міліції (а.с.49).

22.05.2014 року озброєними представниками «ДНР» захоплена адміністративна будівля Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області. Весь особовий склад Дзержинського МВ відмовився співпрацювати з членами вказаної організації.

При цьому, частина особового складу Дзержинського МВ, залишила приміщення відділу. В будівлі, з метою забезпечення збереження службової документації та для збереження можливості здійснювати виїзди за заявами і зверненнями громадян та припинення можливих правопорушень, за вказівкою керівництва Дзержинського МВ залишились члени слідчо-оперативної групи. Зазначене підтверджується висновками службового розслідування Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 02.10.2014 року.

23.05.2014 року представники «ДНР» залишили приміщення Дзержинського МВ.

Висновком службового розслідування Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 02.10.2014 року встановлено, що 08.07.2014 року адміністративна будівля Дзержинського МВ знов була захоплена озброєними особами «ДНР». Під час захоплення будівлі озброєними особами «ДНР», співробітники Дзержинського МВ, не маючи при собі зброї, не мали можливості чинити опір, як наслідок, були позбавлені волі; під погрозами застосування зброї були поміщені у камери ізолятору тимчасового утримання осіб. Особи, які здійснили захоплення відділу, вимагали від працівників відділу письмової згоди про співпрацю з «ДНР», а у випадку їх відмови - погрожували фізичною розправою як самим співробітникам відділу, так їх родичам.

ОСОБА_4 під тиском написав таку розписку, в подальшому продовжував виконувати свої посадові обов'язки, ніякої співпраці з «ДНР» не здійснював, присяги на вірність зазначеній злочинній організації не складав.

На підставі наказу МВС України від 29.08.2014 року №889 проведено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області та УМВС на Донецькій залізниці, за результатом якого складений висновок від 29.08.2014 року, з якого вбачається, що 08.07.2014 року після повторного захоплення озброєними особами «ДНР» приміщення Дзержинського РВ, частина особового складу відділу, в тому числі, і позивач співпрацювали з незаконним озброєним формуванням «ДНР». Своїми діями зазначені особи, в тому числі і позивач, допустили грубе порушення службової дисципліни в частині невиконання вимог ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, та порушення Присяги працівника ОВС України.

Тому комісія дійшла висновку, що за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію», Присяги працівника органів внутрішніх справ України старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 оперуповноваженого сектору карного розшуку Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області, звільнити з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 29.08.2014 року № 963 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Дзержинського МВ, Добропільського МВ, Красноармійського МВ, УДАІ ГУМВС, НДЕКЦ при ГУМВС України в Донецькій області та УМВС України на Донецькій залізниці» за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 оку № 382, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4, оперуповноваженого сектору карного розшуку Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 29.08.2014 року № 1720 о/с «По особовому складу» відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4, оперуповноваженого сектору карного розшуку Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Відповідно до витягу з послужного списку ОСОБА_4 на час звільнення з органів внутрішніх справ України на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1720 о/с від 29.08.2014 року вислуга років позивача станом на 29.08.2014 року складає: у календарному обчисленні 06 років 11 місяців 22 дні (а.с.49).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності звільнення позивача за ознаками порушення ним пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення № 114).

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини, пов'язані з проходженням та звільненням з посад публічної служби ОВС, регулюються законодавством у сфері проходження служби, а саме Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (зі змінами та доповненнями), Дисциплінарним Статутом органів внутрішніх справ.

Згідно із ч.1 ст.5 ЗУ «Про міліцію» міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Відповідно до ст.10 ЗУ «Про міліцію» визначено основні обов'язки міліції. Також, визначено, що працівник міліції на території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу в разі звернення до нього громадян або службових осіб з заявою чи повідомленням про події, які загрожують особистій чи громадській безпеці, або у разі безпосереднього виявлення таких зобов'язаний вжити заходів до попередження і припинення правопорушень, рятування людей, подання допомоги особам, які її потребують, встановлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, охорони місця події і повідомити про це в найближчий підрозділ міліції.

Згідно ст.16 ЗУ «Про міліцію» особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції.

На підставі ч.10 ст.17 ЗУ «Про міліцію» та постанови КМУ від 28.12.1991 року № 382 при прийнятті на службу до міліції працівники складають присягу наступного змісту: «Я, (прізвище, ім'я та по батькові), вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України, складаю Присягу і урочисто клянуся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю.

Я присягаю з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ.

Клянуся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Якщо ж я порушу цю Присягу, то хай мене покарають за всією суворістю закону».

Статтею 18 Закону України «Про міліцію» передбачено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.66 Положення №114 особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

На підставі ч.1 ст.1. Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За приписами статті 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі ст.5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом, статтею 7 якого передбачені обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України щодо дотримання службової дисципліни.

На підставі ст.12 Дисциплінарного статуту визначені види дисциплінарних стягнень, які накладаються на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни. Серед яких є і звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначений порядок накладення таких дисциплінарних стягнень.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ.

Статтями 16 та 18 Дисциплінарного статуту визначено строк накладення та виконання дисциплінарних стягнень.

За змістом п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому, звільнення проводиться з урахуванням вимог п.62 цього Положення.

На підставі п.62 Положення № 114 звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Аналіз наведених правових норм свідчить, що працівники міліції мають спеціальний правовий статус відповідно до якого вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов'язків працівників органів внутрішніх справ; приймаючи присягу працівника органів внутрішніх справ України позивач склав клятву «всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ».

Тому, з огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що звільнення за ст.66 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ не є дисциплінарним стягненням, а є самостійною підставою для звільнення.

Колегія суддів зазначає, що під вчинками, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв'язку з виконанням службових обов'язків або не пов'язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

Тобто, припинення служби за вказаною нормою є найсуворішою санкцією відповідальності працівника ОВС, який вчинив діяння, несумісні з посадою та може мати місце лише тоді, коли доведено, що особа скоїла такий вчинок, проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

При цьому, звільнення особи повинно проводитись з дотриманням ст. 14 Дисциплінарного статуту, тобто, передумовою звільнення є ретельне службове розслідування.

Матеріалами службового розслідування доведено, що частина особового складу відділу, в тому числі, і позивач погодились співпрацювати з незаконним озброєним формуванням "ДНР", що підтверджується відповідною розпискою про співпрацю та відмову виконувати і дотримуватись вимог законів України, присяги працівника ОВС України та наказів МВС України, яка знаходиться в Генеральній прокуратурі.

Перевіркою відповідно до наказу № 889 від 29.09.2014 року МВС України було встановлено, що серед осіб, які виявили бажання служити «ДНР» був старший лейтенант міліції ОСОБА_4, оперуповноважений сектору карного розшуку Дзержинського МВ ГУМВС України в Донецькій області, який 08.07.2014 року написав розписку, в якій висловив бажання служити владі «ДНР».

При цьому, ряд працівників зазначеного підрозділу відмовилися виконувати накази представників самопроголошеної «ДНР», серед них: начальник СВ Дзержинського МВ майор міліції ОСОБА_7, його заступник майор міліції ОСОБА_8, старший слідчий СВ майор міліції ОСОБА_9, начальник відділення СВ капітан міліції ОСОБА_10, слідчі СВ капітан міліції ОСОБА_11, старші лейтенанти міліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13, лейтенант міліції ОСОБА_14, помічник слідчого СВ прапорщик міліції ОСОБА_15, помічник начальник МВ - оперативний черговий капітан міліції ОСОБА_16, дільничний інспектор міліції старший лейтенант міліції ОСОБА_17, у яких представники «ДНР» вилучили службові посвідчення.

Отже, під час проведення службового розслідування встановлено факт добровільного волевиявлення позивача служити ДНР та не виконувати накази державної влади України.

Згідно ст. 68 Конституції України кожний зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Статтями 17 та 36 Конституції України встановлена заборона створення і функціонування на території України будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Відповідно до ст. 260 КК України участь у діяльності воєнізованих формувань не передбачених законами України є злочином за який передбачено настання кримінальної відповідальності.

Згідно ст.ст. 1 та 3 Закону України «Про міліцію» міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про міліцію» працівник міліції при виконанні покладених на нього обов'язків керується тільки законом та діє в його межах.

Відповідно до пункту 10 Положення №114 права, обов'язки і відповідальність осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ випливають з умов служби, визначаються законодавством,Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Згідно Присяги працівника органів, внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382 працівник міліції бере на себе зобов'язання завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ службова дисципліна зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, тощо.

Висловивши бажання служити владі ДНР та беручи на себе зобов'язання не виконувати накази державної влади України, позивач зрадив інтересам служби, підірвав авторитет працівника правоохоронного органу, порушив присягу працівника органів внутрішніх справ України та сприяв діяльності злочинної організації на території Донецької області.

Основні професійно-етичні норми працівника органів внутрішніх справ України, визначені в наказі МВС України від 22.02.2012 року № 155 «Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України».

Згідно п.п. 1.1, 2.2 та 3.2 вказаних Правил кожен громадянин України, який вступає на службу до органів внутрішніх справ, добровільно покладає на себе обов'язок служіння Українському народові й захисту свободи, демократії, законності та правопорядку.

Професійний обов'язок працівника полягає в безумовному виконанні закріплених Присягою, законами та професійно-етичними нормами завдань щодо забезпечення надійного захисту правопорядку, законності, громадської безпеки.

Службова діяльність працівника органів внутрішніх справ здійснюється

відповідно до такого морального принципу як лояльність, що передбачає вірність державі, МВС, повазі і коректному ставленні до державних та громадських інститутів, державних службовців.

Працівник не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання - справа честі і обов'язку кожного працівника органів внутрішніх справ.

Згідно п. 4.1 Правил працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе певні моральні зобов'язання, а саме визнавати пріоритет державних і службових інтересів над особистими у своїй діяльності, виявляти твердість і непримиренність у боротьбі зі злочинцями, застосовуючи для досягнення поставленої мети виключно законні і високоморальні принципи.

Згідно ч. з п. 7.8 Правил працівник, який порушує принципи і норми професійної етики, втрачає добре ім'я і честь, дискредитує свій підрозділ і органи внутрішніх справ, позбавляється морального права на повагу, підтримку і довіру з боку громадян, колег і товаришів по службі.

Написання позивачем розписки від 08.07.2014 про підпорядкування владі «ДНР» є порушенням морально - етичних принципів вірності державі та МВС, твердості і непримиренності боротьби із злочинцями.

Відповідно до п. 3.3 Правил працівник не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання - справа честі і обов'язку кожного працівника органів внутрішніх справ.

Колегія суддів вважає, що порушення морально - етичних принципів працівника органів внутрішніх справ є правовою підставою для звільнення його з органів внутрішніх справ за дискредитацією, оскільки вказані вчинки несумісні з проходженням служби в органах внутрішніх справ та компрометують авторитет працівника правоохоронного органу.

Аналіз вказаних вище дій позивача, час їх вчинення, особисте ставлення до скоєного та усвідомлення наслідків скоєного, демонстрація відвертого боягузтва та зневаги до державної влади та суверенітету України, дає підстави стверджувати, що вказаним вчинком позивач дискредитував звання особи рядового складу органів внутрішніх справ, підірвавши авторитет працівника правоохоронного органу.

Твердження позивача про те що 08.07.2014р. він вчинив зазначені дії під примусом жодними доказами не доведені.

Навпаки факт відмови співпрацювати з представниками ДНР іншими працівниками міськвідділу, спростовує доводи позивача про застосування до нього психічного та фізичного насильства, що унеможливило нескоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу.

Судова колегія зазначає, що звільнення позивача з органів внутрішніх справ за п. 66 Положення №114 було проведено після службого розслідування, тобто із дотриманням необхідної процедури.

Порушень відповідачами приписів Інструкції про порядок проведення службових розслідувань № 541/23073 , які б призвели до поверхового розслідування, без забезпечення повного, всебічного і об»єктивного дослідження обставин подій , які стали підставою для його проведення , судом не встановлено.

Отже суд апеляційної інстанції вважає що посилання позивача на недотримання МВС процедури проведення службового розслідування, порушення ним службової дисципліни є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, містить необґрунтовані, непідтверджені належними доказами висновки щодо обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 24, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року по справі №805/583/15-а - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року по справі №805/583/15-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Дзержинського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання дій незаконними, скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання у повному обсязі.

У повному обсязі постанова складена 10 серпня 2015 року.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць

Судді І.А.Васильєва

М.Г.Сухарьок