Справа № 2а/1770/1366/11
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року м. Київ К/9991/84077/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27.04.2011

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2012

у справі № 2а/1770/1366/2011 Рівненського окружного адміністративного суду

за позовом фізичної особи-підприємця (СПД) ОСОБА_2

до Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.04.2011, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2012, позов задоволено: визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Здолбунівської ОДПІ від 13.09.2010 № та від 27.12.2010 № .

У касаційній скарзі ОДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для донарахування позивачу податкового зобов'язання із земельного податку та застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу щодо заниження позивачем земельного податку. Вказаний висновок податковий орган зробив на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка належить позивачу, наданої Управлінням Держкомзему у Здолбунівському районі (а.с. 39).

На підставі вказаних висновків ОДПІ стосовно позивача прийняла податкові повідомлення-рішення від 13.09.2010 № про донарахування податкового зобов'язання із земельного податку у сумі 13213,49 грн. та від 27.12.2010 № про донарахування податкового зобов'язання із земельного податку у сумі 12,53 грн.

У судовому процесі встановлено, що у позивача, який з 01.10.2009 по 31.12.2010 перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, на правовому титулі приватної власності знаходилась земельна ділянка площею 1,9490 га, яку вона придбала за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 11.09.2009 у СПД ОСОБА_3 Саме вказана земельна ділянка, за висновком податкового органу, і є об'єктом оподаткування земельним податком, який позивач у 2009 та 2010 роках не сплачувала.

Статтею 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» (Указ № 727/98) встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Статтею 6 цього Указу встановлено, що суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником, поміж іншим, плати (податку) за землю.

Встановивши у судовому процесі обставини використання позивачем вказаної земельної ділянки у межах підприємницької діяльності - здача в оренду АВКТ ВТ «Здолбунівський завод залізобетонних конструкцій» відповідно до договорів оренди землі від 11.09.2009 та від 01.01.2010, що відповідає виду діяльності СПД ОСОБА_2, який вказаний у свідоцтвах платника єдиного податку, виданих на 2009, 2010 роки: здавання в оренду власного нерухомого майна, - суди попередніх інстанцій зробили обґрунтований та юридично правильний висновок, що позивач у силу норм Указу № 727/98 не є платником земельного податку, а отже податкові зобов'язання із земельного податку донараховані безпідставно.

При цьому суд правильно виходив з того, що для реалізації позивачем прав, встановлених ст. 6 Указу № 727/98, немає юридичного значення статус ОСОБА_2 при придбанні зазначеної земельної ділянки: придбавалась ця земельна ділянка нею як суб'єктом підприємницької діяльності, чи без визначення цього спеціального статусу в договорі купівлі-продажу від 11.09.2009. Правове значення для визначення правового положення позивача щодо сплати земельного податку з цієї земельної ділянки має факт її використання для провадження підприємницької діяльності. Це встановлено постановою Кабінету Міністрів України «Про роз'яснення Указу Президента України від 3 липня 1998 року № 727/98» № 507 від 16.03.2000, пунктом шостим якої визначено, що суб'єкт малого підприємництва звільняється від плати (податку) на землю лише за земельні ділянки, які використовуються ним для провадження підприємницької діяльності ( в редакції, чинній станом на час виникнення відносин, з приводу реалізації прав позивача в яких виник спір).

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій щодо юридичної оцінки податкових повідомлень-рішень, які є предметом спору, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 27.04.2011 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев