Справа № 808/9771/13-а
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Сацький Р.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"05" серпня 2015 р.справа № 808/9771/13-а
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпропетровськ, пр.імені Газети "Правда", 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді:Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 р. у справі №808/9771/13-а за позовом Державної фінансової інспекції в Запорізькій області до Комунальної установи "Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини "Сонечко" Запорізької обласної ради про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державна фінансова інспекція в Запорізькій області (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунальної установи "Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини "Сонечко" Запорізької обласної ради (далі - відповідач), в якому просив зобов'язати відповідача виконати пункт 2.1 вимоги Держфінінспекції в Запорізькій області від 23.08.2013 року № 08-04-14-14/7141, а саме:

- в повному обсязі відшкодувати зайво виплачені кошти, внаслідок невірного визначення групи з оплати праці керівних працівників у загальній сумі 115 038,92 грн., шляхом внесення коштів до каси або на розрахунковий рахунок Будинку дитини, у тому числі шляхом стягнення на підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України;

- кошти, що надійдуть на відновлення касових видатків загального фонду у сумі 103 799,13 грн., проведених у минулих бюджетних періодах, відповідно до п.3.2 Інструкції з обліку коштів, розрахунків та інших активів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 26.12.2003 року №242 (зі змінами), перерахувати до обласного бюджет 11 239,79 грн. - на відновлення касових видатків по загальному кошторису на 2013 рік за КЕКВ 2110 "Оплата праці";

- провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного соціального внеску відповідно до Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення помилково сплачених коштів, затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 27.09.2010 року №21-1, повернути зайво сплачені кошти у загальній сумі 41 785,80 грн., або зарахувати в рахунок майбутніх платежів. У зв'язку з чим, відповідно, перерахувати кошти, що надійдуть на рахунок Будинку дитини, до обласного бюджету або провести коригування кошторису на відповідну суму.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 р. у задоволені позовної заяви відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не дослідження належним чином всіх обставин справи, не відповідність висновків фактичним обставинам справи, що призвело до невірного судового рішення просить просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 р. та прийняти нове рішення, яким в повному обсязі задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що залишаються не усунутими порушення зазначені в пунктах 2.1 вимоги Держфінінспекції в Запорізькій області від 23.08.2013 № 08-04-14-14/7141, у зв'язку з чим Держфінінспекція в Запорізькій області має всі законні підстави для звернення до суду з адміністративним позовом про зобов'язання відповідача виконати пункт 2.1 вказаної вимоги.

Водночас, вищезазначена вимог була оскаржена в судовому порядку та постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.02.2014 року, яка набрала законної сили, в задоволенні позову було відмовлено.

Зауважив, що відповідач не заперечував щодо розміру визначених збитків та за результатами дослідження матеріалів справи та наданих доказів судом першої інстанції не було зроблено висновків щодо неправильності обчислення розміру збитків позивачем.

Зазначив про те, що на даний час діяльність Держфінінспекції України регулюється Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затверджену постановою КМУ від 06.08.2014 року, тоді як суд першої інстанції посилався на положення, яке суперечить ч.3 ст.3 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади». В свою чергу позивачем у справі є територіальний орган Держфінінспекції України.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач - Комунальна установа "Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини "Сонечко" Запорізької обласної ради відноситься до закладів охорони здоров'я та є спеціалізованим будинком дитини психоневрологічного профілю, призначеного для медико-соціальної реабілітації дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, дітей із кризових сімей соціального ризику та дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування віком від народження до семи років. Будинок дитини входить до складу об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області. Види діяльності за КВЕД: 86.21 Загальна медична практика; 87.90 Надання інших послуг догляду із забезпеченням проживання; 86.22 Спеціалізована медична практика.

Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області на виконання п. 1.2.2.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Запорізької області на II квартал 2013 року проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності Комунальної установи "Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини "Сонечко" Запорізької обласної ради за період з 01.01.2010 року по 01.05.2013 року.

Результати ревізії оформлено актом від 22.07.2013 року №04-21/11, в якому встановлено наступне.

Ревізією правильності визначення тарифних розрядів при встановленні посадових окладів головному лікарю та головній медичній сестрі, проведеною шляхом співставлення штатних розписів та тарифікаційних списків, які складені та діяли протягом періоду, який підлягав ревізії, наказів, особових рахунків, особових справ працівників, даних м/о №5, встановлено, що внаслідок невірного визначення групи з оплати праці керівних працівників (III замість IV, що передбачено п.2 Таблиці 1 Додатку 2 "Показники віднесення закладів охорони здоров'я і установ соціального захисту населення до груп з оплатою праці керівних працівників" Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затверджених спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005 року №308/519, зі змінами (далі - Умови №308/519) завищено розмір тарифного розряду при встановлені посадового окладу головному лікарю Будинку дитини (16 замість 15) та головній медичній сестрі (11 замість 10), що є порушенням пп. 1, пп.2 п.2.2.1 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затверджених спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005 року №308/519 (зі змінами).

Викладене призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати зазначеним працівникам по загальному фонду по КФКВ 080207 за період з 01.01.2010 року по 01.01.2013 року за КЕКВ 1110 на загальну суму 34 855,66 грн. (за 2010 рік - 9 918,55 грн., за 2011 рік - 9 725,39 грн., за 2012 рік - 15 211,72 грн.), за період з 01.01.2013 року по 01.05.2013 року за КЕКВ 2110 3 669,41 грн. та, відповідно, до зайвого перерахування нарахувань на заробітну плату та єдиного соціального внеску за період з 01.01.2010 по 01.01.2013 за КЕКВ 1120 на загальну суму 12 662,53 грн. (за 2010 рік 3 610,35 грн., за 2011 рік - 3 530,32 грн., за 2012 рік - 5 521,86 грн.), за період з 01.01.2013 року по 01.05.2013 року за КЕКВ 2120 на суму 1 331,99 грн.

Як наслідок, в порушення п.2.2.1 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затверджених спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005 року №308/519 (зі змінами), завищення розміру посадового окладу головному лікарю, призвело до завищення розміру посадових окладів трьом заступникам головного лікаря, заступнику головного бухгалтера, посадові оклади яким встановлюються на 5- 15% нижче відповідного керівника та головному бухгалтеру, посадовий оклад якому встановлюється на 10-30% нижче керівника.

Зазначене призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати трьом заступникам головного лікаря, головному бухгалтеру та заступнику головного бухгалтера по загальному фонду по КФКВ 080207 за період з 01.01.2010 року по 01.01.2013 року за КЕКВ 1110 на загальну суму 68943,47 грн. (за 2010 рік - 16 746,24 грн., за 2011 рік - 21 047,18 грн., за 2012 рік - 31 150,05 грн.), за період з 01.01.2013 року по 01.05.2013 року за КЕКВ 2110 на суму 7 570,38 грн. та, відповідно, до зайвого перерахування нарахувань заробітну плату та єдиного соціального внеску за період з 01.01 2010 року по 01.01.2013 року за КЕКВ 1120 на загальну суму 25 043,22 грн. (за 2010 рік - 6 095,63 грн., за 2011 рік - 7 640,13 грн., за 2012 рік - 11 307,46 грн.), за період з 01.01.2013 року по 01.05.2013 року за КЕКВ 2120 на суму 2 748,06 грн.

Порушення допущено заступниками головного лікаря з економічних питань, які згідно посадової інструкції відповідальні за законність встановлення посадових окладів, а саме: з 01.01.2010 року по 31.07.2011 року - ОСОБА_2, з 01.08.2011 року по 04.03.2013 року - ОСОБА_3, з 05.03.2013 року по 01.05.2013 року ОСОБА_4

Загалом, внаслідок завищення розміру посадових окладів трьом заступникам головного лікаря, заступнику головного бухгалтера, що призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати по КФКВ 080207 по загальному фонду відповідним працівникам протягом періоду з 01.01.2010 по 01.05.2013 на загальну суму 115 038,92 грн. (в т.ч. у 2010 році - 26 664,79 грн., у 2011 році - 30 772,57 грн., у 2012 році - 46 361,77 грн. та у січні-квітні року - 11 239,79 грн.) та, відповідно, до зайвого перерахування нарахувань на заробітну плату та єдиного соціального внеску на загальну суму 41 785,80 грн. (у 2010 році - 9 705,98 грн., у 2011 році - 11 170,45 грн., у 2012 році - 16 829,32 грн. та у січні-квітні 2013 року - 4 080,05 грн.), чим порушено ч.1 ст.3 Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (зі змінами) в частині недотримання мети ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності щодо надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства, п.1.2 Порядку складання фінансової розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 25.05.2010 №164, п.1.2 Порядку складання фінансової та бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.01.2012 № 44, п.1.2 Порядку складання фінансової та бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.01.2012 №44 зі змінами внесеними наказом від 17.12.2012 №1339 в частині того, що фінансова звітність повинна бути достовірною, тобто не містити помилок та перекручень. Зазначене відповідно до п.34 ст.116 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI (зі змінами) вважається порушенням бюджетного законодавства.

Не погоджуючись з викладеними порушеннями, акт ревізії від 29.07.2013 року №04-21/11 відповідачем підписано із запереченнями від 29.07.2013 року № 1309, за результатами їх розгляду Держфінінспекцією в Запорізькій області заперечення неприйняті, про що листом від 20.08.2013 №08-04-14-14/7059 на адресу Будинку дитини направлено висновки.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 № 499/2011 Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України від 26.01.1993 № 2939-ХІІ "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Виходячи з викладеного орган державного фінансового контролю має права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Виходячи зі змісту позовної заяви, Інспекція пред'явила вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії.

При цьому оскаржувана вимога вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає такий позов, а не шляхом заявлення позову до підконтрольної установи про виконання вимоги.

Враховуючи те, що збитки стягуються в судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Аналогічна правова позиція визначена Верховним Судом України в постановах від 15.04.2014 у справі № 21-40а14, від 13.05.2014 у справі № 21-89а14, від 18.09.2014 у справі №21-332а14, від 25.11.2014 у справі №21-461а14, яка з огляду на приписи статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою та суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з зазначеними рішеннями.

Посилання позивача на те, що на даний час діяльність Держфінінспекції України регулюється Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим постановою КМУ від 06.08.2014 року, тоді як суд першої інстанції посилався на положення, яке суперечить ч.3 ст.3 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» колегія суддів вважає безпідставними, оскільки на момент проведення перевірки, а також розгляду справи в суді Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затверджене Указом Президента України від 23.04.2011 № 499/2011 є чинним, невідповідність його положень вимогам діючого законодавства не доведена, відповідних доказів до суду не надано.

Окрім того, відповідно до п.7 визщенаведеного Положення Держфінінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах, що свідчить про розповсюдження дії цього положення також на територіальні органи Держфінінспекція України, яким і є позивач.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем вибрано не належний спосіб захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2015 р. у справі №808/9771/13-а за позовом Державної фінансової інспекції в Запорізькій області до Комунальної установи "Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини "Сонечко" Запорізької обласної ради про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді Н.А. Олефіренко

В.А.Шальєва