Справа № 826/16263/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 серпня 2015 року № 826/16263/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до1. Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві 2. Начальника управління режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Поправко Анжели Миколаївни 3. Заступника начальника управління - начальника режимно-секретного відділу Управління режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Хохлова Олександра Георгійовича 4. Начальника відділу захисту інформації Управління режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Картушина Ярослава Олександровича
провизнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказув частині, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23 жовтня 2014 року до Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 04.05.2015, про:

- визнання протиправними дій Начальника управління режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Поправко Анжели Миколаївни (далі - відповідач 2), які полягали у незаконному проведенні перевірки дотримання режиму секретності позивачем, незаконному вилученні службового блокноту та персонального комп'ютеру (далі - вимога 1);

- визнання протиправними дій Заступника начальника управління - начальника РСВ Управління режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Хохлова Олександра Георгійовича та Начальника ВЗІ Управління режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Картушина Ярослава Олександровича, які полягали у незаконному проведенні перевірки дотримання режиму секретності в УБЗПТЛ 01.09.2014, незаконному вилученні службового блокноту та персонального комп'ютеру позивача, фальсифікації матеріалів службового розслідування затвердженого висновком від 03.10.2014 (далі - вимоги 2, 3);

- визнання висновку службового розслідування від 03.10.2014, складеного по результатам проведеного відносно позивача службового розслідування (далі - Висновок від 03.10.2014), неправомірним, необґрунтованим, складеним з порушенням вимог чинного законодавства та його скасування (далі - вимога 4);

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві (далі - ГУ МВС України в м. Києві, відповідач 1) «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників сектору БЗПТЛ Оболонського та Подільського районних управлінь» № 19 дск від 03.10.2014 (далі - оскаржуваний наказ), в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, як необґрунтованого, прийнятого односторонньо, упереджено та у спосіб що не передбачений Конституцією і законами України (далі - вимога 5);

- визнання висновку службового розслідування від 15.01.2015, затвердженого начальником ГУ МВС України в м. Києві Терещуком О.Д., складеного по результатам проведеного службового розслідування за фактами: можливих неправомірних дій з боку Начальника управління режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Поправко Анжели Миколаївни (далі - Висновок від 15.01.2015), неправомірним, необґрунтованим, складеним з порушенням вимог чинного законодавства та його скасування (далі - вимога 6).

Справа перебувала у судді Аблова Є.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2014 року заяву судді Аблова Є.В. про самовідвід у справі № 826/16263/14 задоволено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2014 року адміністративну справу № 826/16263/14 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, Начальника управління режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Поправко Анжели Миколаївни про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу прийнято до провадження суддею Погрібніченком І.М.

14 травня 2015 року в судовому засіданні протокольною ухвалою до участі у справі в якості відповідачів залучено: Заступника начальника управління - начальника режимно-секретного відділу Управління режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Хохлова Олександра Георгійовича (далі - відповідач 3) та Начальника відділу захисту інформації Управління режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Картушина Ярослава Олександровича (далі - відповідач 4).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року провадження в адміністративній справі № 826/16263/14 в частині позовних вимог щодо визнання неправомірними, необґрунтованими, складеними з порушенням вимог чинного законодавства висновку службового розслідування від 03 жовтня 2014 року, складеного по результатам проведеного відносно ОСОБА_1 службового розслідування та висновку службового розслідування від 15 січня 2015 року, затвердженого начальником ГУ МВС України в м. Києві Терещуком О.Д., складеного по результатам проведеного службового розслідування за фактами: можливих неправомірних дій з боку Начальника управління режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Поправко Анжели Миколаївни, та їх скасування, закрито.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що перебуваючи з січня 2014 року на посаді начальника сектору боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми (СБЗПТЛ) Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві, на виконання доручення ГУ МВС України в м. Києві від 29.07.2014 № 1/5449тр, згідно якого особовий склад секторів БЗПТЛ районних управлінь зобов'язаний був прибути до начальника управління БЗПТЛ, почав щоденно з 29.07.2014 прибувати на роботу до приміщення УБЗПТЛ ГУ МВС України в м. Києві по пр. Правди, 33 та підпорядковуватися начальникові даного управління.

Для роботи в приміщенні УБЗПТЛ ГУ МВС України в м. Києві по пр. Правди, 33 позивачу та іншим співробітникам був виділений службовий кабінет № 3.

01 вересня 2014 року у вказане вище приміщення, розташованого по пр. Правди, 33, прибули відповідачі 2, 3 та 4 з метою проведення в Управлінні боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми перевірки дотримання режиму секретності.

Під час проведення перевірки позивачу та оперуповноваженому СБЗПТЛ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_19 було запропоновано залишити службовий кабінет № 3 та не заважати перевірці.

Після закінчення перевірки та повернення до службового кабінету № 3, позивачем було встановлено відсутність свого службового блокноту, інв. № 1028 дск та власного ноутбуку.

Того ж дня, 01.09.2014 в приміщенні ГУ МВС України в м. Києві позивачу було повернено ноутбук, а на наступний день - робочий зошит.

13 жовтня 2014 року в Подільському РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_1 було ознайомлено з висновком службового розслідування від 03.10.2014 № 1/1-1322 дск та наказом ГУ МВС України в м. Києві від 03.10.2014 № 19 дск про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення зауваження.

Позивач вважає дії відповідачів 2, 3 та 4, які полягали, на його думку, у незаконному проведенні перевірки дотримання режиму секретності ОСОБА_1 01.09.2014, незаконному вилученні службового блокноту та персонального комп'ютеру останнього та стосовно відповідачів 3, 4 - у фальсифікації матеріалів службового розслідування, затвердженого висновком від 03.10.2014, протиправними, а рішення відповідача 1 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності протиправним та таким що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених як в адміністративному позові від 23.10.2014, так і в доповненнях до позовної заяви від 06.11.2014 та від 02.12.2014.

Представник відповідача 1 подав письмові заперечення та додаткові заперечення з урахуванням змінених позовних вимог, в яких зазначає, що зібраними під час службового розслідування матеріалами та встановленими фактами вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку повністю підтверджується та доказується належними та допустимими доказами, а тому оскаржуваний наказ прийнятий ГУ МВС України в м. Києві є правомірним.

В своїх письмових запереченнях та додаткових запереченнях відповідач 1 просив в задоволенні позовних вимог та змінених позовних вимог повністю відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача 1 проти задоволення адміністративного позову заперечував.

Відповідач 2 подала письмові заперечення, в яких зазначила, що під час проведення перевірки дотримання режиму секретності ОСОБА_1 в УБЗПТЛ 01.09.2014, вилучення службового блокноту та персонального комп'ютера останнього діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В своїх письмових запереченнях відповідач 2 просила в задоволенні позову повністю відмовити.

В судовому засіданні відповідач 2 проти задоволення адміністративного позову заперечувала.

Відповідачі 3, 4 подали письмові заперечення, в яких зазначили, що під час проведення перевірки дотримання режиму секретності в УБЗПТЛ 01.09.2014, вилучення службового блокноту та персонального комп'ютера позивача та проведення службового розслідування діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В своїх письмових запереченнях відповідачі 3, 4 просили в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідачі 3, 4 проти задоволення адміністративного позову заперечували.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з поданням представниками сторін клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, суд дійшов висновку розглянути справу в письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, відповідачів 2, 3, 4 та представника відповідача 1, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходить службу в органах внутрішніх справ.

Посада, яку він займає - начальник сектору боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Подільського районного управління Головного управління МВС України в місті Києві, звання - старший лейтенант міліції.

Як встановлено судом, на виконання вимог доручення МВС України від 14.08.2014 № 17314 дск/Ав «Про заборону оброблення інформації з обмеженим доступом на неатестованих об'єктах інформаційної діяльності» начальником ГУ МВС України в місті Києві 18.08.2014 видано припис № 1/1-1091, яким начальнику ВЗІ Управління режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві (далі - УРСДЗ ГУ МВС України в м. Києві) підполковнику міліції Картушину Ярославу Олександровичу, інспектору ВЗІ УРСДЗ ГУ МВС України в м. Києві майору міліції Горельніковій Людмилі Миколаївні, заступнику начальника РСВ УРСДЗ ГУ МВС України в м. Києві майору міліції Хохлову Олександру Георгійовичу, старшому інспектору з ОД ВЗІ УРСДЗ ГУ МВС України в м. Києві капітану міліції Муравйову Ігорю Вікторовичу, старшому інспектору ВЗІ УРСДЗ ГУ МВС України в м. Києві старшому лейтенанту міліції Кузнєцову Дмитру Володимировичу, старшому інспектору ВЗІ УРСДЗ ГУ МВС України в м. Києві старшому лейтенанту міліції Сагаю Максиму Васильовичу було доручено здійснити перевірку щодо виявлення можливих фактів обробки та зберігання інформації з обмеженим доступом на неатестованих засобах ЕОТ, дотримання законодавства у сфері охорони державної таємниці та технічного захисту інформації в органах та підрозділах ГУ МВС України в м. Києві. Термін дії припису до 12.09.2014.

Так, на виконання вимог вказаних вище доручення та припису відповідачі 3, 4 на чолі з відповідачем 2, яка здійснювала методичне керівництво за діяльністю режимно-секретного органу УБЗПТЛ у зв'язку із підготовкою документів для переоформлення спецдозволу Служби безпеки України, 01 вересня 2014 року прибули в приміщення Управління боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми ГУ МВС України в м. Києві по пр. Правди, 33.

Спочатку відповідачами 3, 4 було розпочато перевірку в кабінеті № 1, де перебували ОСОБА_11 та ОСОБА_12, в подальшому комісією було здійснено огляд кабінету № 3, який є кімнатою для прийому громадян, у якому були виявлені ноутбуки та службові зошити, які мають грифи обмеження доступу «таємно» та «для службового користування» і належать відповідно ОСОБА_19 та ОСОБА_1

Виявивши вказані предмети, перевіряючими до кабінету № 3 була запрошена відповідач 2, яка разом з начальником режимно-секретного органу УБЗПТЛ ОСОБА_13 зайшли до вказаного кабінету.

В подальшому, комісією було прийнято рішення про подальший огляд службових зошитів та ноутбуків на предмет наявної у них інформації в головному режимно-секретному органі ГУ МВС України в м. Києві - в УРСДЗ.

Після огляду ноутбуки були повернені ОСОБА_19 та ОСОБА_1 у присутності заступника начальника УБЗПТЛ ОСОБА_14 - 01.09.2014, а зошити - 02.09.2014.

01 вересня 2014 року начальник УРСДЗ ГУ МВС України в м. Києві (відповідач 2) рапортом доповіла начальникові ГУ МВС України в м. Києві Терещуку О.Д. про виявлені комісією факти порушення службової дисципліни деякими працівниками секторів боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми Оболонського та Подільського районних управлінь ГУ МВС України в м. Києві.

На підставі резолюції начальника ГУ МВС України в м. Києві 03.09.2014 видано наказ «Про призначення та проведення службового розслідування» № 748. Згідно вказаного наказу, проведення службового розслідування доручено комісії, створеній у складі: начальника УРСДЗ ГУ МВС України в м. Києві полковника міліції Поправко А.М. (голова комісії), начальника відділу захисту інформації Управління режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві підполковника міліції Картушина Я.О. та заступника начальника управління - начальника режимно-секретного відділу Управління режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Хохлова О.Г. (члени комісії).

09 вересня 2014 року членом комісії - відповідачем 3 від позивача були відібрані пояснення.

За наслідками проведеного службового розслідування, відповідачами 3 та 4 02.10.2014 складено Висновок службового розслідування № 1/1-1322дск (далі - Висновок), який цього ж дня погоджений відповідачем 2 та 03.10.2014 затверджений начальником ГУ МВС України в м. Києві Терещуком О.Д.

Згідно з п. 3 резолютивної частини Висновку, комісія дійшла висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 8, 35, 55 Інструкції № 1893, керуючись статтю 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, начальник СБЗПТЛ Подільського районного управління ГУ МВС України в місті Києві старший лейтенант міліції ОСОБА_1 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення зауваження.

Цього ж дня (03.10.2014) відповідачем 1 видано наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників сектору БЗПТЛ Оболонського та Подільського районних управлінь» № 19 дск (оскаржуваний наказ), яким на підставі ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ позивачу, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 8, 35, 55 Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять конфіденційну інформацію, що є власністю держави, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.1998 № 1893, оголошено зауваження.

13 жовтня 2014 року в Подільському РУ ГУ МВС України в м. Києві позивача було ознайомлено з Висновком службового розслідування № 1/1-1322дск від 03.10.2014 та оскаржуваним наказом.

Незгода з діями відповідачів 2, 3 та 4, які полягали, на думку позивача, у незаконному проведенні перевірки дотримання ним режиму секретності 01.09.2014, незаконному вилученні службового блокноту та персонального комп'ютеру останнього та стосовно відповідачів 3, 4 - у фальсифікації матеріалів службового розслідування, затвердженого висновком від 03.10.2014, а також з рішенням відповідача 1 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обумовила позивача звернутись до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення позивача, відповідачів 2, 3, 4 та представника відповідача 1, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд частково погоджується з доводами ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 р. № 565-XII (далі - Закон № 565-XII), Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут), Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення № 114), Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (далі - Порядок № 939), Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.1998 № 1893 (далі - Інструкція № 1893), Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 № 230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073 (далі - Інструкція № 230) та іншими нормативно-правовими актами.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами Закону № 565-XII визначено, що міліція в Україні - це державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення кримінальних правопорушень; участь у розкритті кримінальних правопорушень та розшуку осіб, які їх вчинили, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством; забезпечення безпеки дорожнього руху; захист власності від злочинних та кримінально протиправних посягань; виконання адміністративних стягнень; участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов'язків.

Статтями 10 та 11 Закону № 565-XII визначені основні обов'язки та права міліції.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 Закону № 565-XII особовий склад міліції складається з працівників, що проходять державну службу в підрозділах міліції, яким відповідно до чинного законодавства присвоєно спеціальні звання міліції.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 565-XII порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми, Кабінет Міністрів УРСР своєю постановою від 29 липня 1991 року затвердив Положення № 114.

За приписами ст. 25 Закону № 565-XII працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону № 565-XII контроль за діяльністю міліції здійснюють Кабінет Міністрів України, Міністр внутрішніх справ України і в межах своєї компетенції ради.

Права, обов'язки і відповідальність осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і Положенням № 114 (п. 10 Положення № 114).

Абзацом четвертим п. 21 Положення № 114 визначено, що особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників. Направлення для проходження служби за межами республіки здійснюється за згодою працівника в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 3 Дисциплінарного статуту начальник - це особа начальницького складу, яка має право віддавати накази та розпорядження, застосовувати заохочення і накладати дисциплінарні стягнення або порушувати клопотання про це перед старшим прямим начальником. Начальники, яким особи рядового і начальницького складу підпорядковані по службі хоча б тимчасово, якщо про це оголошено наказом, вважаються прямими. Найближчий до підлеглого прямий начальник є його безпосереднім начальником. У разі тимчасового виконання обов'язків, якщо про це оголошено наказом, начальник користується дисциплінарною владою, передбаченою посадою, яку він обіймає тимчасово. Начальники в межах наданих їм повноважень можуть видавати накази, які є обов'язковими для виконання.

Згідно з ст. 4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень особи начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати. Накази можуть даватись як в усній, так і в письмовій формі. У разі одержання наказу від старшого прямого начальника підлеглий зобов'язаний виконати його та повідомити про це свого безпосереднього начальника. Накази повинні бути законними, зрозумілими і виконуватися беззаперечно, точно та у визначений строк. У разі одержання наказу, який суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що повинен негайно поінформувати начальника, який віддав наказ, а в разі підтвердження цього наказу - письмово поінформувати старшого прямого начальника. Віддання і виконання наказу, який суперечить закону, або невиконання правомірного наказу тягне відповідальність, передбачену цим Статутом та іншими законодавчими актами.

За приписами ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладений такий вид дисциплінарного стягнення, як зауваження.

У відповідності до ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

Так, наказом МВС України від 12.03.2013 № 230 затверджено Інструкцію № 230.

Вказана Інструкція № 230 визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні (пп. 1.1 розділу I Інструкції № 230).

Підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи РНС) службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс (пп. 2.1 розділу II Інструкції № 230).

Як встановлено під час розгляду справи та що не заперечувалося сторонами, ОСОБА_1 перебуваючи з січня 2014 року на посаді начальника СБЗПТЛ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві, на виконання доручення ГУ МВС України в м. Києві від 29.07.2014 № 1/5449тр, згідно якого координацію роботи секторів боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми районних управлінь доручено начальникові Управління боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми ГУ МВС України в м. Києві Жуку Я.В., особовий склад секторів БЗПТЛ районних управлінь зобов'язаний був прибути до начальника управління БЗПТЛ, почав щоденно з 29.07.2014 прибувати на роботу до приміщення УБЗПТЛ ГУ МВС України в м. Києві по пр. Правди, 33 та підпорядковуватися начальникові даного управління.

Для роботи в приміщенні УБЗПТЛ ГУ МВС України в м. Києві по пр. Правди, 33 позивачу та іншим співробітникам був виділений службовий кабінет № 3.

У серпні 2014 року на виконання вимог начальника управління режимно-секретного та документального забезпечення Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві Поправко А.М., за вказівкою начальника УБЗПТЛ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_20. на дверях кабінету, який був виділений позивачу та співробітникам СБЗПТЛ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві для роботи, розмістили табличку «Приймальня».

Окрім цього, судом встановлено, що на підставі доручення Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б. (доручення МВС України від 14.08.2014 № 17314 дск/Ав «Про заборону оброблення інформації з обмеженим доступом на неатестованих об'єктах інформаційної діяльності»), відповідно до якого в усіх підпорядкованих органах і підрозділах внутрішніх справ до 12.09.2014 необхідно було здійснити перевірки щодо виявлення можливих фактів оброблення та зберігання інформації з обмеженим доступом на неатестованих засобах геотехніки, відповідно до припису ГУ МВС України в м. Києві від 18.08.2014 № 1/1-1091, працівниками УРСДЗ ГУ МВС України в м. Києві з метою виявлення можливих фактів обробки та зберігання інформації з обмеженим доступом на неатестованих засобах електронно-обчислювальної техніки, дотримання законодавства у сфері охорони державної таємниці та технічного захисту інформації 01.09.2014 в приміщенні УБЗПТЛ ГУ МВС України в місті Києві була проведена перевірка.

Під час проведення перевірки в кабінеті, виділеному для роботи співробітникам СБЗПТЛ Подільського та Оболонського районних управлінь ГУ МВС України в м. Києві в шухляді столу виявлено робочий зошит з грифом обмеження доступу «для службового користування» (інв. № 1028 дск), який належить начальникові СБЗПТЛ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві старшому лейтенанту міліції ОСОБА_1

Крім того, виявлено ноутбук «Acer», що належить ОСОБА_1

З метою вжиття необхідних невідкладних режимних заходів, направлених на закриття можливого каналу витоку інформації з обмеженим доступом та запобіганню настання негативних наслідків, комісією було прийнято рішення про здійснення подальшого огляду робочого зошита та ноутбука в головному режимно-секретному органі ГУ МВС України в м. Києві - в УРСДЗ.

У ході огляду зазначеного ноутбуку було встановлено, що ноутбук «Acer», що належить ОСОБА_1, є несправним.

Після огляду ноутбук «Acer» був повернений ОСОБА_1 у присутності заступника начальника УБЗПТЛ ОСОБА_14 - 01.09.2014, а робочий зошит з грифом обмеження доступу «для службового користування» (інв. № 1028 дск) - 02.09.2014.

Виявивши факти порушення службової дисципліни працівниками СБЗПТЛ Подільського та Оболонського районних управлінь ГУ МВС України в м. Києві, а саме, ОСОБА_1 та Дмитришиним А.І., 01.09.2014 відповідач 2 рапортом доповіла начальникові ГУ МВС України в м. Києві Терещуку О.Д. про виявлені комісією факти порушення вимог режиму секретності та технічного захисту інформації в УБЗПТЛ ГУ МВС України в місті Києві.

Наказом ГУ МВС України в м. Києві «Про призначення та проведення службового розслідування» від 03.09.2014 № 748 за фактом порушення вимог режиму секретності та технічного захисту інформації в УБЗПТЛ ГУ МВС України в місті Києві призначено службове розслідування.

За наслідками проведеного службового розслідування, складено Висновок службового розслідування № 1/1-1322дск, який 03.10.2014 затверджений начальником ГУ МВС України в м. Києві Терещуком О.Д., відповідно до якого, позивач створив умови, за яких настала можливість ознайомлення з документами, які мають гриф обмеження доступу «для службового користування», інших осіб, у тому числі й тих, які допущені до подібних документів, проте на даний час не мають прямого відношення до роботи з ними; не забезпечив їх належне зберігання під час своєї відсутності; використовував та зберігав службовий блокнот з грифом обмеження доступу «для службового користування» у громадському місці, яким є приймальня громадян УБЗПТЛ ГУ МВС України в місті Києві, що є порушенням вимог пунктів 8, 35, 55 Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.1998 № 1893.

Так, згідно з п. 8 Інструкції № 1893 співробітники організацій, які працюють з документами з грифом «Для службового користування», в обов'язковому порядку підлягають ознайомленню під розписку із цією та відповідними відомчими інструкціями. Ознайомлення здійснюють канцелярії організацій.

Співробітникам (виконавцям), допущеним до роботи з документами з грифом «Для службового користування», забороняється повідомляти усно або письмово будь-кому відомості, що містяться у цих документах, якщо це не викликано службовою потребою.

Відповідно до п. 35 Інструкції № 1893 забороняється користуватися відомостями з документів з грифом «Для службового користування» для відкритих виступів або опублікування у засобах масової інформації, експонувати такі документи на відкритих виставках, демонструвати їх на стендах, у вітринах або інших громадських місцях.

У разі потреби з письмового дозволу керівника організації допускається опублікування або передання для опублікування несекретних відомостей обмеженого поширення, якщо такі відомості не суперечать перелікам, зазначеним у пункті 1 цієї Інструкції.

Згідно з п. 55 Інструкції № 1893 документи з грифом «Для службового користування» повинні зберігатися у службових приміщеннях і бібліотеках у шафах (сховищах), які надійно замикаються та опечатуються. Забороняється зберігати такі документи у підсобних фондах бібліотек.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, судом були здійснені заходи щодо виклику свідків: ОСОБА_20., ОСОБА_11, ОСОБА_19., ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_13

З наданих показань свідків ОСОБА_11, ОСОБА_19., ОСОБА_17, ОСОБА_18 було встановлено, що близько 11 год. 00 хв. 01.09.2014 в приміщення кабінету № 3, де в цей час перебували позивач та ОСОБА_19 зайшла відповідач 2, слід за нею до кабінету зайшла старший інспектор РСС УБЗПТЛ ОСОБА_13

Судом з показань вказаних свідків встановлено, що позивач, перебуваючи 01.09.2014 в приміщенні УБЗПТЛ ГУ МВС України в м. Києві по пр. Правди, 33 у виділеному для роботи службовому кабінеті № 3 працював зі своїм службовим блокнотом, інв. № 1028 дск та не покидав його до отримання усного наказу відповідача 2 про звільнення кабінету та залишення всіх речей на місцях.

У той же час, твердження відповідачів 2, 3, 4 та показання свідка ОСОБА_13 не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вказані особи перебувають у підпорядкуванні один до одного та є зацікавленими у вирішенні справи.

А тому, посилання відповідачів 1, 2 про те що позивач створив умови, за яких настала можливість в ознайомленні з документами, які мають гриф обмеження доступу «для службового користування», інших осіб, не забезпечив їх належне зберігання під час своєї відсутності, використовував та зберігав службовий блокнот з грифом обмеження доступу «для службового користування» у громадському місці, яким є приймальня громадян УБЗПТЛ ГУ МВС України в місті Києві, не відповідають встановленим вище обставинам.

Одночасно суд зазначає, що наявність на дверях службового кабінету № 3 таблички «Приймальня», яка з'явилась там за вказівкою начальника УБЗПТЛ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_20., не свідчить про перебування позивача з службовим блокнотом з грифом обмеження доступу «для службового користування» в громадському місці. Відповідних належних та допустимих доказів про фактичне використання вказаного кабінету для прийому громадян на час проведення перевірки відповідачами надано не було.

За вказаних обставин, суд вважає, що обставини, зазначені у висновку службового розслідування від 03.10.2014 № 1/1-1322дск та в оскаржуваному наказі про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, як факти порушення останнім службової дисципліни, не відповідають фактичним обставинам справи, не є доведеними відповідачами 1, 2, а тому рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є необґрунтованим, а отже таке, що підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо вимог позивача про визнання протиправними дій відповідачів 2, 3 та 4, які полягали, на думку позивача, у незаконному проведенні перевірки дотримання ним режиму секретності 01.09.2014, незаконному вилученні службового блокноту та персонального комп'ютеру останнього та стосовно відповідачів 3, 4 - у фальсифікації матеріалів службового розслідування, затвердженого висновком від 03.10.2014, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Водночас, в п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України зазначено, що позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушуються, створено або створюють перешкоди для реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

При цьому, задоволеними можуть бути лише ті вимоги, які відновлюють охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача.

У той же час, суд зазначає, що позивачем обрано неналежний спосіб судового захисту, оскільки самі по собі дії відповідачів 2, 3 та 4 не створюють жодних прав та обов'язків у позивача, а вилученні речі та документи на час розгляду справи повернені.

Таким чином, вимоги позивача стосовно визнання протиправними дій відповідачів 2, 3 та 4, які полягали, на думку позивача, у незаконному проведенні перевірки дотримання ним режиму секретності 01.09.2014, незаконному вилученні службового блокноту та персонального комп'ютеру останнього та стосовно відповідачів 3, 4 - у фальсифікації матеріалів службового розслідування, затвердженого висновком від 03.10.2014, задоволеними бути не можуть, оскільки не мають своїм наслідком відновлення прав, свобод та інтересів позивача за захистом яких він звернувся до суду.

За вказаних вище обставин, суд приходить до переконання, що в задоволенні вимог позивача про визнання протиправними дій відповідачів 2, 3, 4 має бути відмовлено.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення позивача, відповідачів 2, 3, 4 та представника відповідача 1, вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, в зв'язку із чим, позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи те, що ОСОБА_1, відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, звільнений від сплати судового збору, питання розподілу судових витрат судом стосовно нього не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. 122, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників сектору БЗПТЛ Оболонського та Подільського районних управлінь» № 19 дск від 03 жовтня 2014 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

3. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко