Справа № 826/10166/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 серпня 2015 року № 826/10166/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ"
до Міжрегіонального головного управління ДФС - центрального офісу з обслуговування великих платників
про скасування податкової вимоги №43-23 від 07.05.2015 та рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арабський енергетичний альянс ЮЕЙ» звернулось до суду з позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про скасування податкової вимоги від 07.05.2015 №43-23 та рішення про опис майна у податкову заставу від 07.05.2015 №11545/10/28-10-23-26.

Позов обґрунтовано тим, що позивач не має податкового боргу, отже оскаржені вимога та рішення є безпідставними, протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників прийнято податкову вимогу від 07.05.2015 №43-23 відповідно до якої за позивачем обліковується податковий борг на загальну суму 1 716 763,55 грн. (1 704 229 грн по податку на додану вартість, 12 534,55 грн по збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених ними договорів).

Також, 07.05.2015 Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників прийнято рішення про опис майна у податкову заставу.

Позивачем заперечується наявність підстав у податкового органу складати податкову вимогу та, відповідно, вносити рішення про опис майна в податкову заставу, оскільки у позивача відсутній податковий борг.

Податковий орган вказує, що податковий борг позивача з податку на додану вартість у вказаній вище сумі виник на підставі податкової декларації від 20.03.2015 №.

Згідно п. 49.2 ст. 49 ПК України, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Така податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання, та подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 48.1 ст. 48, п. 49.1 ст. 49 цього Кодексу).

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

В матеріалах справи наявна копія податкової декларації позивача від 20.03.2015 № зі змісту якої вбачається, що позивач має від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту у розмірі 736 440 грн.

Отже, доводи податкового органу, що позивач має узгоджений податковий борг з податку на додану вартість виходячи із змісту задекларованих показників в сумі 1 704 229 грн. є необґрунтованими.

Щодо заборгованості в сумі 12 534,55 грн. по збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених ними договорів, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість виникла на підставі податкових декларацій від 17.04.2015 №, №.

Щодо посилання позивача на квитанцію від 24.02.2015 №3251 про сплату збору в сумі 17 644,22 грн., суд зазначає, що призначенням платежу є збір на січень 2015 року.

Натомість податковий орган вказує на заборгованість яка виникла на підставі декларацій поданих 17.04.2015.

Відповідно до облікової картки позивача по збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ, останній станом на 30.04.2015 мав заборгованість в сумі 12 534,55 грн. Докази сплати вказаної суми позивачем не надано.

З огляду на викладене, доводи податкового органу, що позивач станом на час прийняття оскаржених вимоги та рішення має заборгованість по збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених ними договорів є обґрунтованими.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Також податкова вимога надсилається (вручається) коли платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 цього Кодексу).

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що "податкова вимога" - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу. А відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, "податковий борг" - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

В силу норми 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно з підпунктом 3 п.89.3 ст. 89 Податкового кодексу України рішення керівника органу державної податкової служби про опис майна у податкову заставу пред'являється саме платнику податків, що має податковий борг.

Відтак, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що право на формування податкової вимоги та виникає у податкового органу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання.

Враховуючи, що під час розгляду даної справи судом не встановлено, а відповідачем і третьою особою не доведено належними та допустимими доказами, факту виникнення у позивача законним шляхом узгодженої суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1 704 229 грн., отже оскаржена податкова вимога у вказаній частині підлягає скасування.

Враховуючи наявність у позивача узгодженої заборгованості по збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності, який справляється за поставлений природний газ споживачам на підставі укладених ними договорів оскаржені податкова вимога у вказаній частині та рішення про опис майна у податкову заставу є обґрунтованими та відповідають нормам ПК України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд вбачає наявними підстави для часткового задоволення позовних вимог, а саме визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 07.05.2015 №43-23 на суму 1 704 229 грн. В решті позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 122, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 07.05.2015 №43-23 на суму 1 704 229 грн.

3. Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда