Справа № 814/1851/15
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

31.07.2015 р. № 814/1851/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Лісовської Н.В. за участю секретаря судового засідання Ткач Г.С. у відкритому судовому засіданні розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 - начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції, вул. Миколаївська, 25 "А", кв. 38, м. Миколаїв, 54018

доГоловного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. 8-березня, 107, м. Миколаїв, 54020

провизнання неправомірним та скасування наказів від 05.06.2015 р. № 633/0 і від 22.04.2015 р. № 255/05, визнання протиправними дій,
За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

від відповідача: не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі відповідач) про визнання неправомірним та скасування наказу № 633/03 від 05.06.2015 р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

03.06.2015 р. Позивач збільшила позовні вимоги та окрім первісних позовних вимог просила суд визнати дії відповідача щодо призначення, організації та проведення службової перевірки відносно неї протиправними, а також визнати неправомірним та скасувати наказ від 22.04.2015 р. № 255/05 про проведення службової перевірки.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.11.2014 р. вона вчинила реєстраційні дії по реєстрації земельних ділянок за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Під час здійснення реєстраційних дій діяла виключно в межах своїх повноважень, передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". 22.04.2015 р. Відповідачем було видано наказ про проведення "службової перевірки" по факту здійснення ОСОБА_1 реєстраційних дій, але Позивач зазначає, що законодавством не передбачено проведення "службової перевірки". Діючим законодавством визначено, що при необхідності керівник (роботодавець) призначає та проводить "службове розслідування", а відтак наказ про проведення та призначення службової перевірки є протиправним та належить скасуванню. На думку Позивача, під час проведення службової перевірки Відповідачем порушений порядок (процедура) проведення такої перевірки, перевірка проводилася без її участі, пояснення у неї не відбиралися, реєстраційна справа не перевірялася, а наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнятий поза межами шестимісячного строку (з дня вчинення проступку), в межах якого може бути накладене дисциплінарне стягнення. Враховуючи сукупність обставин, які на думку позивача, свідчать про протиправність дій ГТУ юстиції у Миколаївській області, щодо призначення, організації та проведення службової перевірки, а також накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, позивач вважає оскаржувані накази такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач, проти заявленого позову заперечує, надав суду письмові заперечення та пояснення в судовому засіданні, де зазначив, що керівник на свій розсуд може прийняти рішення про призначення "службової перевірки". Такий вид контролю як "службова перевірка" передбачений Інструкцією "Про порядок та проведення службових перевірок в головному управлінні юстиції у Миколаївської області та його територіальних підрозділах", яка затверджена наказом ГУЮ у Миколаївської області № 516/09 від 18.03.2009 р. та є нормативно правовим актом внутрішньої дії, а відтак не потребує реєстрації в Міністерстві юстиції України. При здійсненні службової перевірки були виявлені порушення з боку Позивача під час проведення реєстраційних дій по реєстрації земельних ділянок за заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 За результатами перевірки складено відповідний акт від 24.04.2015 р. Оскільки Позивач знаходилася на лікарняному, строк притягнення до дисциплінарної відповідальності перевивається на час перебування особи на лікарняному, відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП України, а відтак, при накладенні дисциплінарного стягнення у вигляді догани Відповідач вважає, що ним не порушенні строки, визначені ст. 148 КЗпП України, тобто особу притягнуто до дисциплінарної відповідальності у місячний термін з моменту виявлення порушення. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні позивач та її представники підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволені позову. У судове засідання 31.07.2015 р. представник відповідача не зявився, по дату та час розгляду справи був повідомлений особисто в минулому судовому засіданні, по причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України, не прибуття в судове засідання представникам сторони який був повідомлений належним чином не є перешкодою для продовження розгляду справи.

Вислухав пояснення сторін, з'ясував усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінив докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідив матеріали, що містяться у справі, суд встановив:

З липня 2014 р. ОСОБА_1 працює на посаді начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції.

18.11.2014 р. позивач розглянула заяви ОСОБА_5 і ОСОБА_4 з доданими до них документами, та прийняла рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки на території Криничанської сільської ради. Позивачем земельні ділянки були зареєстровані та видані свідоцтва про право власності на земельні ділянки ОСОБА_5 і ОСОБА_4

22.04.2015 р. на адресу Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області надійшов лист прокуратури Миколаївського району від 21.04.2015 р. № (15-21)1011вих15 з проханням надати інформацію щодо кількості прийнятих позивачем рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, з подальшою видачею свідоцтва на право приватної власності на земельну ділянку у 2014-2015 роках. Питання про призначення службової перевірки по факту реєстрації земельних ділянок за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в листі прокурором не ставилося (т. 2 а. с. 42-43).

За результатом розгляду листа прокуратури Миколаївського району Миколаївської області від 21.04.2015 р. Відповідачем самостійно прийнято рішення про необхідність проведення службової перевірки "за фактом досудового розслідування відносно начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції ОСОБА_1В.".

З метою виконання такого рішення, Відповідачем видано відповідний наказ № 255/05 від 22.04.2015 р. "Про проведення службової перевірки з 22.04.2015 р. по 27.04.2015 р.", яким створено комісію по проведенню службової перевірки (т. 2 а. с 40-41).

За результатами проведеної службової перевірки, перевіряючими (комісією) встановлені порушення в діях державного реєстратора ОСОБА_1 під час проведення реєстраційних дій по реєстрації право власності на земельні ділянки та видачі свідоцтв про право власності на земельні ділянки за заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які викладені в акті службової перевірки від 24.04.2015 р.

У висновках акту перевірки комісією встановлено, що ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію права власності на земельні ділянки з порушенням вимог ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п. 56 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868.

За результатами проведеної службової перевірки та на підставі висновків акту перевірки від 24.04.2015 р. відповідачем видано наказ від 05.06.2015 р. № 633/03 та притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності - оголошено догану.

Позивач оскаржує наказ № 255/05 від 22.04.2015 р. "Про проведення службової перевірки", та зазначає, що керівник не мав права приймати рішення про проведення саме "службової перевірки" та виносити спірний наказ, бо такий вид контролю як "службова перевірка" не передбачений законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В структурі Міністерства юстиції України діє Департамент реєстрації речових прав на нерухоме майно, який здійснює свою діяльність відповідно до Положення, що затверджене наказом Державної реєстраційної служби України № 587 від 29.09.2014 р., яке станом на теперішній час є чинним.

Відповідно до п. 2.1 Положення основним завданням Департаменту є забезпечення виконання покладених на Укрдержреєстр завдань щодо реалізації державної політики у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У головному територіальному управлінні юстиції у Миколаївській області, розроблене та діє Положення про реєстраційну службу Миколаївського районного управління юстиції, відповідно до п. 1 якого реєстраційна служба Миколаївського районного управління юстиції у Миколаївській області діє у складі Миколаївського районного управління юстиції у Миколаївській області, є його структурним підрозділом, що забезпечує реалізацію повноважень Державної реєстраційної служби. Реєстраційна служба підпорядкована реєстраційній службі головного управління юстиції та безпосередньо Укрдержреєстру (які наразі ліквідовані). Водночас, територіальним підрозділом Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області є Миколаївське районне управління юстиції.

Згідно з п. 4. ст. 9 Закону № 1952, Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Неправомірність дій державного реєстратора щодо державної реєстрації прав, відповідно до вимог ст. 30 Закону може встановити лише суд.

Створена відповідно до оскаржуваного наказу № 522/05 комісія в межах службової перевірки не наділена повноваженнями давати оцінку діям державного реєстратора під час виконання ним функціональних обовязків, визначених законом, який діяв як самостійна процесуальна особа.

Встановлення протиправності, винності, чи неналежного виконання процесуальних посадових обовязків державним реєстратором ОСОБА_1 не було завданням комісії, яке покладено на неї наказом № 255/05.

Так, у п. 1 наказу № 255/05 керівником Відповідача зазначена мета проведення та призначення службової перевірки, а саме: "провести службову перевірку за фактом досудового розслідування відносно начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції".

А всупереч поставленій меті в наказі № 255/05 комісія при службовій перевірці надала оцінку діям ОСОБА_1 під час реєстрації права власності, на що не мала законних повноважень навіть з огляду на оскаржуваний наказ.

Також суд зазначає, що відповідно до положень Кримінально процесуального кодексу України до повноважень начальника Головного територіального управління юстиції не входить перевірка факту досудового розслідування, яке проводиться відносно особи. Оскільки перевірка законності проведення досудового розслідування віднесена виключно до компетенції процесуального керівника прокурора по кримінальній справі.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами в судому процесі, на час отримання відповідачем листа прокуратури 21.04.2015 р., ОСОБА_1 вже було оголошено підозру по кримінальній справі, а саме 20.04.2015 р. Таким чином, згідно з вимогам КПК України ОСОБА_1 з 20.04.2015 р. є звинуваченою по кримінальній справі й здійснення перевірки її процесуальної діяльності (що стало предметом доказування в межах кримінальної справи) можливо лише за постановою слідчого, яка надійшла на адресу відповідача 27.04.2015 р. (т. 2 а. с. 140-141).

Окрім того, 30.03.2015 р. з реєстраційної служби Миколаївського РУЮ відповідно до ухвали суду від 27.03.2015 р. та протоколу виїмки слідчими с/у УДСБЕЗ УМВС України в Миколаївській області було вилучено оригінал реєстраційних справ щодо реєстрації земельних ділянок за ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Таким чином, станом на день проведення службової перевірки у комісії були відсутні матеріали реєстраційних справ, сама ОСОБА_1 перебувала на лікарняному, в судовому засіданні представником відповідача не надано відповіді, що саме, та які саме документи були предметом дослідження під час проведення службової перевірки.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку щодо протиправності дій відповідача щодо видання наказу № 255/05 від 22.04.2015 р., а також дії щодо проведення службової перевірки є неправомірними, оскільки виходять за межі наданих законом повноважень перевіряючих.

Водночас, слід зазначити, що позовні вимоги позивача щодо скасування наказу № 255/05 від 22.04.2015 р., судом не можуть бути задоволені, оскільки наказ реалізовано шляхом проведення перевірки. Наказ скінчив свою дію, як нормативно-правовий документ індивідуальної дії та станом на день звернення позивача до суду є виконаним.

Щодо позовних вимог про скасування наказу № 633/03 від 05.06.2015 р. про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани, слід зазначити, що наказ прийнятий керівником відповідача поза межами шестимісячного строку притягнення до дисциплінарної відповідальності, який визначений ч. 2 ст. 148 КЗпП України.

Суд критично оцінює позицію відповідача щодо застосування в даному випадку положення ч. 1 ст. 148 КЗпП, оскільки визначений у ч. 1 місячний строк застосування дисциплінарного стягнення законодавець повязує з днем виявлення проступку, а не факту порушення. У даному випадку не зараховується час ведення кримінальної справи, якщо вона порушена за фактом вчинення працівником порушення трудової дисципліни, яке одночасно підпадає під ознаки статті кримінального кодексу. Так, з моменту вчинення, на думку відповідача, працівником ОСОБА_1 проступку 18.11.2014 р. (дата проведення державної реєстрації права власності на земельні ділянки) до прийняття наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності - 05.06.2015 р. сплинуло понад шість місяців, а відтак відповідачем порушений граничний строк застосування дисциплінарного стягнення, визначений ч. 2 ст. 148 КЗпП України.

На підставі ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, межами судового дослідження в даній справі є процедура проведення службової перевірки, в рамках якої приймалися оскаржувані накази. Факт вчинення або не вчинення позивачем правопорушення судом не досліджується, оскільки виходить за межі предмету доказування в даній адміністративній справі.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 11 КАС).

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач надав суду квитанцію про сплату судового збору в сумі 73,08 грн. Таким чином, відшкодуванню з Державного бюджету України підлягають судові витрати в сумі 48,72 грн.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного територіальне управління юстиції у Миколаївській області щодо проведення службової перевірки стосовно начальник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції ОСОБА_1

3. Визнати протиправним і скасувати наказ начальника Головного територіальне управління юстиції у Миколаївській області від 05.06.2015р. № 633/03 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити

5. Повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір у сумі 48,72 грн. з Державного бюджету України.

Постанова суду першої інстанції набирає чинності з моменту закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Повний тест постанови

виготовлено та підписано суддею 04.08.2015 р.

Суддя Н. В. Лісовська