Справа № 2а-3521/10/0970
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2010-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2010 р. Справа № 2a-3521/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Грицюка П.П.

при секретарі Кузишин Р.М.

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: державної податкової інспекції в Верховинському районі Івано-Франківської області,

до відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,

про стягнення заборгованості за рахунок активів за січень-вересень 2010 року в сумі 1349,68 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2010 року державна податкова інспекція в Верховинському районі (далі - позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по сплаті єдиного податку за січень-вересень 2010 року в сумі 1349,68 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач допустив заборгованість по сплаті єдиного податку в сумі 1349,68 грн., чим поруши вимоги Закону України "Про систему оподаткування" та Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва".

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав вказаних в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не подав. За таких обставин суд вбачає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності відповідача.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон України "Про систему оподаткування" визначає принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про систему оподаткування" платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Пункт 1 статті 20 Закону України "Про систему оподаткування" передбачає, що контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законами.

Згідно Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва" встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва, зокрема в статті 2 зазначено, що суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Відповідно частини 5 статті 2 вказаного Указу Президента України суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Згідно підпункту 5.2.1. пункту 5.2. статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом та визначене в податкових вимогах, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків визначених підпунктом 5.2.2. цього пункту, який передбачає процедуру апеляційного узгодження даного зобовязання, шляхом подання скарг до вищестоящих за підпорядкуванням контролюючих органів та звернення до суду.

Відповідно до підпункту 5.4.1. пункту 5.4 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Підпунктом 6.2.1. пункту 6.2. статті 6 зазначеного Закону передбачено, що в разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Підпункт 3.1.1 пункт 3.1 статті 3 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" встановлює, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Судом встановлено, що відповідач є платником єдиного податку у відповідності до свідоцтва серії Ж №283200 від 22.12.2009 року (а.с.11). Дане право відповідача щодо застосування спрощеної системи оподаткування підтверджується також його заявою від 16.12.2009 року (а.с. 10).

Встановлено, що відповідач здійснює підприємницьку діяльність у сфері виготовлення та реалізація столярних виробів.

Згідно рішення Верховинської районної ради Івано-Франківської області від 30.01.2009 року Про затвердження ставок єдиного податку для субєктів підприємницької діяльності фізичних осіб, відповідачем обрано вид діяльності виготовлення та реалізація столярних виробів, що оподатковується єдиним податком за ставкою 100 гривень на місяць ( з використанням не менше 2-х найманих працівників 80 грн.; з використанням не менше 3-х найманих працівників 60 грн.) (а.с. 14).

Відповідно до частини 4 статті 2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва" у разі коли платник єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з використанням найманої праці або за участю у підприємницькій діяльності членів його сім'ї, ставка єдиного податку збільшується на 50 відсотків за кожну особу.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач використовує найману працю однієї особи ОСОБА_3 (а.с. 10), а тому щомісячна ставка єдиного податку становить 150 гривень.

Судом встановлено, що у звязку з несплатою поточних нарахувань по єдиному податку в установлені терміни, на день розгляду справи судом, за відповідачем рахується заборгованість за січень-вересень 2010 року в сумі 1349,68 грн., що підтверджується довідкою за № 18 станом на 24.09.2010 року (а.с.17), карткою особового рахунку платника.

Також, судом встановлено, що 27.02.2010 року Державною податковою інспекцією в Верховинському районі Івано-Франківської області направлено податкову вимогу форми Ф1 № 1/55 в сумі 299,68 грн. В подальшому 29.03.2010 року позивачем виставлено податкову вимогу форми Ф2 № 2/78 в сумі 599,68 грн. Проте відповідач суму виставленого боргу не сплатив.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума податкових зобовязань в розмірі 1349,68 грн. є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено. Будь-яких доказів, які свідчать про сплату податкового зобов'язання на час розгляду справи суду не надав.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний погасити податковий борг. Наявність такого обовязку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обовязок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок активів боржника з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (78730, с. Зелене, Верховинський район, Івано-Франківська область, ідентифікаційний код НОМЕР_1) в дохід бюджету заборгованість по сплаті єдиного податку за січень-вересень 2010 року в сумі 1349 (одну тисячу триста сорок дев'ять) гривень 68 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_4

Постанова складена в повному обсязі 15.11.2010 року.