Справа № 2а-1521/10/1470
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Київ К/9991/69123/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби

на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.02.2010

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2012

у справі № 2а-1521/09/1470 Миколаївського окружного адміністративного суду

за позовом приватного підприємця ОСОБА_4

до 1. Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва (ДПІ),

2. Державної податкової адміністрації Миколаївської області

про визнання протиправними дій при проведенні перевірки та скасування рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.02.2010, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2012, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення від 08.08.2008 № ; визнано протиправним та скасовано рішення від 08.08.2008 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 4291,50 грн. В решті позовних вимог відмолено.

У касаційній скарзі ДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що 23.07.2008 Державною податковою адміністрацією у Миколаївській області проведено перевірку господарської одиниці позивача - відділу магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Фактичною підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно з рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, став висновок контролюючого органу, викладений в акті перевірки від 23.07.2008 № 14000977/23-50, про порушення позивачем вимог пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (із змінами і доповненнями) (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320) (далі - Положення № 637), пунктів 1, 2, 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не оприбуткування готівкових коштів у сумі 6957,70 грн. на підставі фіскальних звітних чеків від 08.07.2008-22.07.2008 (в книгу обліку розрахункових операцій (КОРО) не внесено готівку за Z-звітами № 1067 та № 1082); не проведення розрахункової операції на суму 62,40 грн. через реєстратор розрахункових операцій та невидача відповідного розрахункового документу; незабезпечення відповідності суми готівки на місці проведення розрахунків сумі в денному звіті реєстратора розрахункових операцій на 922,40 грн.

На підставі зазначеного акту ДПІ прийнято рішення від 08.08.2008: № , яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 34788,50 грн., та № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 4924,00

Згідно з абзацами першим - третім пункту 2.6 Положення № 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Вимога норми абзацу першого щодо оприбуткування готівки у день одержання готівкових коштів стосується кожного із зазначених способів проведення готівкових розрахунків.

У судовому процесі позивач надала КОРО № (а.с. 12-17), в якій відображена готівка за Z-звітами № 1067 та № 1082, а ДПІ не доведено, що на час перевірки суми за цими звітами в КОРО були відсутні (в КОРО про це відсутній запис перевіряючих).

Відповідно до пунктів 1,2,13 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; забезпечувати відповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

У судовому процесі встановлено, що до опису готівкових коштів на місці проведення розрахунків (1394,00 грн.) помилково включено 96,00 грн., які є виручкою іншого суб'єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_5, який здійснює підприємницьку діяльність в одному приміщенні із позивачем, що підтверджується книгою обліку доходів і витрат, зареєстрованою на СПД ОСОБА_5 за № 11888 (а.с. 79) та його показаннями у судовому процесі.

Щодо включення до опису готівкових коштів 762,30 грн., то судом встановлено, що зазначена сума - це виручка за минулий день.

Враховуючи викладені обставини, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли юридично правильного висновку, що рішення від 08.08.2008 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 34788,50 грн. та № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 4291,50 грн. прийняті з порушенням законодавства, чинного на час виникнення правовідносин, з приводу прав і обов'язків в якому виник спір, у зв'язку з чим підлягають скасуванню.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність вищенаведених висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для скасування оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.02.2010 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2012 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев