Справа № 2114/2-а-6494/11
Суддя: Дзиговський Ю. В.
Дата ухвалення: 2012-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2114/2-а-6494/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2012 року Комсомольський районний суд м. Херсон в складі:

головуючого судді: Дзиговського Ю.В.

при секретарі: Сікора О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Управління МВС України в Херсонській області про зобовязання призначити пенсію, суд

встановив:

16.05.2006 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з 08.12.1982 року по 09.04.1996 року він служив в органах внутрішніх справ на посаді міліціонера водія патрульно-постової служби УМВС України в Херсонській області. Після досягнення сорока пятирічного віку ОСОБА_1 звернувся до УМВС України в Херсонській області із заявою про призначення йому пенсії на підставі п. бст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ в редакції від 06.08.2002 року, однак отримав відмову. В звязку з чим, позивач просив суд визнати протиправними дії УМВС України в Херсонській області щодо відмови в призначенні йому пенсії та зобовязати призначити йому пенсію з 01.01.2006 року на підставі вищезазначеної норми закону.

В судовому засіданні позивач та його представник збільшили позовні вимоги, просили суд визнати за ОСОБА_1 право на пенсію з 01.11.2005 року вiдповiдно до п. бст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення вiйськовослужбовцiв, осiб начальницького та рядового складу органiв внутрiшнiх справ та деяких інших осiбв редакції, що дiяла на момент звернення з заявою про призначення пенсії; зобов'язати УМВС України в Херсонськiй областi оформити пенсiйну справу на ОСОБА_1 та передати її до Головного Управлiння Пенсiйного фонду України в Херсонськiй областi; зобов'язати Головне Управлiння Пенсiйного фонду України в Херсонськiй областi призначити та здiйснити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.11.2005 року вiдповiдно до п. бст.12 Закону України Про пенсiйне забезпечення вiйськовослужбовцiв, осiб начальницького та рядового складу органiв внутрiшнiх справ та деяких iнших осiбв редакцiї, що дiяла на момент звернення із заявою про призначення пенсiї, та в подальшому виплачувати згiдно дiючого законодавства.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не дотримано процедури оформлення пенсії. Просив в задоволенні позову відмовити в звязку з його необґрунтованістю.

Представник УМВС України в Херсонській області в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_1 подано неправильне тлумачення ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення вiйськовослужбовцiв, осiб начальницького та рядового складу органів внутрiшнiх справ та деяких інших осiб, оскільки на момент звільнення з органів внутрішніх справ позивач не мав двадцяти пятирічного загального трудового стажу, що є однією з основних вимог, він не має право на пенсію. Просив в задоволенні позову відмовити через його необґрунтованість.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

У відповідності до трудової книжки, ОСОБА_1, позивач по справі, з 08.12.1982 року по 09.04.1996 року перебував на службі в органах внутрішніх справ на посаді міліціонера водія патрульно-постової служби УМВС України в Херсонській області. Був звільнений через службову невідповідність.

На час звільнення зі служби, ОСОБА_1 досяг тридцяти восьмирічного віку, його трудовий стаж в органах внутрішніх справ склав 13 років 04 місяці 01 день, загальний трудовий стаж не більше 24 років.

На той час умови призначення пенсій за вислугу років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначались п. бст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення вiйськовослужбовцiв, осiб начальницького та рядового складу органів внутрiшнiх справ та деяких інших осiб від 09.04.1991 року N 2262-XII та передбачали наявність у особи, звільненої зі служби за вислугу років, за віком, за станом здоров'я, у зв'язку із скороченням штатів або організаційними заходами, досягнення на день звільнення 45-річного віку, наявність загального трудового стажу 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.

Оскільки, позивач не відповідав вимогам даної норми закону на час свого звільнення з органів внутрішніх справ, він не звертався із заявою про призначення йому пенсії.

Законом України від 04.07.2002 року N 51-IV було внесено зміни в п. бст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення вiйськовослужбовцiв, осiб начальницького та рядового складу органів внутрiшнiх справ та деяких інших осiб, в результаті чого змінилися підстави призначення пенсії за вислугу років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

З листа УМВС України в Херсонській області № 2/К-27 від 15.11.2005 року вбачається, що на початку листопада 2005 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років на підставі п. бст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення вiйськовослужбовцiв, осiб начальницького та рядового складу органів внутрiшнiх справ та деяких інших осiб(із змінами та доповненнями на момент звернення), однак йому було відмовлено через відсутність на момент звільнення двадцяти пятирічного загального трудового стажу.

При цьому, згідно п бст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення вiйськовослужбовцiв, осiб начальницького та рядового складу органiв внутрiшнiх справ та деяких інших осiбв редакції, що дiяла на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії (із змінами та доповненнями станом на 11.10.2005 року), право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, звільнені зі служби незалежно від підстав та часу звільнення і досягли 45-річного віку, крім осіб, позбавлених військових або спеціальних звань, а також звільнених із служби у зв'язку з засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, або вчиненням корупційного діяння, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні.

У відповідності до п. бч.1, ч.4 ст.50 Закону України Про пенсійне забезпечення вiйськовослужбовцiв, осiб начальницького та рядового складу органiв внутрiшнiх справ та деяких інших осiбв редакції, що дiяла на момент звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії (станом на 11.10.2005 року), пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, - з дня звільнення зі служби, але не раніше того дня, до якого їм надавалося грошове забезпечення, а членам сімей цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше дня, до якого йому виплачено грошове забезпечення чи пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

З п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про окремі питання застосування судами України законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб від 15.04.2005 року № 4 вбачається, що відповідно до статей 1, 2, 12 Закону N 2262-XII право на довічну пенсію за вислугу років набувають військовослужбовці та інші особи, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, за наявності на день звільнення зі служби встановленої вислуги: 20 років і більше - на підставі п. аст. 12 Закону N 2262-XII. Військовослужбовці, які звільняються зі Збройних Сил України у зв'язку з реформуванням останніх, мають право на цю пенсію за наявності 15 років вислуги й за умови, що їм виповнилося 45 років (п. 11 ст. 1 Закону від 15 червня 2004 року N 1763-IV Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей). Виняток із цього правила встановлено п. бст. 12 Закону N 2262-XII (в редакції Закону від 4 липня 2002 року N 51-IV, який набув чинності 6 серпня 2002 року) для військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, раніше звільнених зі служби. На підставі цього Закону починаючи з 6 серпня 2002 року незалежно від підстав та часу звільнення їм може бути призначена пенсія за умови, що цим особам виповнилося 45 років (а інвалідам війни - незалежно від віку) і що вони мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і шести місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ чи в державній пожежній охороні. Військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію згідно із Законом N 2262-XII, пенсії призначаються і виплачуються лише після звільнення їх зі служби.

Таким чином, після введення у дію Закону України від 04.07.2002 року N 51-IV, яким внесено зміни до п. бст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення вiйськовослужбовцiв, осiб начальницького та рядового складу органів внутрiшнiх справ та деяких інших осiб, ОСОБА_1 набув право на пенсію, оскільки на листопад 2005 року він досяг сорока семирічного віку, мав загальний трудовий стаж більше 25 років, з яких служба в органах внутрішніх справ становила більше 12 років 6 місяців.

Суд не може взяти до уваги посилання представника УМВС України в Херсонській області на необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 через відсутність на момент його звільнення двадцяти пятирічного загального трудового стажу, що позбавляє його права на призначення пенсії за вислугу років, оскільки нормою ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення вiйськовослужбовцiв, осiб начальницького та рядового складу органiв внутрiшнiх справ та деяких інших осiб(із змінами та доповненнями станом на 11.10.2005 року) не передбачено існування такого стажу саме на час звільнення з органів внутрішніх справ.

Суд також не бере до уваги посилання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 через недотримання ним процедури оформлення пенсії, так як на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії діяв Закон України Про пенсійне забезпечення вiйськовослужбовцiв, осiб начальницького та рядового складу органів внутрiшнiх справ та деяких інших осiб(із змінами та доповненнями станом на 11.10.2005 року), частиною 2 статті 10 якого передбачалось, що пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей згідно з цим Законом здійснюється Міністерством оборони України, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону України, Управлінням державної охорони, органами управління інших військових формувань, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною податковою адміністрацією України, Державним департаментом України з питань виконання покарань, Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. На вимогу норм даного Закону, ОСОБА_1 у листопаді 2005 року звернувся до Управління МВС України в Херсонській області із заявою про призначення йому пенсії, однак отримав відмову.

Вважаючи таку відмову незаконною, ОСОБА_1, у відповідності до ст.6 КАС України, скористався своїм правом на судовий захист та звернувся до суду із даним позовом.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадянвід 02.11.2006 року № 1522 визначено Міністерству внутрішніх справ та іншим органам, що здійснюють призначення пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осібзабезпечити проведення інвентаризації пенсійних справ, виплатних та інших документів, необхідних для виконання функцій з призначення і виплати пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, передачу їх до 1 січня 2007 року органам Пенсійного фонду України згідно з актами, складеними за формою, що затверджується органами, зазначеними у цьому пункті, за погодженням з Пенсійним фондом України, та виплату пенсій до визначеного строку.

Таким чином, починаючи з 01.01.2007 року та на теперішній час призначення і виплата пенсій здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що є правові підстави для визнання за ОСОБА_1 права на пенсію у відповідності до п. бст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення вiйськовослужбовцiв, осiб начальницького та рядового складу органів внутрiшнiх справ та деяких інших осiб(із змінами та доповненнями станом на 11.10.2005 року), починаючи з 01.11.2005 року. При цьому, оскільки управлінням МВС України в Херсонській області пенсійна справа на позивача не оформлювалася та у відповідності до п.3 постанови Кабінету Міністрів України Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян від 02.11.2006 року № 1522, до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області не передавалася, суд вважає за необхідне зобов'язати УМВС України в Херсонськiй областi оформити пенсійну справу на ОСОБА_1 та передати її до Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонськiй областi для подальшого призначення та здійснення відповідних виплат.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 11, 94, 99, 100, 159 163, 256 КАС України, Законом України Про пенсійне забезпечення вiйськовослужбовцiв, осiб начальницького та рядового складу органів внутрiшнiх справ та деяких інших осiб(із змінами та доповненнями станом на 11.10.2005 року), постановою Пленуму Верховного Суду України Про окремі питання застосування судами України законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб від 15.04.2005 року № 4, постановою Кабінету Міністрів України Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадянвід 02.11.2006 року № 1522, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Управління МВС України в Херсонській області про зобовязання призначити пенсію - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на пенсію з 01.11.2005 року вiдповiдно до п. бст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення вiйськовослужбовцiв, осiб начальницького та рядового складу органів внутрiшнiх справ та деяких інших осiб(із змінами та доповненнями станом на 11.10.2005 року).

Зобов'язати Управління МВС України в Херсонській області оформити пенсійну справу на ОСОБА_1 та передати її до Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонськiй областi.

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Херсонськiй областi призначити та здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії вiдповiдно до п. бст.12 Закону України Про пенсiйне забезпечення вiйськовослужбовцiв, осiб начальницького та рядового складу органiв внутрiшнiх справ та деяких інших осiб(із змінами та доповненнями станом на 11.10.2005 року), починаючи з 01.11.2005 року та в подальшому виплачувати згідно діючого законодавства.

Постанова підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя:ОСОБА_2