Справа № 359/7718/14-а
Суддя: Величко В. П.
Дата ухвалення: 2014-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 2-а/359/253/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Величко В.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС групи ДАІ Дніпровського району м. Києва Семенюка ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивач обґрунтовував тим, що 30 липня 2014 року постановою інспектора ДПС групи ДАІ Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що він, як водій маршрутного автобуса, здійснив зупинку в другій смузі руху.

Вважав дану постанову необґрунтованою та незаконною з тих підстав, що зупинитись на зупинці в першій смузі руху йому завадили автомобілі, які в порушення ПДРУ України були припарковано на цій ділянці дороги. Вказує, що інспектор ДАІ на ці обставини уваги не звернув, тому позивач просив суд скасувати винесені щодо нього протокол та постанову.

В судове засідання сторони не зявились, позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, надавши через канцелярію суду відповідну заяву.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений, про своє відношення до позову суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Статтею 287 КУпАП України передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 30 липня 2014 року постановою інспектора ДПС групи ДАІ Дніпровського району м. Києва ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 №499236 та постанову серії ПС1 № 703350 від 30 липня 2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивач працює водієм автобуса ЗАЗ I-VAN на маршруті «м. Бориспіль - м. Київ, станція метро «Лівобережна» та здійснює перевезення пасажирів.

30 липня 2014 року в ранковий час, а саме, близько 7 год. 00 хв., позивач підїхав на автобусі до кінцевої зупинки «Лівобережна» у м. Києві по вул. Раскової, де згідно графіка руху передбачається стоянка. Коли він підїхав до спеціально відведеного посадкового майданчика маршрутних транспортних засобів, позначеного дорожнім знаком 5.41 «Місце зупинки автобуса» додаток 1 ПДР України, ОСОБА_1 побачив, що майданчик маршрутних транспортних засобів, який відведений для зупинки автобусів котрі рухаються за маршрутом № 316 заставлено автомобілями. З доданих позивачем фото світлин вбачається, що позивач фізично не міг безпечно заїхати на посадковий майданчик, оскільки там стояли інші автомобілі, котрі не повязані з наданням перевезень пасажирів на маршруті № 316. Однак ОСОБА_1, взявши на автобусі якомога правіше передньою частиною, заїхав на посадковий майданчик та впевнившись, що це буде безпечно для висадки пасажирів відкрив двері.

Згідно з вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи є обставини, що помякшують, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду доказів правомірності прийняття оскаржуваної постанови.

Що стосується вимог позивача про притягнення судом до адміністративної відповідальності водія автомобіля, що стояв на зупинці маршрутних транспортних засобів в порушення ПДР, то цей обовязок Законом покладено виключно на працівників ДПС України.

Тому суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог, лише в частині скасування протоколу та постанови по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись 6, 7, 8, 9, 10, 14, 71, 86, 159 - 163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 222, 251, 256, 288 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати протокол серії АВ2 №499236 та постанову серії ПС1 № 703350 від 30 липня 2014 року, винесені інспектором ДПС групи ДАІ Дніпровського району м. Києва Семенюка ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_4