Справа № 741/675/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 741/675/15 Головуючий у 1-й інстанції: Киреєв О.В. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Чеботок Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Носівського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно до частини четвертої ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області та з 1 березня 2015 року отримує пенсію за віком по списку № 1 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

До 1 березня 2015 року ОСОБА_2 перебував на обліку та одержував пенсію за вислугу років в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

5 березня 2015 року позивач звернувся до УПФ України в Носівському районі Чернігівської області із заявою про призначення йому пенсії за віком на загальних підставах, у зв'язку з тим, що в нього з'явилося таке право.

16 квітня 2015 року ОСОБА_3, яка діяла на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2, звернулася до УПФ України в Носівському районі Чернігівської області із заявою, в якій просила надати роз'яснення причин застосування показника середньої заробітної плати за 2007 рік при призначенні пенсії за віком ОСОБА_2, а не показника середнього заробітку по Україні за три роки, що передують року звернення за пенсією, що підтверджується копією заяви (а.с. 5).

Однак, листом від 28 квітня 2015 року за вих. № 6/05/К-2 УПФ України в Носівському районі Чернігівської області повідомило позивачу про те, що оскільки він до 1 березня 2015 року отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», то при переведенні на пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» можливо застосувати показник середньої заробітної плати (доходу), що враховувався для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в році, в якому він вперше звернувся за призначенням пенсії.

Вважаючи порушенням своїх прав з боку пенсійного органу та з метою їх відновлення ОСОБА_2 звернувся за захистом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно застосовано показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік (1 197 грн 91 коп.) при призначенні ОСОБА_2, пенсії за віком, та наявні підстави для зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії за віком, призначеної ОСОБА_2, у відповідності до частини другої ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», а саме із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 1 березня 2015 року.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закон № 2262-ХІІ), Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-ІV) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

За приписами ст. 1-1 Закону № 2262-ХІІ, законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Водночас, згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Так, частиною першою статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 зазначеного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Проаналізувавши наведені правові норми в їх сукупності з обставинами справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що частиною третьою статті 45 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок призначення пенсії шляхом переведення з одного виду пенсії на інший , призначеного саме за цим Законом, отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Однак,у випадку із заявою позивача має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.Так позивачу було вперше призначено пенсію відповідно до Закону №2262-Х11,який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії,а за призначенням пенсії по Закону №1058-1У він звернувся вперше.Крім того,після звільнення з органів позивач продовжував працювати ,що вбачається з його заяви до відповідача(а.с.5), та продовжував сплачувати страхові внески,тому колегія суддів вважає,що суд першої інстанції правильно задовольнив позовні вимоги позивача.

Слід відмітити і те, що аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що застосування відповідачем показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік (1 197 грн 91 коп.) при призначенні ОСОБА_2, пенсії за віком є порушенням охоронюваних законом прав та інтересів останнього.

Згідно із частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Носівському районі Чернігівської області - залишити без задоволення, а постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 30 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

Повний текст виготовлено: 07 серпня 2015 року.

.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Твердохліб В.А.

Бужак Н.П.