Справа № 2-а-7227/11
Суддя: Кириленко Т. В.
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ун. № 2-а-7227/11
пр. № 2-а/2608/245/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Вольф Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві про зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити йому надбавку до пенсії як інваліду війни ІІ-ї групи в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, посилаючись на те, що статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в редакції закону № 3551-ХІІ від 1.01.1999р. інвалідам війни ІІ гр. передбачено підвищення до пенсії в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком. 5.10.2005р. Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким ст. 13 викладена в такій редакції: «Інвалідам війни ІІ групи пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується в розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність». Однак відповідач не має права застосовувати даний закон та виплачувати йому підвищення в розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, оскільки такі зміни не відповідають ч. 3 ст. 22 Конституції України.

Позивач в судовому засідання позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність згідно ч. 4 ст. 128 КАС України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно посвідчення № 091151 є інвалідом ІІ гр. з 13.03.1993р. і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни /ас 6/.

Статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»(у редакції, що діяла з 1995р. по 1.01.2006р.) встановлено, що інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються в розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 3 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»№ 2939-ІУ, який набрав чинності з 1 січня 2006р., крім пунктів 2 і 5, які набирають чинності з 1 липня 2006р., та пункту 4, який набирає чинності з 1 січня 2007р., постановлено: частину четверту статті 13 викласти в такій редакції: «Інвалідам війни ІІ групи пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується в розмірі 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність». Зміни до зазначеної норми не вносились, та останні не визнані неконституційними.

Таким чином, право на виплату підвищення до пенсії у розмірі 350% мінімальної пенсії за віком позивач мав до 1 січня 2006року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.01.2012р. вимоги позивача про зобовязання вчинити дії за період з 13.03.1996р. по 31.12.2005р. залишено без розгляду.

Як видно з розрахунку пенсії по пенсійній справі 89/29505 від 12.01.2012р., позивачу виплачується підвищення як інваліду війни ІІ групи в розмірі 328грн. 80коп., що становить 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (822грн. х 40% = 328,80грн.) /ас 16/.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивачеві виплачується щомісячне підвищення до пенсії в розмірі, передбаченому чинним законодавством, а тому законних підстав для задоволення позову у суду немає.

Посилання позивача на те, що зміни до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не відповідають ч. 3 ст. 22 Конституції України суд вважає безпідставним, оскільки такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) у встановленому порядку дані зміни не визнавались.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 100, 158-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобовязання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя