Справа № 2-а-2144/2010
Суддя: Куцин В. М.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 2-а- 2144 /2010 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі Калініченко Л. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Миргородському районі, про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити нарахування та виплату недоплаченої пенсії

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказував, що він має статус «дитина війни», однак відповідач не проводить доплату до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розмірів встановлених ч.1ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Він звернувся до відповідача з заявою про перерахування та доплату недоплаченої суми вказаної соціальної допомоги за період з 1 січня 2008року. Однак відповідач відмовив в задоволенні заяви. Вказану відмову позивач вважає неправомірною в звязку з чим звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Миргородському районі Полтавської області та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Миргородському районі Полтавської області здійснити перерахунок її пенсії з підвищенням на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" та провести відповідні виплати з 01 січня 2008 року по 30 червня 2010 року. Просив справу розглянути за його відсутності

Відповідач надав заперечення на позов в яких просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що його дії щодо невиплати позивачу доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу на який покладено обовязок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, та за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. При цьому, відповідач вказує на необґрунтованість доводів позову щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом. На виконання ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008рік», виходячи з вимог Постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року, позивачеві проводиться надбавка до пенсії, як дитині війни . Оскільки виплати спірної надбавки проводяться за рахунок Державного Бюджету України то відповідно по справі відповідачем повинно виступати Державне Казначейство України. Також позивачем пропущений строк звернення до суду передбачений ст.ст. 99,100КАС України ,що є підставою для відмови в задоволенні позову та просила розглянути справу за відсутності представника відповідача (а.с.11-12, 17).

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 20.12. 2010 року провадження у справі в частині позовних вимог за період з 01 січня 2008 року по 1 квітня 2009 року закрито на підставі п.4 ч.1 ст. 157 КАС України.

В звязку з неявкою в судове засідання сторін суд вважає за можливе розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд встановив.

Позивач ОСОБА_2 має статус «дитини війни»(а.с.4) в звязку чим розмір його пенсії підвищено в період з 01.10.2008 року по час розгляду справи судом на 49 гривень 80 копійок, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян ,№530 від 28.05.2008 року, яку відповідач нараховує та виплачує, що підтверджується довідкою останнього №2251 від 22.10.2010року(а.с.7).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є не конституційним) положення п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України. З моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо не конституційності п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ця норма втратила чинність і не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 р. повинен був нараховувати та здійснювати позивачеві доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені не конституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення.

З моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо не конституційності положень законів ця норма втратила чинність і не підлягала застосуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування ,їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч.3 та 4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх не здійснення або відмови в задоволенні позову.

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , суд зазначає наступне.

Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни .

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни покладено на УПФУ в Миргородському районі Полтавської області, за місцем проживання позивача.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Крім того, відповідачем, в порушення ч.2 ст.71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Отже, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобовязань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обовязку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

Не обґрунтованими на думку суду є посилання відповідача на підставу для відмови в задоволенні позову пропуск процесуального строку передбачено ст.. 99,100 КАСУ, виходячи з положень ст. 87 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Виходячи з вищевикладеного відповідач із 02.04.2009 року по 30 червня 2010року,згідно заявлених позовних вимог, повинен був нараховувати та здійснювати позивачеві доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком., однак не здійснював таких нарахувань та виплат.

Таким чином суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Миргородському районі Полтавської області та зобов'язання Управління пенсійного фонду України в Миргородському районі Полтавської області провести перерахунок щомісячної надбавки до пенсії, як «дитині війни», з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" та здійснити відповідні виплати із 02 квітня 2009 року по 30 червня 2010 року, згідно заявлених позовних вимог, з урахуванням проведених виплат.

Згідно вимог ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.64,124,152 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,ст.ст.6-14,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Миргородському районі Полтавської області.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України Миргородському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" та провести відповідні виплати з 02 квітня 2009 року по 30 червня 2010року, згідно заявлених позовних вимог з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним її направлення до апеляційної інстанції.

Суддя