Справа № 824/809/15-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2015-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2015 р. м. Чернівці справа № 824/809/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу Держземагенства у Вижницькому районі Чернівецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1) звернулась до суду з адміністративним позовом до відділу Держземагенства у Вижницькому районі Чернівецької області (далі - відповідач або відділ Держземагенства) про визнання неправомірною та скасування відмови відділу Держземагенства у Вижницькому районі Чернівецької області в особі державного кадастрового реєстратора Несвяченої І.Я у внесенні відомостей, а саме скасування рішення № РВ-015 від 28.04.2015 р. та рішення № РВ-015 від 28.04.2015 р. про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 28.04.2015 р. та зобов'язання внести відомості ( зміни до даних рішень ) до Державного земельного кадастру від 28.04.2015 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 27.04.2015 року звернулася до відділу Держземагенства із заявою та доданими документами для проведення державної реєстрації земельних ділянок площею 0,1500 га та площею 0,1100 га, які перебувають у власності позивача відповідно до рішення виконавчого комітету Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області № 57 від 02.07.1997 р. Однак 28.04.2015 року відділом Держземагенства відмовлено в державній реєстрації земельних ділянок. Позивач вважає, дані дії відповідача неправомірними. У зв'язку з чим просить позов задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про наявність поважних причин неприбуття суд не повідомив.

Представник позивача надав суду клопотання, відповідно до змісту якого просить розглянути справу у порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідно до змісту позову та додатків до нього, вимоги позивача обґрунтовані наступним.

Так, згідно рішення виконавчого комітету Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №57 від 02.07.1997 р. "Про передачу земельних ділянок безоплатно у приватну власність" ОСОБА_1 безоплатно отримала від селищної ради у власність земельні ділянки площею 0,1500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, та площею 0,1100 га, для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1.

Пізніше, позивач звернулася до відділу Держземагенства із заявами та доданими документами щодо державної реєстрації земельних ділянок площею 0,1500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, та площею 0,1100 га, для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1. Рішеннями від 28.04.2015 р. № РВ-015, № РВ-015 позивачу відмовлено з підстав невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про державний земельний кадастр" та Порядком ведення Державного земельного кадастру, а також з підстав знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Позивач вважає, що вказані рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства, а тому є незаконними та підлягають скасуванню.

Судом від відповідача витребувані копії заяв ОСОБА_1 від 27.04.2015 р. та від 28.04.2015 р. про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок загальною площею 0,1500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, та площею 0,1100 га, для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1., з доданими документами, що були подані до державного кадастрового реєстратора відділу Держземагентства у Вижницькому районі Чернівецької області, однак відділ Держземагенства дану інформацію не надав та про свою правову позицію суд не повідомив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Так, згідно рішення виконавчого комітету Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №57 від 02.07.1997 року "Про передачу земельних ділянок безоплатно у приватну власність" селищна рада вирішила передати ОСОБА_1 безоплатно у власність земельні ділянки площею 0,1500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, та площею 0,1100 га, для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1.

27.04.2015 р. та 28.04.2015 р. позивач звернулася до державного кадастрового реєстратора відділу Держземагентства у Вижницькому районі Чернівецької області із заявами про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок загальною площею 0,1500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, та площею 0,1100 га, для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1.

За результатами розгляду вказаних заяв рішеннями Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагентства у Вижницькому районі Чернівецької області Несвяченою І.Я. № РВ-015 та № РВ-015 від 28.04.2014 року, відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності на вище вказані земельні ділянки, у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про державний земельний кадастр" і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: відповідно до ухвали про відкриття апеляційного провадження від 17.04.2015 р., справа № 713/2427/14-а, а також з підстав знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. (а.с. 6-7)

Вважаючи дані рішення необґрунтованими та протиправними, позивач звернувся до суду про визнання їх незаконними та скасування, зобов'язання внести відомості до Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок загальною площею 0,1500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, та площею 0,1100 га, для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1.

Суд вважає, рішення відділу Держземагентства № РВ-015 та № РВ-015 від 28.04.2014 р. неправомірними, виходячи із наступного.

Так, відповідно до пункту 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 р. № 445/2011 (далі - Положення № 445) державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Пунктом 2 Положення № 445 Держземагентство України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України (Мінагрополітики України), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра.

Згідно п. 7 даного Положення Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи.

Отже у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відповідач є суб'єктом владних повноважень та відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України зобов'язаний діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

При цьому суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому під визначенням "на підставі" необхідно розуміти, що суб'єкт владних повноважень має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України, зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; під визначанням "у межах повноважень" необхідно розуміти, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; а під визначенням "у спосіб" необхідно розуміти, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Згідно частини 2 статті 1 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III ( далі - ЗК України) право власності на землю гарантується.

Отже, право позивача на земельну ділянку є беззаперечним.

Так, судом встановлено, що позивач являється власником земельних ділянок площею 0,1500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 та площею 0,1100 га, для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1, відповідно до рішення виконавчого комітету Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №57 від 02.07.1997 р. "Про передачу земельних ділянок безоплатно у приватну власність" та свідоцтва про право власності на житло від 13.11.1997 р.

Згідно частини 1 статті 154 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження.

Відповідно до ст. 202 ЗК України, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Згідно указу Президента України від 08.04.2011 року № 445/2011 органом державної влади, що здійснює ведення Державного земельного кадастру та державну реєстрацію прав на земельні ділянки є Державне агентство земельних ресурсів України.

Питання державної реєстрації земельних ділянок врегульовані положеннями Закону України "Про державний земельний кадастр" від 07.07.2011 № 3613-VI (далі - Закон № 3613) та постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" (далі - Порядок № 1051).

Положеннями ч. 1 ст. 21 Закону № 3613 встановлено підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру, а саме, що відомості про межі земельної ділянки до Державного земельного кадастру вносяться :

- на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79 -1 ЗК України, при їх формуванні;

- на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 ЗКУкраїни;

- на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Частинами 2 та 4 статті 24 Закону № 3613 встановлено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Порядком № 1051 передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється державним кадастровим реєстратором на підставі: 1) заяви про державну реєстрацію земельної ділянки; 2) оригіналу погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов'язковій державній експертизі землевпорядної документації; 3) електронного документу; 4) документу, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону № 3613 державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Згідно із пунктами 6, 7 статті 24 Закону № 3613 підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відповідно до пункту 109 Порядку №1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи.

Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку (пункт 111 Порядку №1051).

Судом встановлено, що державним кадастровим реєстратором відділу Держземагенства при прийнятті рішення не вказано яким саме вимогам, перелік яких визначено статтею 24 Закону № 3613 не відповідають подані на розгляд документи, а також не вказано іншу земельну ділянку або її частину, яка знаходиться в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати. Натомість у рішеннях про відмову у внесенні відомостей (змін до них) містяться лише посилання на ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 17.04.2015 р., справа № 713/2427/14-а, яка не є підставою для відмови у внесенні відомостей.

Також, суд звертає увагу, що позивачем виконано всі вимоги для належного здійснення реєстрації відомостей стосовно земельної ділянки, що належить йому на праві власності.

Таким чином, оспорюванні рішення державного кадастрового реєстратора порушують права позивача, оскільки позивач є власником земельних ділянок площею 0,1500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 та площею 0,1100 га, для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1.

Проте внаслідок відмови в реєстрації вищевказаних земельних ділянок позивач позбавлена права розпоряджатися цими земельними ділянками та будинком як користувач землі і власник будинку.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про те, що рішення від 28.04.2015 № РВ-015, № РВ- 015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є необґрунтованими та такими, що прийняті без дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані дані рішення.

Рішення, що оскаржується є правовими актами індивідуальної дії. Згідно частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неправомірності воно визнається судом протиправним і скасовується.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання неправомірними та скасування рішень від 28.04.2015 № РВ-015, № РВ- 015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги про зобов'язання внести відомості до Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок загальною площею 0,1500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, та площею 0,1100 га, для ведення особистого підсобного господарства в АДРЕСА_1 такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Повноваженнями про прийняття рішень щодо державної реєстрації наділені державні реєстратори, що передбачено нормами Закону № 3613 та Порядком № 1051. Державний реєстратор при прийнятті рішень щодо реєстрації, діє на власний адміністративний розсуд (наділений відповідний дискреційними повноваженнями).

Судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання та спрямовано на відновлення порушених прав, свобод та інтересів. Суд не може зобов'язати відповідача вчинити дії, які він зобов'язаний зробити в силу Закону.

Разом з цим, з метою надання повного захисту прав позивача, про який він просить у позовній заяві, суд керуючись положеннями ч.2 ст.11 КАС України, вважає за необхідним вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача, розглянути подані ОСОБА_1 заяви з додатками до неї та прийняти по ним рішення відповідно до положень Закону №3613 та Порядку №1051.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а згідно з ч.2 зазначеної статті в адміністративних справах про протиправність рішення суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач обґрунтував свої вимоги належним чином, тоді як відповідач не надав суду жодних доказів, які б свідчили про правомірності його дій.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до відділу Держземагенства у Вижницькому районі Чернівецької області про визнання неправомірною та скасування відмови відділу Держземагенства у Вижницькому районі Чернівецької області в особі державного кадастрового реєстратора Несвяченої І.Я у внесенні відомостей, а саме скасування рішення № РВ-015 від 28.04.2015 р. та рішення № РВ-015 від 28.04.2015 р. про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 28.04.2015 р. та зобов'язання внести відомості ( зміни до даних рішень ) до Державного земельного кадастру від 28.04.2015 р. - підлягає частковому задоволенню

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст.158 - 163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати неправомірними та скасувати відмови відділу Держземагенства у Вижницькому районі Чернівецької області в особі державного кадастрового реєстратора Несвяченої І.Я у внесенні відомостей, а саме скасувати рішення № РВ-015 від 28.04.2015 р. та рішення № РВ-015 від 28.04.2015 р. про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 28.04.2015 р.

Зобов'язати відділ Держземагенства у Вижницькому районі Чернівецької області розглянути подані ОСОБА_1 заяви з додатками до неї та прийняти по ним рішення відповідно до положень Закону України "Про державний земельний кадастр" від 07.07.2011 № 3613-VI та постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру".

У частині зобов'язання внести відомості ( зміни до даних рішень ) до Державного земельного кадастру від 28.04.2015 р. - у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого квитанцією №11042368-1 від 05.05.2015 р. судового збору на суму 36 (тридцять шість) грн. 54 коп. (пропорційно задоволеним вимогам).

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В. Анісімов