Справа № 808/5375/13-а
Суддя: Горобцова Ярослава Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року о/об 13 год. 02 хв.Справа № 808/5375/13-а Провадження ПР/808/28/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М.,

за участю представників:

від позивача: - ОСОБА_1

від відповідача -1 Т.Л. Нідзельської

від відповдіачад -2 - Т.Л. Нідзельської, Я.С. Касьянової

розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4

до Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області, Софіївської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№55)

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 (далі - позивач або ОСОБА_4) до Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (далі - відповідач -1) , Софіївської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№55) (далі - відповідач - 2), в якому позивач просить: визнати неправомірним наказ в.о. начальника Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 2 о/с від 04 січня 2013 року «По особовому складу» в частині звільнення капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 у запас Збройних Сил України за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України - за порушення дисципліни; поновити ОСОБА_4 на службі як капітана внутрішньої служби на посаді заступника начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Софіївської виправної колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№ 55); зобов'язати Відповідача сплатити заборгованість по заробітній платі та суму грошового й речового забезпечення за час вимушеного прогулу на користь Позивача в розмірі 20 026 (двадцять тисяч двадцять шість) грн. 17 коп., що складається із суми заборгованості по заробітній платі в розмірі 1540,47 грн. та 18485,70 грн. компенсації суми грошового й речового забезпечення за час вимушеного прогулу за шість місяців; припустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на службі та сплати грошового і речового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах сум за один календарний місяць.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що пояснення про вживання алкогольних напоїв були написані ОСОБА_4 під загрозою звільнення та під примусом. Також позивач зазначає,що в разі написання таких пояснень Софіївська виправна колонія Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№55) виконає річний норматив щодо притягнення своїх співробітників до дисциплінарної відповідальності, а ОСОБА_4 отримає лише догану із подальшим достроковим зняттям цього стягнення.

Заперечуючи проти позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях, Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області зазначило, що у зв'язку із тим, що Позивач відразу ж визнав та не заперечував факт вживання ним алкогольних напоїв, саме за цих обставин від проходження медичного обстеження на виявлення ступеню алкогольного сп'яніння Позивач відмовився, аргументуючи це тим, що ним вжиття алкогольних напоїв визнано та підтверджено у власноруч написаному рапорті на ім'я начальника установи, також він пояснив це небажанням набути розголосу щодо знаходження ним на службі у стані алкогольного сп'яніння.

Заперечуючи проти позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях Софіївська виправна колонія Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№55) зазначила, що на момент звільнення Позивач перебував на посаді начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України - заступника начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Софіївської виправної колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№55), та згідно ст. 20 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», мав право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду. В адміністративному порядку Корнієнко О.В, наказ №2 о/с від 04.01.2013 «По особовому складу» не оскаржив. Також відповідач зазначає, що Софіївською виправною колонією Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області із Позивачем здійснено повний розрахунок при звільненні, що підтверджується довідкою Софіївської виправної колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№55) від 17.09.2014 року 7/8-4954.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Представник Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області в судовому засіданні проти позову заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник Софіївської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№55) в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі частини третьої статті 160 КАС України в судовому засіданні 06 серпня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області №2о/с від 04.01.2013 «По особовому складу» (Софіївська ВК №55) у відповідності з Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено у запас Збройних Сил України за п.64 «є» (за порушення дисципліни) капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 (М-101362), заступника начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Софіївської виправної колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№55); вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає - 11 (одинадцять) років 04 (чотири) місяці 19 (дев'ятнадцять) днів, у пільговому обчисленні - 16 (шістнадцять) років 03 (три) місяці 00 (нуль) днів. Підстава: подання керівництва Софіївської виправної колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№55).

З матеріалів справи, а саме з Висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни капітаном внутрішньої служби ОСОБА_4 (М- 101362), заступником начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Софіївської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№55), вбачається, що «…30 грудня 2012 року капітан внутрішньої служби ОСОБА_4, заступник начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи, перебуваючи на добовому чергуванні вжив спиртні напої.

Зі слів, капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 ним було вжито 100 грамів горілки під час обіднього вживання їжі. Перебуваючого у стані алкогольного сп'яніння капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 було виявлено начальником установи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_5, який вжив передбачених нормативно- правовою базою заходів для зняття капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 із добового чергування. З цього приводу у відомості забезпечення нагляду на добу було зроблено запис.

За фактом вчиненого порушення капітан в/с ОСОБА_4 написав того ж дня власноручний рапорт, в якому повністю визнав провину. Такий самий рапорт із визнанням провини та розкриттям обставин проступку капітан в/с ОСОБА_4 подав начальнику установи 02.01.2013. Водночас факт грубого порушення капітаном в/с ОСОБА_4 несення служби підтверджується поясненням відповідального від керівництва по установі ОСОБА_6 Від проходження 30.12.12 медичного освідчення у спеціалізованому закладі капітан в/с ОСОБА_4 відмовився у категоричній формі, посилаючись на те, що йому соромно та він повністю визнав провину у своєму рапорті. Про відмову капітана в/с ОСОБА_4 пройти медичне було складено акт...

…Капітан в/с ОСОБА_4 з приводу проступку від 30.12.2012 було заслухано на кадровій комісії колонії, після чого ухвалено рішення про представлення його на розгляд кадрової комісії управління для вирішення питання щодо подальшого перебування на службі…».

Відповідно до копії рапорту ОСОБА_4 від 30.12.2012 останній повідомив, що «перебуваючи на службі в обід вжив 100 грам горілки. В діях кається, в майбутньому подібне не повториться».

Згідно рапорту позивача від 02.01.2013 останній повідомляє, що 30.12.2012 заступивши на добове чергування старшим оперативної групи приблизно о 14:00 він пішов додому на обід, після чого він випив 100 гр. горілки і пообідав, після чого прийшов далі на добове чергування. В зробленому кається і надалі такого більше не повториться.

Згідно ч.5 ст.23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. Тобто, порядок і умови проходження служби особами рядового і начальницького складу персоналу ДКВС України регламентується вимогами Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 №114.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За змістом ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За змістом ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що за фактом порушення службової дисципліни капітаном внутрішньої служби ОСОБА_4 (М-101362), заступником начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Софіївської виправлної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№55), а саме: вживання алкогольних напоїв під час перебування на добовому чергуванні, проведено службове розслідування за наслідками якого вкладено висновок.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у Софіївській виправній колонії №55 проведено засідання Ради зборів середнього та старшого начальницького складу, що підтверджується протоколом №1 від 03.01.2013 (т.2 а.с.24), на якому позивач свою вину визнав, кається, в подальшому подібного не вчинятиме.

За результатами засідання Ради середнього та старшого начальницького складу Софіївської виправної колонії №55 прийнято рішення б/н від 03.01.2013 клопотати перед керівництвом про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана внутрішньої служби ОСОБА_4, заступника начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи.

Відповідно до Акту про відмову ОСОБА_4 проходити медичне обстеження на виявлення ступеню алкогольного сп'яніння від 30.12.2012 (т.2 а.с. 26) останній відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, пояснюючи це тим, що ним вже визнано провину у вживанні горілки на добовому чергуванні, крім того, йому соромно з'являтися в громадських місцях з такого приводу. Згідно змісту Акту у капітана в/с ОСОБА_4 спостерігаються наступні ознаки алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з рота, нестійкість пози, порвешся мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

30.12.2012 заступник начальника Софіївської виправної колонії №55 ОСОБА_6 звернувся зі рапортом на ім'я начальника Софіївської виправної колонії Соловйова А.Н. про проведення заміни старшого оперуповноваженого капітана в/с ОСОБА_4 у зв'язку з перебуванням останнім з ознаками вживання алкогольних напоїв.

За змістом доповідної чергового медичного працівника Софіївської виправної колонії №55 ОСОБА_8 останній повідомив, що під час заступання на чергування 30.12.2012 ним були оглянуті члени чергової зміни та оперативної групи на наявність показань до заступання на чергування. За станом здоров'я службу могли нести всі, в нетверезому стані або з явними ознаками алкогольного сп'яніння нікого не було виявлено. В другій половині дня ОСОБА_8 був викликаний відповідальним від керівництва ОСОБА_6 для огляду капітана ОСОБА_4, який мав ознаки алкогольного сп'яніння, запах алкоголю, низку координацію рухів. ОСОБА_8 рекомендував зняти ОСОБА_4 з чергування за станом здоров'я, оскільки він явно знаходився в стані алкогольного сп'яніння.

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що засідання ради зборів проводилися без повідомлення та без участі позивача, оскільки вказані обставини спростовуються протоколом №1 зборів від 03.01.2013, поясненнями свідків в судовому засіданні, фотокартками. Стосовно посилання представника позивача на те, що фотофіксація зборів не передбачена чинним законодавством, суд зазначає, що такі дії відповідача-2 не заборонені чинним законодавством та є усталеною практикою проведення засідання Ради зборів середнього та старшого начальницького складу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що керівництво Софіївської виправної колонії №55 чинило тиск на позивача, накладення безпідставних стягнень є звичайною практикою керівництва Софіївської виправної колонії №55. Крім того, свідок зазначив, що на час його допиту не працює в Софіївській виправній колонії №55, а відтак може не боятися погроз та тиску керівництва стосовно наданих свідчень в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надав пояснення про те, що 30.12.2012 ввечері близько 18:19 його викликав начальник Софіївської виправної колонії №55 в кабінет, де перебував, зокрема ОСОБА_4, та наказав прийняти добове чергування, оскільки ОСОБА_4 вживав алкогольні напої. Також свідок повідомив, що у його присутності позивач відмовився від медичного огляду та в присутності свідка підтвердив те, що виходив під час обідньої перерви та вживав алкогольні напої.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що 30.12.2012 його викликав у свій кабінет начальник Софіївської виправної колонії №55 де вже перебував, зокрема ОСОБА_4, був викликаний лікар та запропоновано позивачу пройти медичний огляд від чого ОСОБА_4 відмовився. Під час спілкування у позивача було червоне обличчя та відчувався запах алкоголю. Стосовно засідання Ради зборів середнього та старшого начальницького складу 03.01.2013 свідок підтвердив перебування позивача на вказаних зборах. Стосовно запису у відомості про забезпечення нагляду на добу у Софіївській виправній колонії №55 зазначив, що відмітка «по стану здоров'я» була поставлена у зв'язку з необхідністю проведення медичного огляду позивача.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомила, що 30.12.2012 позивач заступив на добове чергування. 03.01.2013 на засіданні Ради зборів середнього та старшого начальницького складу позивач підтвердив вживання алкоголю. 03.01.2013 позивач мав заступити на добове чергування, але через зазначені обставини на чергування не заступив. Також сказала, що фото фіксація засідання ради зроблено нею особисто.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив суд, що під час конфлікту на території туберкульозної зони начальник колонії вказав на нього та на позивача і зазначив, що вони вживали алкогольні напої. Однак, медичний огляд ні ОСОБА_12, ні ОСОБА_4 не проводився.

З матеріалів справи, а саме з відомості про забезпечення нагляду на добу у Софіївській виправній колонії №55 з 8.00 год. 30.12.2012 до 8:00 год. 31.12.2012 вбачається, що в п. 12 «Оцінка якості служби чергової зміни і зауваження» відзначено як «незадовільно, старший оперативної групи капітан в/с ОСОБА_4 та ЧПНУ капітан ОСОБА_12 зняті з чергування у зв'язку з алкогольним сп'янінням».

Суд критично оцінює твердження представника позивача про те, що вказана відомість не відповідає дійсності, оскільки у копії відомості, що була додана позивачем до матеріалів справи ( т.1 а.с. 90) відсутні записи у п. 12 «Оцінка якості служби чергової зміни і зауваження», водночас підписи відповідальних осіб за заповнення відомості проставлені були, з огляду на те, що в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 в судовому засідання пояснив, що вказана відомість заповнюється протягом всього чергування. Крім того, в судовому засіданні судом було оглянуто оригінал відомості про забезпечення нагляду на добу у Софіївській виправній колонії №55 з 8.00 год. 30.12.2012 до 8:00 год. 31.12.2012 та копія, яка надана відповідачами відповідає вказаному оригіналу.

Щодо тверджень позивач про незадовільний стан здоров'я у зв'язку із захворюванням на туберкульоз легенів суд зазначає, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження зазначеного, а також того, що саме із вказаним захворюванням пов'язаний стан позивача під час перебування на добовому чергуванні 30-31.12.2012.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту за кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

З матеріалів справи вбачається, що на позивача починаючи з 2008 року неодноразово накладалися дисциплінарні стягнення (т.2 а.с. 82). Так, зокрема, відповідно до наказу УДДУ ПВП від 14.06.2011 №101 - сувора догана - за неналежний контроль за діями підлеглих та слабку вимогливість до них (не знято); наказ СВК -55 від 24.01.2012 №9 - попередження про неповну посадову відповідність - за недостатній контроль за діями підлеглих в частині організації роботи з профілактики та попередження самогубств (не знято); наказ УДПтСУ від 01.08.2012 №67 - звільнено з займаної посади - за втрату контролю за діями підлеглих у частині неналежної організації в установі соціально-виховної та психологічної роботи (не знято).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність відстав для скасування наказу в.о. начальника Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 2 о/с від 04 січня 2013 року «По особовому складу» в частині звільнення капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 у запас Збройних Сил України за п. 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України - за порушення дисципліни; поновити ОСОБА_4 на службі як капітана внутрішньої служби на посаді заступника начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи Софіївської виправної колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№ 55) та поновлення позивача на займаній посаді.

Щодо вимоги ОСОБА_4 стягнення заборгованості по заробітній платі та суму грошового й речового забезпечення за час вимушеного прогулу, оскільки ця вимога є похідною від вимоги про скасування наказу та поновлення на роботі, підстави в її задоволенні також відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч.2 ст.71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.В. Горобцова