Справа № 644/1179/15-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року м. Київ К/800/24042/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді у приміщені суду справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 8 квітня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року у справі №644/1179/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні йому стажу роботи за періоди з 02.01.1995 року по 28.02.1997 року та з 03.03.1997 року по 29.08.1997 року, скасувати рішення № 16 від 29.10.2012 року управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова щодо відмови в зарахуванні в загальний стаж пенсії за віком періоди роботи з 02.01.1995 року по 28.02.1997 року в приватній фірмі культурний центр „Сафлиг" та з 03.03.1997 року по 29.08.1997 року в АТ „Робігс" та зобов'язати відповідача зарахувати трудовий стаж роботи на посаді замісника директора по комерційним питанням з 02.01.1995 року по 28.02.1997 року в Приватній фірмі культурний центр „Сафлиг" та на посаді замісника директора по комерційним питанням з 03.03.1997 року по 29.08.1997 року в АТ „Робігс" до загального трудового стажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова відмовило йому в зарахуванні періоду з 02.01.1995 року по 28.02.1997 рік, та з 03.03.1997 року по 29.08.1997 року в загальний стаж для призначення пенсії на загальних умовах не врахувавши того, що даний стаж є дійсним і підтверджується як записами в трудовій книжці.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 8 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року, позовні вимоги задоволені. Визнані неправомірними дії відповідача та скасоване рішення № 16 від 29.10.2012 року управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 в загальний стаж пенсії за віком періоди роботи з 02.01.1995 року по 28.02.1997 року в приватній фірмі культурний центр „Сафлиг" та з 03.03.1997 року по 29.08.1997 року в АТ „Робігс". Зобов'язано відповідача зарахувати ОСОБА_1 трудовий стаж роботи на посаді замісника директора по комерційним питанням з 02.01.1995 року по 28.02.1997 року в приватній фірмі культурний центр „Сафлиг" та на посаді замісника директора по комерційним питанням з 03.03.1997 року по 29.08.1997 року в АТ „Робігс" до загального трудового стажу.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 19.09.2013 року звернувся до відповідача із заявою про зарахування до його загального трудового стажу періоду роботи з 02.01.1995 року по 28.02.1997 року та з 03.03.1997 року по 29.08.1997 року.

Управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова 27.09.2013 року відмовлено зарахуванні вказаного періоду в зв'язку з відсутністю на це підстав та не підтвердженням цього стажу.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що спірний трудовий стаж підтверджений записами у трудовій книжці.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Статтею 62 Закону України „Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судами встановлено, що записи в трудовій книжці за № 25-28 про роботу в період з 02.01.1995 року по 28.02.1997 року та з 03.03.1997 року по 29.08.1997 року відповідають п.п. 2.4, 2.24, 2.25, 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 року (із змінами та доповненнями), тобто внесені своєчасно, містять назву організацій, накази про звільнення (переведення), прийомі, найменування посади, підписи осіб, які заповнювали трудову книжку, завірені печатками організацій і не мають підчисток або виправлень. Зазначена обставина підтверджена в суді першої інстанції показаннями свідка ОСОБА_2, який у вказаний період також працював на зазначеній вище фірмі. Встановлені судами обставини сторонами не заперечуються.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова відхилити.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 8 квітня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: