Справа № 820/7041/15
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 серпня 2015 р. № 820/7041/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Таранової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання дій неправомірними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" звернулось до належного суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Західної об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо складання акту документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" № 1164/20-33-22-03-07/32674729 від 19.06.2015 року з необрунтованим висновком про порушення ним приписів ПКУ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 01.07.2015 року № , прийняте щодо нього.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що при прийнятті спірного рішення щодо проведення перевірки податковим органом, як і при її проведенні та і при оформленні результатів мало місце не дотримання вимог податкового законодавства, оскільки висновки акту перевірки базуються на припущеннях і не підтверджуються об"єктивними даними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Маслова О.Г. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю Піскун О.В. проти позову заперечувала, посилаючись на те, що під час призначення та проведення вказаної перевірки, за наслідками якої було складено відповідний акт, фахівці податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства, а прийняте за результатами перевірки рішення є законним, у зв'язку з тим, що у складеному за результатами перевірки акті були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, за що згідно до Податкового кодексу України позивачу були визначені податкові зобов'язання на підставі оскаржуваного рішення, а тому у задоволені позовних вимог просить відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що фахівцями Західної об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" з питання дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ "РИБОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ" () у вересні 2014 р., та їх подальшої реалізації або використання у господарській діяльності підприємства, за результатами якої 19.06.2015 р. був складений акт за № 1164/20-33-22-03-07/32674729, де були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, а саме:

- п. 44.1 ст. 44, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством за перевіряємий період занижено суму ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 174 090 грн..

За наслідками вказаного акту перевірки відповідачем стосовно позивача було прийняте податкове повідомлення-рішення від 07.07.2015 року № , згідно до якого йому було донараховано відповідне грошове зобов'язання на загальну суму 261 135,00 грн.

При вирішенні даного спору, суд враховує наступні обставини та нормативні положення.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не надав належних доказів правомірності оскаржуваного рішення, оскільки, як вбачається з наявних письмових доказів факти вказаних порушень позивачем вимог податкового законодавства не знайшли свого підтвердження при судовому розгляді та спростовуються наступним.

Судом встановлено, що підставою для висновків податкового органу щодо вищевказаних порушень з боку позивача, є відсутність факту реального вчинення ним господарських операцій з його контрагентом - ТОВ "РИБОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ", які позивач мав на підставі укладеного договору поставки від 03.03.2014 р. № РК-01/03, що базується на довідці "Про результати проведення зустрічної перевірки ТОВ "Рибопромислова компанія" щодо документального підтвердження господарських взаємовідносин з постачальниками ТОВ "Альвіком", ТОВ "Вінор Комплект", їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.09.2014 р. по 30.09.2014р." №829/20-33-11-04-07/39067392, складено Західною ОДПІ міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області.

Дана обставина була покладена відповідачем в обгрунтування порушень вимог податкового законодавства, допущених позивачем при здійсненні господарської діяльності, що на думку суду є безпідставним, з огляду на наступне.

Так, у п. 198.1 ст. 198. Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 визначено, - датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При судовому розгляді встановлено, що укладений між позивачем та вищевказаним контрагентом правочин є дійсним, виконаним сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень, ні ким не оскарженим та у судовому порядку не визнаний не дійсним.

Виконання умов договору підтверджується наданими до матеріалів справи первинними документами, бухгалтерської та податкової звітності, які виписані відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні" і п. 2.4. ст. 2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

Статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" дається поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо-безпосередньо після її закінчення.

В даному випадку позивачем такі документи в повному обсязі були надані як до перевірки так і до суду. При цьому відповідна сторона жодних зауважень до них не мала, а від так, суд не має підстав піддавати сумніву реальність вчинення позивачем господарських операцій в періоді, що перевірявся.

Також, суд вважає безпідставним посилання відповідача на довідку "Про результати проведення зустрічної перевірки ТОВ "Рибопромислова компанія" щодо документального підтвердження господарських взаємовідносин з постачальниками ТОВ "Альвіком", ТОВ "Вінор Комплект", їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.09.2014 р. по 30.09.2014р." №829/20-33-11-04-07/39067392, складеної Західною ОДПІ міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, яка не може бути взята судом до уваги, оскільки нормами діючого законодавства України не передбачено можливість посилання ДПІ в ході проведення перевірки одного суб'єкта господарювання на акти чи довідки перевірок інших суб'єктів господарювання.

Також, суд звертає увагу, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству установчих документів постачальників товару та дотримання ними вимог податкового законодавства.

Навіть якщо контрагент позивача не виконав своїх зобов'язань по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

А від так, суд не може погодитися, що оскаржуване рішення є законним та обгрунтованим.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її оскаржуване рішення, як суб'єкта владних повноважень, є неправомірним, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову у цій частині, оскільки таким чином буде дотримано принцип повного захисту прав та інтересів позивача в розумінні ч. 2 ст. 11 КАСУ.

Щодо решти позовних вимог, а саме: стосовно протиправності дій відповідача зі складання акту документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" № 1164/20-33-22-03-07/32674729 від 19.06.2015 року, то вони є необгрунтованими та задоволення їх не є доцільним, з підстав викладеного вище.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу частково підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 414,12 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 01.07.2015 р. № , прийняте щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор".

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" (61052, м. Харків, вул. Енгельса, буд. 29-А. к. 901, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 414,12 (чотириста чотирнадцять) грн. 12 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 07.08.2015 року.

Суддя Самойлова В.В.