Справа № 539/1428/15-а
Суддя: Жага Е. Г.
Дата ухвалення: 2015-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/1428/15-а
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.08.2015 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Жаги Е. Г.

при секретарі Гусак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубни та Лубенському районі про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до УПФ України в м.Лубни та Лубенському районі щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії.

Позов мотивований тим, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії інвалідом 2 групи, захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Отримує пенсію через управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

На момент ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС він служив прапорщиком військової частини № НОМЕР_1 , яка дислакувалася в м Лубни. У травні 1986 року він був відкомандирований у в/ч НОМЕР_2 та брав участь по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. На підставі наказу командира в/ч №1 від 06.05.86 року виконував роботи на ЧАЕС (зона № 3).

Відповідно до довідки Галузевого державного архіву МО України м. Київ від 13.01.2012 р. № 60725/1 він брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 06.05.1986 р. по 17.08.1986 р.

Відповідно до Постанови КМ України № 1210 від 23.11.2011 року позивач звернувся до УПФ про перерахунок пенсії чорнобильця та додав довідку про заробітну плату за час перебування на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Позивачу було призначено пенсію на підставі цієї довідки. Проте, пізніше позивачу стало відомо, що вказана довідка була видана без врахування деяких нормативних актів, а тому в лютому 2015 року він звернувся до військової частини НОМЕР_3 , яка є правонаступником, за здійсненням перерахунку його заробітної плати в зоні відчуження в 1986 році. Керуючись первинними документами та Постановами Уряду, з яких було знято гриф «таємно», йому розрахували розмір його заробітної плати з урахуванням всіх нормативно-правових документів та надали довідку про заробітну плату № 20 від 09.02.2015 р. за роботу в зоні відчуження. Між тим, УПФ відмовило в перерахунку пенсії з тих підстав, що довідка № 20 від 09.02.2015 року видана без достатніх на те підстав.

Позивач вважає таку відмову УПФ незаконною, а тому просить суд визнати неправомірними дії щодо відмови у перерахунку та виплати пенсії відповідно до довідки від №20 від 09.02.2015 року, зобов`язати перерахувати та сплатити пенсію відповідно до довідки від №20 від 09.02.2015 року, починаючи з 2015 року.

У судовому засіданні позивач та його представник за довіреністю Юрченко О.О. позов підтримали повністю та просили суд позовні вимоги задовольнити із підстав вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Лубни та Лубенському районі Кока Т.В. в судовому засіданні висловила думку, що поданий позов не підлягає до задоволення через невідповідність довідки яка видана позивачу щодо перерахунку пенсії та неправильності проведеного розрахунку за час перебування позивача в зоні відчуження.

Дослідивши матеріали та докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що позивач являючись ліквідатором аварії на ЧАЕС 1ї категорії, маючи ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково, отримує пенсію по інвалідності через УПФУ в м. Лубни та Лубенському районі.

На початку 2015 року позивач, дізнавшись про постанови уряду з яких було знято гриф "таємно" виявив, що йому не в повній мірі нараховується та виплачується пенсія. Він звернувся до військової частини НОМЕР_3 , яка є правонаступником, за здійсненням перерахунку його заробітної плати в зоні відчуження в 1986 році і йому розрахували розмір його заробітної плати з урахуванням всіх нормативно-правових документів та надали довідку про заробітну плату № 20 від 09.02.2015 р. за роботу в зоні відчуження.

Крім того, позивач надав архівну довідку від 13.01.2012 року № 60725/1 Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, в якій зазначено, що позивач з 06.05.1986 року по 17.08.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі в/ч №34003. За період з 06.05.1986 року по 17.08.1986 року на підставі наказу №1 командира військової частини від 06.05.86 року, ОСОБА_1 виконував роботи на ЧАЕС (зона № 3).

Листом від 06.04.2015 року № 2621/02-06 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії з тих підстав, що обчислення заробітку за роботу в зоні відчуження за період з липня 1986 року проведено з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідності до ст. 54 ЗУ "Про соціальний статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 року, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

01.01.2012 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою затверджено порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. ст. 54, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 7 Порядку передбачено, що обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які приймали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, - 4, I - 3). При цьому, в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Зони небезпеки визначались відповідно до радіаційної ситуації в місцях виконання робіт із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за показниками потужності експозиційної дози. Держкомгідромету СРСР було доручено двічі на місяць станом на 1 та 15 числа забезпечувати Урядову комісію інформацією про радіаційну ситуацію на зазначених територіях. Рішення щодо віднесення населених пунктів або виробничих об`єктів до зони небезпеки приймались Урядовою комісією (від 07.08.1986 № 87, від 19.08.1986 № 108, від 18.09.1986 № 173 та від 05.01.1987 № 339).

При виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1987 роках залежно від потужності експозиційної дози територію зони відчуження було поділено на 1-у, 2-у, 3-ю зони небезпеки та зону особливого контролю.

До зони небезпеки № 3 належали території з рівнями іонізуючого випромінення від 100 млР/год і вище, до зони небезпеки № 2 - від 20 млР/год до 100 млР/год, до зони небезпеки № 1 - від 5 млР/год до 20 млР/год, до зони особливого котролю - від 2 млР/год до 5 млР/год .

У листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року № 10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф «секретно» з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року № 1767-рс і від 11 грудня 1986 р. № 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року №168-5, від 10 червня 1986 р. №207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс, від 16 грудня 1986 року №694-рс, від 6 січня 1988 р. №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: № 4с від 9 травня 1986 року, №58с від 11 червня 1986 року, №132с від 16 вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986 року, №8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 5 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. №665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. №964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці.

Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 жовтня 1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Дослідивши довідку № 20 від 09.02.2015 року, суд встановив, що вона складена у відповідності до вимог цих нормативно-правових актів.

З наданого листа відповідача від 06.04.2015 року № 2621/02-06, в якому він повідомляє про відмову в перерахунку пенсії, незрозуміло в чому, на думку останнього, полягає неправильність розрахунків, наданих позивачем. В основу доводів відповідача покладено припущення щодо неотримання позивачем заробітної плати в таких розмірах.

Відповідно до пп. 1) п. 2.4 Положення про управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за № 442/6730, одержувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, інформацію, документи і матеріали, необхідні для здійснення покладених на Управління завдань.

Тобто відповідач мав право уточнити спірні для нього питання, зокрема щодо суми заробітної плати позивача, однак цим правом не скористався, і невмотивовано відмовив позивачу в нарахуванні пенсії.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем на виконання вимог частини 2 статті 71 КАС України не надано суду жодних доказів, що дані, які містяться в довідці про заробіток позивача містять неправдиві або недостовірні дані.

Окрім того, доводи відповідача щодо невідповідності та недостовірності даних викладених у довідці про заробітну плату № 20 від 09.02.2015 р. за роботу в зоні відчуження позивача, спростовуються постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2015 року .

Тому, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок пенсії мають бути задоволені.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 71, 86, 88, 159-163 КАС України , -
П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубни та Лубенському районі про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок пенсії - задовольнити.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Лубенському районі щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 - неправомірною.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області перерахувати та сплачувати ОСОБА_2 пенсію відповідно до довідки від 09.02.2015 року № 20, виданої в/ч НОМЕР_3 , починаючи з 13.03.2015 року з урахуванням виплаченого.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Жага Е. Г.