Справа № 2а-6169/10/1570
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2015 р. м. Київ К/9991/10976/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2011

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2011

у справі № 2а-6169/10/1570 Одеського окружного адміністративного суду

за позовом фізичної особи-підприємця (СПД)ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси (ДПІ)

про скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2011, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2011, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі СПД ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідач не реалізував процесуальне право подати заперечення проти касаційної скарги.

З огляду на неприбуття представників сторін у судове засідання, призначене о 10 годині 29.07.2015, касаційний розгляд справи відповідно до пункту 2 частини першої ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) здійснено в порядку письмового провадження.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що посадовими особами ДПА в Одеській області 15.04.2010 проведені перевірки дотримання СПД ОСОБА_2 законодавства, яке регулює порядок розрахунків за товари (послуги) та обіг готівки, при здійсненні підприємницької діяльності з використанням об'єктів торгівлі, які знаходяться в м. Одесі за адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2, АДРЕСА_3.

За результатами перевірок складені акт від 15.04.2010р. № 1876/15/32/23/НОМЕР_1, № 1890/15/32/23/НОМЕР_1, № 1850/15/32/23/НОМЕР_1, в яких зафіксовано порушення СПД ОСОБА_2 при здійсненні підприємницької діяльності пункту 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (Закон № 265/95-ВР) внаслідок не ведення обліку товарних запасів, які виявлені за місцем торгівлі (ювелірні вироби), вартістю 8501465,00 грн., 6525068,00 грн. та 510,00 грн. відповідно. Крім того, згідно з актом № 1850/15/32/23/НОМЕР_1 позивач порушив норми пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджено постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 (Положення № 637), не оприбуткувавши готівку у сумі 3010,00 грн. за звітом реєстратора розрахункових операцій (РРО) від 15.04.2010 у книзі обліку доходів і витрат.

На підставі зазначених актів перевірок ДПІ у Київському районі м. Одеси стосовно СПД ОСОБА_2 прийнято рішення від 31.05.2010: № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17002930,00 грн.; № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 13050136,00 грн.; № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1020,00 грн.; № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 15050,00 грн.

Як встановлено у судовому процесі, позивач на 2010 рік отримав свідоцтво платника єдиного податку, копія якого приєднана до справи, на вид діяльності - роздрібна торгівля годинниками та ювелірними виробами (код КВЕД 52.48.2) (а.с. 72, т.1).

За визначенням пункту 1.2 Положення № 637 оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до абзаців 1, 2 та 3 пункту 2.6 цього Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Суми готівки, що оприбутковуються, за абзацом 5 вказаного пункту, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Вимога норми абзацу першого щодо оприбуткування готівки у день одержання готівкових коштів стосується кожного із зазначених способів проведення готівкових розрахунків.

. Особливості ведення розрахункових операцій суб'єктами підприємницької діяльності - платника єдиного податку до 1 січня 2012 року були встановлені Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 № 727/98 (Указ № 727/98). Так, згідно зі статтею 4 цього Указу форма книги обліку доходів та витрат, що підлягають оподаткуванню відповідно до цього Указу, і порядок її ведення суб'єктами малого підприємництва, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

Відповідно до пункту 1 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1269, книга обліку доходів і витрат (далі - книга) ведеться суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), а також особами, які мають пільговий торговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством (далі - суб'єкти підприємницької діяльності).

Відповідно до пункту 8 наказу Державної податкової адміністрації України «Про затвердження Свідоцтва про сплату єдиного податку та Порядку його видачі» від 29.10.1999 № 599 (втратив чинність з 01.01.2012 згідно з наказом Міністерства фінансів України від 20.12.2011 № 1675) для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій платник єдиного податку веде книгу обліку доходів і витрат згідно із додатком 10 до Інструкції про прибутковий податок з громадян від 21.04.1993 № 12; при цьому обов'язковому заповненню підлягають графи «період обліку», «витрати на виробництво продукції», «сума виручки (доходу)», «чистий дохід»; наприкінці робочого дня підбиваються підсумки всіх сум, отриманих за реалізований товар, і виводиться денна сума валового доходу.

Такі ж вимоги до ведення книги обліку доходів і витрат, яку ведуть суб'єкти підприємницької діяльності - фізичні особи, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), встановлені і пунктом 5 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1269 від 26.09.2001.

Встановивши факт не оприбуткування позивачем готівки в книзі обліку доходів і витрат 15.04.2010 у сумі 3010,00 грн., суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок про порушення позивачем норм пункту 2.6 Положення № 637 та правомірно відмовили у задоволення позову в частині скасування рішення від 31.05.2010 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Разом із тим, висновки судів попередніх інстанцій щодо позовних вимог в іншій частині зроблені без дотримання вимог норм статей 69, 70, 71, 86 КАС України, що призвело до неповного встановлення обставин у справі, а відтак і до посилкових висновків стосовно правової оцінки рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій

Відповідно до пункту 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, передбаченому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами , що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів( наданих послуг).

Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

За змістом наведених норм обов'язок щодо ведення обліку товарних запасів покладений на суб'єктів підприємницької діяльності - фізичних осіб, які перебувають на загальній системі оподаткування, обліку та звітності, у той час як для тих, що перебувають на спрощеній системі відповідно до норм Указу Президента України від 03.07.1998р. № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», такий обов'язок не встановлено. Ці особи зобов'язані вести книгу обліку доході і витрат з відображенням в ній витрат, понесених у зв'язку з придбанням товарів, та отриманої від їх реалізації виручки.

Такий зміст правового регулювання відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 11.06.2013 у справі за позовом фізичної особи -підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Харкова Державної податкової служби України, третя особа - Державна податкова адміністрація у Харківській області (правонаступником якої є Державна податкова служба у Харківській області Державної податкової служби України), про визнання протиправним та скасування рішення.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Висновки судів попередніх інстанцій не відповідають вказані позиції Верховного Суду України. Так, суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову виходили з обов'язку позивача вести облік товарних запасів у книзі обліку доходів і витрат у грошовому виразі, а за встановленого у судовому процесі факту не ведення такого обліку у книзі обліку доходів і витрат (в книзі не відображені витрати на придбання товарів, виручка від їх реалізації), штрафні санкції згідно з рішеннями про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.05.2010: № ; № ; № до позивача застосовані правомірно. При цьому суд не звернув увагу, що книга обліку доходів і витрат не є обліковим документом щодо обліку товарних запасів, а стосується обліку саме доходів і витрат. Затверджена в установленому нормативними актами порядку форма книги обліку доходів і витрат не передбачає фіксування інформації щодо виду товару, його кількості, постачальника, дати його отримання, документу, яким супроводжено передачу, отримання, оприбуткування товару (накладна, товарно-транспортна накладна, товарний чек тощо), тобто інформації, яка відтворює облік товарів. Висновок суду, що позивач повинен вести облік товарних запасів, які знаходилися в реалізації, при наявності у справі свідоцтва про сплату єдиного податку, виданого йому на 2010 рік, не відповідає нормам пункту 12 ст. 3, ст. 6 Закону № 265/95. Однак, один тільки факт видачі позивачу свідоцтва про сплату єдиного податку на 2010 рік не може бути підставою і для висновку, що штрафні (фінансові) санкції, встановлені ст. 21 цього Закону, до нього застосовані не правомірно, оскільки такий висновок буде правильним лише за встановлених обставин, які відповідно до статті 1 Указу 727/98 створюють підставу (юридичний склад) для визнання за особою права перебувати на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

Так, статтею 1 Указу № 727/98 встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

У разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу) (частина 1 ст. 5 Указу № 727/98).

У той же час, до справи приєднано копію постанови Київського районного суду м. Одеси від 30.08.2012 у справі № 1512/9517/2012 про припинення кримінальної справи по звинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 ст. 212 Кримінального кодексу України (ухилення від сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) та звільнено його від кримінальної відповідальності у зв'язку зі сплатою податків (зборів) та відшкодуванням шкоди, завданої державі їх несвоєчасною сплатою. (а.с. 34-35, т.24

Відповідно до цієї постанови ОСОБА_2 з метою заниження обсягу виручки умисно видаляв із програмного забезпечення «ІС-Бухгалтерія» базу даних реалізації товарів, його виручка за 3 квартали 2010 року перевищила 500 тис. грн. До справи також приєднано копію висновку № 17289/17290 судово-економічної експертизи по кримінальній справі від 18.05.2012, згідно з яким під час ведення фінансово-господарської діяльності за 2009 - три квартали 2010 року ОСОБА_2 порушені вимоги статей 1, 5 Указу № 727/98, статті 3 Закону № 265/95 (а.с.22-29, т. 24).

Перехід платника податків, який обрав спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, у наступному податковому періоді на загальну систему оподаткування не є єдиним передбаченим законом правовим наслідком для такого платника, оскільки сплата єдиного податку може мати місце при дотриманні норм Указу № 727/98, а у випадку не дотримання вказаних норм, зокрема щодо перевищення граничного розміру виручки, оподаткування доходу в розмірі перевищення граничної суми виручки, а також здійснення податкового обліку, ведення обліку товарних запасів зокрема, здійснюється на загальних підставах, оскільки при цьому відпадають встановлені статтею 1 Указу № 727/98 юридичні підстави для пільгового режиму оподаткування.

Суди попередніх інстанцій не встановили обставин, на підставі яких можна зробити висновок щодо правомірності перебування позивача на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності станом на другий квартал 2010 року, в якому було здійснено перевірки його діяльності. Сам факт наявності у платника єдиного податку свідоцтва платника єдиного податку не є свідченням правомірності перебування такого платника на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, оскільки цей документ лише засвідчує право та не встановлює його. У той час як норма ст. 1 Указу № 727/98 встановлює умови, виключно за дотримання яких у суб'єкта господарювання виникає право перейти та здійснювати діяльність на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

За наявності обставин, які ставлять під сумнів правомірність перебування позивача на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності в другому кварталі 2010 року ці обставини підлягають перевірці у судовому процесі як такі, що відповідно до частини 1 ст. 138 КАС України входять до предмета доказування при розгляді судом адміністративного позову.

Обов'язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з'ясування обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 7, частин 4 та 5 ст. 11 КАС України.

Допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а отже відповідно до частини 2 ст. 227 КАС України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень в частині позовних вимог про скасування рішень від 31.05.2010 № , № , № та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції у цій частині.

Разом із тим, позивач звертав увагу судів на додані до матеріалів справи документи, якими він підтверджував виконання ним норм пункту 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР. Ці докази підлягають дослідженню у судовому процесі для встановлення обставин підтвердження або спростування доводів позивача щодо ведення ним обліку товарних запасів належним чином.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, перевірити належним чином доводи позивача щодо наявності у нього статусу платника єдиного податку станом на другий квартал 2010 року та в залежності від цього вирішити питання щодо наявності у нього обов'язку вести облік товарних запасів, а в разі наявності такого обов'язку встановити, чи він був ним виконаний. Позивач посилається на документи щодо придбання товарів, описаних під час перевірки як таких, щодо яких відсутній облік, та надав документи суду. Для встановлення відповідних обставин суду, в разі необхідності, слід зобов'язати сторони надати докази, яких не буде вистачати, або ж витребувати такі докази у інших осіб, в яких вони можуть знаходитися; дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 159 КАС України.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково, скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2011 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2011 в частині відмови у задоволенні позову про скасування рішень Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 31.05.2010: № ; № ; № ; справу у цій частині позовних вимог направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В частині відмови у задоволенні позову про скасування рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси від 31.05.2010 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21.02.2011 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2011 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев