Справа № 826/1848/15
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1848/15 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М. Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

05 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретаря судового засідання Драч М.Ю., за участі представників позивача Вітренко М.Ю., Івасюк І.Ю., представника третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Україна" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2015 року у адміністративній справі № 826/1848/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Україна" до державного реєстратора реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа - ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

06.02.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сівер Україна" (надалі ТОВ "Сівер Україна") звернулося до суду з позовом, який був уточнений, до державного реєстратора реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рябоконь Олени Ікарівни, третя особа - ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасувати рішення щодо державної реєстрації від 29.12.2014р. права власності за ОСОБА_5 на нежилі приміщення АДРЕСА_1, загальною площею 564.50кв.м., що складає 50/100 частини від нежилих приміщень площею 1134.70 кв.м. за тією . вказаною адресою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішення відповідача є незаконним, оскільки вказані приміщення належать на праві власності позивачу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2015 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законом.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2015 р. як таку, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

В судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги, представник третьої особи заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 25.11.2013 р. ОСОБА_5 через свого представника звернувся до реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві із заявою про державну реєстрацію за ним на праві власності нежилих приміщень АДРЕСА_1.

05.12.2013р. відповідачем було прийнято рішення № 8684694 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв'язку з тим, що заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, а у Єдиному реєстрі заборон та Єдиному реєстрі іпотек є записи про обтяження, а також у поданій довіреності не зазначено, що уповноважена особа має право представляти інтереси в органі державної реєстрації з питань реєстрації права власності.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2014 р., яка ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015р. та Вищого адміністративного суду України від 09.06.2015р. залишена без змін, при розгляді справи № 826/20988/13-а скасовано вищевказане рішення відповідача від 05.12.2013 р. № 8684694 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень та зобов'язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_5 від 25.12.2013 р. з урахуванням висловлених висновків суду у рішенні.

На виконання постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 28.02.2014 р. відповідачем було прийнято спірне рішення щодо державної реєстрації від 29.12.2014р. права власності за ОСОБА_5 на нежилі приміщення АДРЕСА_1. Підставою виникнення права власності третьої особи на нежилі приміщення є договір купівлі-продажу від 27 вересня 2004 року, реєстраційний № 2672.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952) визначені правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення у Згідно ст.2 Закону №1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 5 ст. 3 Закону №1952 передбачено, що державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону №1952, а саме: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною 2 статті 9 Закону № 1952 визначені повноваження державного реєстратора.

Статтею 19 Закону №1952 передбачений перелік підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації (п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1952).

У відповідності до ч. 7 ст. 15 Закону № 1952 розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень.

Відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою КМ України № 868 від 17.10.2013р. затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (надалі Порядок № 868).

З матеріалів справи вбачається, що спірне рішення відповідачем було прийнято на виконання постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 28.02.2014 р. у справі № 826/20988/13-а.

Вказане рішення було оскаржено ТОВ «Сівер Україна» до Вищого адміністративного суду України. Касаційна скарга ТОВ «Сівер Україна» була обґрунтована тим, що відповідачем порушено його, оскільки вважає, що вказане спірне нерухоме майно належить йому на праві власності.

Вищий адміністративний суд України відмовляючи у задоволенні касаційної скарги зазначив, що ТОВ «Сівер Україна» має на праві власності інше майно, тому в даних спірних правовідносинах відсутнє порушення його прав та інтересів.

Частиною 1 ст.72 КАС України визначено, що обставини встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, не доказуватися при розгляду інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини.

Враховуючи вищенаведені норми закону та встановлені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законом.

Згідно з частиною 4 статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено 06.08.2015р.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Україна" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2015 року, залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2015 року у адміністративній справі № 826/1848/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сівер Україна" до державного реєстратора реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа - ОСОБА_5, про визнання протиправним та скасування рішення, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

М.І. Кобаль

.

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.