Справа № 800/257/15
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

21 липня 2015 року м. Київ справа № 800/257/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Швець В.В., вирішуючи питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання утриматися від бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

20 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати бездіяльність Президента України як гаранта Конституції та законів України під час розгляду справи (та як гаранта конституційного права) за справою Апеляційного суду Дніпропетровської області (провадження № 22 ц 774/6579/14);

- зобов'язати Президента України утриматися від бездіяльності, щодо виконання ним договірних відносин між ОСОБА_1 та Президентом України в розумінні статті 104 Конституції України (як гарантом Конституції України (зокрема ОСОБА_1 конституційного права) та законів України) (пункт 3 частина четверта статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України);

- згідно пункту 2 частини четвертої статті 105 КАС України зобов'язати Президента України вчинити певні дії щодо захисту конституційних прав позивача, ініціювати питання перед Вищою радою юстиції, ВКК та ВРУ зняття з суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області - Петешенкова М.Ю., суддів Пономарь З.М. та Черненкової Л.А. з підстав розуміння пункту 3 та пункту 5 частини четвертої статті 126 Конституції України (пункту 5 частини четвертої статті 105 КАС України);

- зобов'язати Президента України виконати не вчинену дію, а саме як гаранта конституційного права при розгляді справи Апеляційного суду Дніпропетровської області (провадження № 22 ц 774/6579/14), ініціювання перед Генеральним прокурором України порушення кримінальної справи у розумінні статті 375 Кримінального кодексу України відносно суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області Петешенкова М.Ю., суддів Пономарь З.М. та Черненкової Л.А. за судове рішення від 23 лютого 2015 року, (внаслідок чиїх протиправних дій я став потерпілим), всупереч розумінню статей 8, 68, 129 Конституції України були ухвалені незаконні та необґрунтовані рішення (пункт 5 частини четвертої статті 105 КАС України);

- зобов'язати Президента України виконати не вчинену дію, а саме взяти безпосередню участь в перегляді судового рішення від 23 лютого 2015 року з підстав розуміння статті 104 Конституції України за нововиявленими обставинами (частини перша та друга статті 361 ЦПК України) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину розуміння статті 375 КК України, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення (пункту 5 частини четвертої статті 105 КАС України);

- судові витрати стягнути з відповідача;

- залишити позов ОСОБА_1 без розгляду , якщо під час підготовки справи до розгляду будуть звільнені з посад суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області Петешенкова М.Ю., суддів - Пономарь З.М. та Черненкової Л.А. з підстав розуміння пункту 3 та пункту 5 частини четвертої статті 126 Конституції України та притягнути до кримінальної відповідальності у розумінні статті 375 КК України.

Пунктом 6 частини першої статті 3 КАС України визначено, що адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства визначено захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У контексті з положеннями частини першої статті 6 КАС України, яка передбачає право на судовий захист, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах при здійсненні суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Частиною другою статті 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Частиною четвертою статті 18 КАС України передбачено, що Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України визначені у статті 171-1 КАС України.

Відповідно до частини першої вказаної статті правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; актів Вищої ради юстиції; дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції; рішень, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Частиною п'ятою статті 171-1 КАС України встановлено, що Вищий адміністративний суд України за наслідками розгляду справи може:

1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України незаконним повністю або в окремій його частині;

2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправними, зобов'язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду юстиції, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України вчинити певні дії.

Зазначені норми закону визначають вичерпний перелік спорів, віднесених до повноважень Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, до предметної підсудності Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції віднесені лише справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України і цей суд не наділено повноваженнями щодо розгляду інших категорій справ та інших позовних вимог.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач фактично ставить питання про зняття з посади суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області Петешенкова М.Ю., Пономарь З.М. та Черненкової Л.А.

Окрім того, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачем не вказано у чому саме полягає протиправна бездіяльність Президента України і не наведено правового обґрунтування в цій частині, не вказано про захист яких прав, свобод чи інтересів позивача у публічно-правових відносинах подано цей адміністративний позов та не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує наявність порушень таких його прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Посилаючись на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2012 року у справі К/9991/66046/12, відповідно до якої позивача звільнено від сплати судового збору за подання його касаційної скарги, останній подав письмове клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Частиною першою статті 88 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Оскільки ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2012 року позивача звільнено від сплати судового збору лише за подання у листопаді 2012 року касаційної скарги К/9991/66046/12 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2012 року у справі за його позовом до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Президент України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, про визнання дій протиправними, то вона не може бути підставою для звільнення позивача у 2015 році за подання до Вищого адміністративного суду України, як суду першої інстанції, адміністративного позову.

Відтак, для звільнення від сплати судового збору позивачу необхідно надати докази свого майнового стану на час звернення з адміністративним позовом до суду.

Таким чином, позивачем не зазначено чітко і зрозуміло зміст позовних вимог згідно з частиною четвертою статті 105 КАС України і виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, не вказано, на захист яких прав, свобод чи інтересів у публічно-правових відносинах подано вказаний позов та не надано доказів, які можуть бути використані судом або причини неможливості їх надання. До заяви також не додано документ про сплату судового збору чи документ, який би підтверджував наявність пільг щодо сплати судового збору.

Отже, позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до вимог статей 105, 106 КАС України, з урахуванням положень статті 171-1 КАС України, надати документ про сплату судового збору чи документ, який би підтверджував наявність пільг щодо сплати судового збору. Крім того, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються його позовні вимоги, слід надати докази (або зазначити причини неможливості їх подання) на підтвердження порушених прав позивача з боку відповідача, саме при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку, достатнього для усунення зазначених вище недоліків.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини третьої статті 108 КАС України.

Керуючись статтями 105, 106, 108, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяви ОСОБА_1 до Президента України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання утриматися від бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - п'ять днів з моменту її отримання.

Роз'яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява повертається особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Швець