Справа № 2а-14979/11/2670
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

15 листопада 2011 року № 2а-14979/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1

до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини

про визнання незаконною бездіяльності вчинення певних дій та стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконною бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо розгляду його звернень, стягнення матеріальної шкоди та вчинення певних дій.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2011 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви до 18 листопада 2011 року.

На виконання ухвали суду позивач надав пояснення відносно ухвали про залишення позовної заяви без руху та просить суд звільнити його від сплати судового збору на підставі частин другої, восьмої, десятої статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито».

Відповідно до частини другої статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито»(в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду, далі Декрет) від слати судового збору звільняються позивачі - за позовами, що випливають з авторського права, а також з права на відкриття, винахід, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, топографії інтегральних мікросхем, сорти рослин та раціоналізаторські пропозиції.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що позивачі звільняються від сплати судового збору на підставі частини другої статті 4 Декрету у разі звернення до суду, зокрема із позовом щодо визнання права на винахід, а тому доводи позивача про те, що він звільнений від сплати судового збору в звязку з тим, що він є автором 48 винаходів судом до уваги не приймаються.

Відповідно до частини восьмої статті 4 Декрету від сплати судового збору звільняються позивачі - за позовами про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином.

Відповідно до частини 10 статті 4 Декрету від сплати судового збору звільняються державні й громадські органи, підприємства, установи, організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених чинним законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує бездіяльність Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо розгляду його звернення, а тому посилання позивача на частини восьму та десяту статті 4 Декрету є безпідставними.

За таких обставин, суд не вбачає підстав щодо звільнення позивача від сплати судового збору на підставі Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито».

Згідно статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Перелічені недоліки повинні бути усунені позивачем у строк до 15 грудня 2011 року шляхом подання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору через канцелярію суду (або надіслання поштою) з посиланням на реквізити даної ухвали.

Керуючись статтею 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до 15 грудня 2011 року.

2. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом першим частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, передбаченим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Бояринцева