Справа № 635/5092/14-а
Суддя: Полєхін А. Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/5092/14-а
Номер провадження 2-а/635/105/2014
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2014 року с. Покотилівка.

Харківський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Полєхіна А.Ю., при секретарі Смалюк О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІДПС РДПС ДАІ м. Харків, прапорщика ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

16 червня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому вказує, що 09 червня 2014 р. посадовою особою, відповідачем ІДПС РДПС ДАІ м. Харків, прапорщиком міліції ОСОБА_2, винесено постанову ПС1 № 458450 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 щодо позивача, та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 800 гривень.

Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення, позивач нібито, 09.06.2014 року о 02 годин 20 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 у місті Харків по пр. Гагаріна, 39 у дворі дома не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом.

Вказана постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону з таких підстав:

09 червня 2014 року, близько 02 годин 00 хвилин позивач знаходився у нерухомому автомобілі за адресою: місто Харків по пр. Гагаріна, 39 у дворі дома разом зі своєю дружиною, у звязку з тим, що коли він йшов від сусідів з поряд стоячого дому, він побачив, що на його машині пробито колесо, відкрив двері машини для освітлення, та збирався лагодити колесо. Приблизно через 10 хвилин до його машини підїхав службовий автомобіль ДАІ. Після їх зупинки, до позивача підійшов працівник ДАІ, та приказним тоном потребував щоб позивач надав йому посвідчення водія, та талон про реєстрацію транспортного засобу. Переглянувши документи, інспектор почав до когось дзвонити, як потім зрозумів перевіряючи документи та автомобіль. З розмови по телефону робітника ДАІ позивачу стало зрозуміло, що з документами у нього все гаразд, про що він й не здивувався. Через декілька хвили до службового автомобілю під`їхав автомобіль державної служби охорони, та став поряд з автомобілем працівників ДАІ. Позивач спросив у інспектора що коїться, та почав виказувати своє ображення щодо цієї ситуації, вимагаючи щоб йому пояснили, з якої мети його перевіряють, та так з ним поводяться, після чого позивач з інспектором вступили у словесний конфлікт, а інспектор почав ображати позивача та лаятись. Під час лайки інспектор почав стверджувати що позивач заходиться у стані алкогольного спяніння. Позивач це звісно заперечував, так як вже декілька днів нічого із спиртного зовсім не пив. Інспектор знов почав на нього кричати та лаятись. Як зрозумів позивач зі всієї ситуації, працівники ДАІ могли помилково зупинитися біля його автомобіля, переплутавши з іншим, та щоб вже не відступати, почали на нього давити, вимагаючи з нього хабар. Позивач знов почав доводити що ні в чому він не винен, але інспектор його навіть і не слухав. Потім позивач побачив що інший інспектор стоїть біля автомобіля державної служби охорони, та розмовляє з працівниками цієї служби. Позивач почав з інспектором розмовляти, зясовуючи, що взагалі коїться, а через декілька хвилин, звернув увагу, що працівники державної служби охорони, пішли та сіли до іншого інспектора в машину, і почали спілкуватись, щось записуючи. Бесіда позивача з інспектором ДАІ на вулиці тривала близько 10 хвилин, після чого співробітники служби охорони вийшли з машини ДАІ сіли до своєї та поїхали. На неодноразові прохання позивача надати йому протокол для ознайомлення та проведення тесту на вміст алкоголю чи проведення експертизи співробітники ДАІ не реагували, а коли позивач сказав що зараз приїде його адвокат, взагалі закрили вікна та поїхали.

Вищевказані обставини позивача дуже обурили, та 10 червня 2014 року, він поїхав до міського управління ДАІ де у відділі адміністративної практики позивач отримав протокол серія АВ2 № 705900 від 09.06.2014 року про скоєння ніби то ним правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постановою до нього від 09.06.2014 року серія ПС1 № 458450 про накладення на нього штрафу у розмірі 800 гривень, а також протоколом серія АВ2 № 705899 від того ж 09.06.2014 про скоєння ним нібито правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується підписами про отримання в зазначених документах від 10.06.2014 року.

Розглянувши протоколи та постанову, позивач звернув свою увагу на декілька моментів, які засвідчують неправомірність та безпідставність цих документів:

В документах немає жодного слова написаного рукою позивача, не говорячи вже про відсутність його підпису.

Відповідно до ч.2 ст. 254 КУПАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Про складення протоколу позивачу ніхто не повідомив, та протокол всупереч законодавству складався за його відсутності.

Крім того відповідно до ч.4 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу. У звязку з тим що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення позивача не було, який повинен бути складений з його присутністю, інспектором ДПС позивачу не були розяснені права та обовязки, передбачені статтею 268 КУПАП. У звязку з цим, позивач вважає, що інспектор ДПС прапорщик ОСОБА_2, грубо порушив вимоги ст. 19 Конституції України, ст.ст.254,268 КУПАП.

Інспектор також грубо порушив вимоги статті 63 Конституції України, яка передбачає право на захист.

Також позивач просить звернути увагу, що відповідач наклав на нього майже максимальний штраф, передбачений ч.1 ст. 126 КУпАП 800 гривень, не виконавши вимоги ст. 33 того ж самого кодексу, тобто не врахував майновий стан, та обставини, що помякшують відповідальність за те порушення, яке позивач нібито скоїв.

Крім позивача, під час всього конфлікту разом з ним знаходилась у автомобілі свідок ОСОБА_3, яка бачили весь цей інцидент, та мали б бути вписана в протокол як свідок. У звязку з тим що протокол складався за його відсутністю, позивач не мав можливість вписати особисто вищезазначену особу у якості свідка.

Також позивач просить звернути увагу, що у вищезазначеному протоколі у графі де мають бути вказані свідки огляду на стан спяніння стоять якісь нібито напівстертий підпис, без зазначення прізвища, імя та по батькові осіб, підписом яких засвідчувались результати огляду на стан спяніння. Крім того у протоколі, складеним за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КУпАП, не має бути жодних відміток, які стосуються огляду на стан спяніння.

Крім того, позивач звертає увагу на те, що на постанові в місці де повинна бути волога печатка вона відсутня зовсім, що також підтверджує неправомірність та незаконність даної постанови.

До того ж, якщо б позивач скоїв правопорушення, передбаченого статтями 126 ч. 1 та 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то згідно чинного законодавства, інспектор ДПС, згідно ст. 265 ч. 2 КУпАП повинен був заблокувати транспортний засіб, та доставити його на штрафний майданчик, а позивача відсторонити від керування транспортного засобу, а згідно додатку 11, вищезазначеного наказу № 111, повинен був скласти акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Також, згідно додатку 13, цього ж наказу повинен був зробити помітку в журналі обліку тимчасово затриманих транспортних засобів.

Позивач категорично не погоджується з винесеною стосовно нього постановою, вважає її незаконною та такою, що має бути скасована.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

В судове засідання позивач не зявився, проте надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити, скасувати постанову про адміністративне правопорушення.

Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Про час, день та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, рекомендованою кореспонденцією, про що в матеріалах справи міститься зворотне поштове повідомлення.

В звязку з чим, у відповідності до вимог ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і оцінивши докази, які знаходяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 червня 2014 року ІДПС РДПС ДАІ м. Харків, прапорщиком міліції ОСОБА_2, був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 705900 за керування автомобілем не маючи при собі посвідчення водія на право керування таким транспортним засобом (а.с. 7). Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 458450, керував автомобілем НОМЕР_1 у місті Харків по пр. Гагаріна, 39 у дворі дома не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху, на підставі чого його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 800 гривень (а.с. 6).

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, що використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із вищезазначеного, в обовязок позивача не входить доказування правомірності своїх дій, вони є правомірними, якщо відповідач не довів їх неправомірності допустимими законом доказами.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1, викладених у позовній заяві, із звинуваченнями не згоден, у звязку з тим, що:

В документах немає жодного слова написаного рукою позивача, та відсутність його підпису.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Крім того, відповідно до п.3.8. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах Внутрішніх справ України, затвердженої Наказом №950 МВС України від 04.10.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.10.2013 року за № 1829/24361: «Протокол складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності».

Відповідно до ч.2 ст. 254 КУПАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Про складення протоколу позивача ніхто не повідомив, та протокол всупереч законодавству складався за його відсутності.

Крім того відповідно до ч.4 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу. У звязку з тим що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення позивача не було, який повинен бути складений в його присутності, інспектором ДПС позивачу не були розяснені права та обовязки, передбачені статтею 268 КУПАП. Інспектором ДПС прапорщиком ОСОБА_2, порушено вимоги ст. 19 Конституції України, ст.ст.254,268 КУПАП.

Інспектор також порушив вимоги статті 63 Конституції України, яка передбачає право на захист.

Також відповідач наклав на позивача майже максимальний штраф, передбачений ч.1 ст. 126 КУпАП 800 гривень, не виконавши вимоги ст. 33 того ж самого кодексу, тобто не врахував майновий стан позивача, та обставини, що помякшують відповідальність.

Крім того, разом з позивачем знаходилась у автомобілі свідок ОСОБА_3, яка бачили весь цей інцидент, та мали б бути вписана в протокол як свідок. У звязку з тим що протокол складався за відсутності позивача, він не мав можливість вписати особисто вищезазначену особу у якості свідка.

У вищезазначеному протоколі у графі де мають бути вказані свідки огляду на стан спяніння стоять якісь нібито напівстертий підпис, без зазначення прізвища, імя та по батькові осіб, підписом яких засвідчувались результати огляду на стан спяніння. Крім того у протоколі, складеним за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КУпАП, не має бути жодних відміток, які стосуються огляду на стан спяніння.

Ст. 254 КУпАП зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в разі його вчинення, але оскільки адміністративне правопорушення не було зафіксоване належним чином, як то вимагає чинне законодавство, з врахуванням допущених порушень під час складання протоколу він не може бути належним доказом вини, складений з грубими порушенням чинного законодавства і за таких обставин відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочато у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 245, 276, 280 КУпАП, відповідно до яких, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Крім того, на постанові в місці де повинна бути волога печатка вона відсутня зовсім, що також підтверджує неправомірність та незаконність даної постанови.

Також, якщо б позивач скоїв правопорушення, передбаченого статтями 126 ч. 1 та 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то згідно чинного законодавства, інспектор ДПС, згідно ст. 265 ч. 2 КУпАП повинен був заблокувати транспортний засіб, та доставити його на штрафний майданчик, а позивача відсторонити від керування транспортного засобу, а згідно додатку 11, вищезазначеного наказу № 111, повинен був скласти акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Також, згідно додатку 13, цього ж наказу повинен був зробити помітку в журналі обліку тимчасово затриманих транспортних засобів.

Таким чином, твердження позивача про відсутність складу правопорушення в його діях нічим не спростовується, а обсяг доказів, у вигляді лише протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд вважає недостатнім.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності немає, а тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю, за відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.122, 251, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 11, ч.2 ст.71, ст.86, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128, ст.ст.158, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії ПС1 № 458450 ІДПС РДПС ДАІ м. Харків, прапорщика ОСОБА_2 від 09 червня 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 800 (вісімсот) гривень скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського районного суду

Харківської області ОСОБА_4