Справа № 425/2083/15-а
Суддя: Мирошникова О. Ш.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2015 року Провадження №2-а/425/53/15

Справа №425/2083/15-а

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

за відсутністю сторін, розглянувши у залі суду Рубіжанського міського суду Луганської області в порядку письмового провадження адміністративну справуза позовом Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, третя особа ОСОБА_1, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу, -

встановив:

02 липня 2015 року Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання незаконною та скасування постанови від 17.06.2015 року про накладення штрафу у розмірі 680,00 гривень.

В обґрунтування позову зазначає, що на момент винесення постанови про накладення штрафу від 17.06.2015 року постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.12.2013 року по справі № 425/1638/13-а, на виконання якої було виписано виконавчий документ, оскаржувалася позивачем та знаходилася на розгляді у суді касаційної інстанції та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.06.2015 року постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.12.2013 року скасовано.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 05.08.2015 року надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити (а.с. 63).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 28.07.2015 року до суду надійшли заперечення представника відповідача, відповідно до яких, обставини, на які посилається позивач є необґрунтованими, тому позов не підлягає задоволенню, оскільки у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа Рубіжанського міського суду Луганської області № 425/50/13а від 27.01.2014 року про зобовязання боржника (позивача) провести перерахунок та виплату щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь ОСОБА_1 у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму, позивач з моменту відкриття виконавчого провадження 29.10.2014 року у добровільному порядку рішення не виконав, тому 17.06.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу (а.с. 36-38).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином, виклик третій особі було направлено за адресою, зазначеною в постановах державного виконавця, який повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст. 41 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у даній справі, скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає адміністративну справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши адміністративну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в адміністративній справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Луганській області перебуває на виконанні виконавчий лист № 425/50/13А, виданий Рубіжанським міським судом Луганської області 27.01.2014 року про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради провести перерахунок та виплату щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на користь ОСОБА_2 у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму з урахуванням фактично сплачених коштів з 14 листопада 2012 року. Постановою державного виконавця від 29.10.2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа, в якій зазначено, що боржнику необхідно самостійно виконати рішення у семиденний строк (а.с. 6).

Вказаний виконавчий лист видано на виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.12.2013 року по справі № 425/1638/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання дій неправомірними, стягнення недоотриманої грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 50-53).

За невиконання рішення суду боржником без поважних причин у самостійний строк, встановлений державним виконавцем відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову від 17.06.2015 року про накладення на Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області штрафу у розмірі 680,00 гривень (а.с. 5, 39).

Відповідно ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, яким визначається механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 15.01.2014 року було відкрито касаційне провадження в адміністративній справі № 425/1638/13-а за касаційною скаргою позивача (а.с. 9).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.06.2015 року по справі № 425/1638/13-а касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області задоволено частково та скасовано постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.12.2013 року, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 11-13).

Відповідно статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно ч. 2 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно ч. 2 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою для його виконання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у державного виконавця не було правових підстав для накладення на позивача штрафу відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання рішення суду, яке на час накладення штрафу було скасоване.

Відповідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, скасування рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий документ.

Відповідно ч. 2 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку, зокрема, передбаченого п. 4 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду, який його видав.

Таким чином, на час винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу на боржника 17.06.2015 року, постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.12.2013 року на примусове виконання якої виконавчий лист № 425/50/13А перебував в державній виконавчий службі, була скасована судом касаційної інстанції, тобто було скасоване судове рішення на виконання якого було видано виконавчий лист.

Разом з цим, судом відхиляються доводи представника позивача, викладені у позовній заяві, стосовно незаконності постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.10.2014 року, оскільки доказів незаконності цієї постанови представником позивача не надано.

Навпаки, постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.05.2015 року по адміністративній справі № 425/2115/14-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015 року відмовлено УПСЗН Рубіжанської міської ради в задоволені адміністративного позову до відділу примусового виконання рішень про визнання незаконної та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.10.2014 року (а.с. 54-62).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач при винесенні постанови про накладення штрафу від 17.06.2015 року, не діяв в межах чинного законодавства та допустив в своїй діяльності порушення прав і законних інтересів позивача, який є боржником у виконавчому провадженні, та виніс постанову про накладення штрафу за невиконання постанови суду, яка на час винесення постанови про накладення штрафу, була скасована Вищим адміністративним судом України.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що наявні підстави для визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу від 17.06.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 71, 86, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, третя особа ОСОБА_1, про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову ВП № 45259952 старшого державного виконавця Пуйда Євгена Юрійовича відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області від 17.06.2015 року про накладення штрафу у розмірі 680,00 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Ш. Мирошникова