Справа № 1806/2-а-856/11
Суддя: Кондратенко М. В.
Дата ухвалення: 2012-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №1806/2-а-856/11
Провадження №1806/2-а-16/12

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2012 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді Кондратенко М.В. , при секретарі Безкровній К.Г. розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управлiння Пенсiйного фонду Укрaїни в Ковпаківському районi м. Суми про перерахунок і виплату пенсії, а також до Управління праці і соціального захисту населення Сумської міської ради про перерахунок і виплату недоотриманої матеріальної допомоги

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовує тим, що має другу категорiю як особа, що потерпiла внаслiдок Чорнобильської катастрофи.

А згідно ст. 50 цього Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», , має право на отримання додаткової пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Однак відповідач- Управлiння Пенсiйного фонду Укрaїни в Ковпаківському районi м. Суми виплачує йому пенсію у менших розмірах, чим передбачено зазначеним вище Законом.

Також згідно вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має право на щорічну матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат, яка / допомога / виплачується органами соціального захисту населення .

Управлінням праці та соціального захисту населення Сумської міської ради така допомога йому виплачувалась, однак в менших розмірах , чим передбачено зазначеним вище Законом.

Тому просить ухвалити рішення, яким :

1. Визнати неправомірними дії відповідачів щодо не нарахування і виплати: додаткової пенсії відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ; а також матеріальної допомоги на оздоровлення у відповідності до вимог ст. 48 зазначеного Закону.

2. Зобов»язати Управління пенсійного фонду у Ковпаківському районі м. Суми здійснити перерахунок і виплату додаткової пенсії відповідно до вимог ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , що становить у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком , за період з 01.01.2007 р. по день ухвалення судового рішення.

3. Зобов»язати Управління праці і соціального захисту населення Сумської міської ради здійснити перерахунок і виплату щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат за період 2007-2010 роки.

4. Зобов»язати Управління пенсійного фонду у Ковпаківському районі м. Суми призначити йому додаткову пенсію та яка повинна становити 30 % від мінімальної пенсії за віком згідно вимог ч.1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» , а також відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

5. Зобов»язати Управління праці і соціального захисту населення Сумської міської призначити йому щорічну матеріальну допомогу на оздоровлення відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

6 . Відшкодувати понесені витрати за надання правової допомоги , що становить 500 грн.

7. Копію рішення надіслати для відома , розглянувши справу у його відсутність.

Відповідач - Управління пенсійного Фонду України в Ковпаківському районі м. Суми /правонаступником якого на день ухвалення судового рішення є Управління пенсійного фонду України у м. Суми / згідно поданого письмового заперечення позов не визнає, просить розглядати справу у свою відсутність, та зазначає, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні як отримувач пенсії за віком і потерпілий 2-ї категорії внаслідок аварії на ЧАЕС згідно Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Станом на 01.02.2011 р. розмір його основної пенсії складає 1119, 67 грн. , додаткова пенсія як особи і що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи - 112, 50 грн. Не заперечують, що відповідно до ст. 51 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на отримання додаткової пенсії за шкоду і спричинену здоров»ю, що становить 30 % від мінімальної пенсії за віком .

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям громадян пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» встановлено, що розрахунок пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст.54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проводиться виходячи з розміру 19 грн. 91коп., що відповідає вимогам Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва та захворювання, і пенсій у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 523 від 30.05.1997 р.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Проте ч.3 цього закону встановлює, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацем першим цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. Тобто, мінімальний розмір пенсій, визначений абзацем першим ч.1 ст. 28 закону щодо розрахунку пенсій , призначених відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуватись не може.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Внесеними змінами передбачено, що особам, віднесеним до 2-ї категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія у розмірі 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із Законом України «Про Державний бюджет України» і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

22 травня 2008 року ці зміни до Закону втратили чинність у звязку з прийняттям рішення Конституційним Судом України.

З метою збереження рівня соціального захисту окремих категорій громадян, постановою Кабунету Міністрів України від 22.05.2008 р. № 530 встановлена щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, відповідно до Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнорбильської катастрофи « ліквідаторам 2-ї категорії у розмірі 15 % до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат на пенсійні виплати здійснюється тільки за рахунок видатків державного бюджету.

Також зазначають, що позивачем пропущений строк, передбачений для звернення до суду по захисту своїх прав.

На підставі викладеного, просить відмовити у задоволені заявлених вимог / а.с.26-31/.

Відповідач - Управління праці і соціального захисту населення Сумської міської ради будучи повідомленим про час і день судового засідання явку свого представника не забезпечив. Однак зазначив у залученому до справи запереченні, що позов ОСОБА_1 Управлінням не визнається, тому що останнім пропущений строк позовної давності для звернення до суду по захисту своїх прав.

Законами України « Про Державний бюджет» на періоди 2007-2010 р. надано було право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат і ці положення не були визнані неконституційними. Тому позивачу за зазначений період виплачувалась матеріальна допомога у сумі та яка визначена постановою Кабінету Міністрів України за № 562 від 12.07.2005 року, що становить по 100 грн . кожного року. Тому вважають, що соціальні права , гарантії позивача не порушені і у позові просять відмовити / а.с. 24-25 /.

Суд, перевіривши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

1. Судом встановлено, що ОСОБА_1знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду м. Суми як отримувач пенсії за віком і потерпілий 2-ї категорії внаслідок аварії на ЧАЕС згідно Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Станом на 01.02.2011 р. розмір його основної пенсії складає 1119, 67 грн. , додаткова пенсія як особи і що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи - 112, 50 грн. , що вбачається з інформації, зазначеній у запереченні на позов і поданого відповідачем , а також копією посвідченням ліквідатора аварії на ЧАЕС / а.с. 9, 26-31 / .

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України , громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової, або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізацїі конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя та здоров'я, соціального захисту потерпілого населення, визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « , позивач має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, про що і не заперечує відповідач.

Однак виплата додаткової пенсії позивачу ОСОБА_1 здійснювалась Управлінням пенсійного Фонду України в Ковпаківському районі м. Суми у менших сумах , чим передбачено Законом , виходячи з розміру 19 грн. 91 коп., визначеного Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям громадян пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», а також на підставі вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2008 р. за № 530, якою встановлені розміри додаткових щомісячних пенсійних виплат за шкоду, заподіяну здоров»ю, відповідно до Закону України « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « , що становить для ліквідаторів 2-ї категорії 15 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що складає згідно поданого заперечення на позов, суму у розмірі 112, 50 грн.

Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 КАС України ,у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Отже, за Конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру додаткової пенсій застосуванню підлягають ст. 50, ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року за № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав громадян.

Частина 5 ст.54 Закону зазначає, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України. Але надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав громадян, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» - судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (зокрема, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягає застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобовязаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», бо іншого нормативно-правового акту та який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір - немає.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50 , 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як вбачається з поданого відповідачем заперечення на позов, ОСОБА_1 нараховувалась і виплачувалась додаткова пенсія відповідно до ст. ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « у редакції з змінами, внесеними п.п. 12 і 15 п. 28 розділу 11 Законом України « Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України « - що особам, віднесеним до 2-ї категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія у розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. за № 10-рп положення п.п. 12 і 15 п. 28 розділу 11 Законом України « Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України « визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Таким чином , відповідно до зазначеного рішення Конституційного Суду та приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України, відповідач- Управління пенсійного фонду з 22.05.2008 р. повинен був діяти відповідно з приписами ст. ст. 50 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « до змін, які були внесені Законом України ««Про Державний бюджет України на 2008 рік « . Однак відповідач діяв всупереч зазначеного, чим порушив пенсійні права ОСОБА_1

Ухвалою суду від 21.02.20112 р. вимоги позивача щодо захисту своїх порушених пенсійних прав за період 01.01.2007 р. по 13.12.2009 р. залишені без розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м. Суми здійснити перерахунок пенсійних виплат позивачу як особі, що має статус 2-ї категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи , що становить додаткову пенсію у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком , згідно положень ст. ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування і провести виплату різниці між перерахованими та фактично виплаченими сумами пенсії за період з 13.12.2009 р.

Позивач має право на отримання пенсії без обмеження будь-яким строком, бо статус потерпілої особи 2-ї категорії йому встановлений безстроково . А зобов»язання відповідача здійснити перерахунок пенсійних виплат не є вирішення спірного питання на майбутнє , оскільки визначення суми розміру пенсійних виплат встановлюється відповідно до вимог ст. 50 Закону , строк дії якої законодавством не обмежений. В разі внесення змін до зазначених норм права, прийняття інших нормативних актів щодо сум, порядку виплати коштів , у відповідача виникає право на здійснення перерахунку щодо сум розміру таких виплат.

2. Також встановлено, що згідно вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач ОСОБА_1 має право на щорічну матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат, яка / допомога / виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання громадян.

Необхідно враховувати, що ухвалою суду від 21.02.2012 р. вимоги позивача щодо захисту своїх порушених прав на отримання одноразової щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення за період 01.01.2007 р. по 13.12.2009 р. залишені без розгляду.

Тому права позивача підлягають захисту за період з 14.12.2009 р.

Як вбачається з довідки Управління праці і соціального захисту населення Сумської міської ради, позивачу щорічна матеріальна допомога виплачувалась у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України за № 562 від 12.07.2005 року, що становить : за 2009 рік 100 грн./ Платіжне доручення від 18.11.2009 р. за № 12639 . Так як ця вимога заявлена поза межами річного строку звернення до суду, вона ухвалою суду від 21.02.2012 р. залишена без розгляду / ; за 2010 рік 100 грн. / платіжне доручення від 18.01.11 року за № 263 / ; / а.с. 36 /.

Однак зазначена постанова Уряду істотно звужує обсяг встановлених законом прав громадян. Тому виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру матеріальної допомоги на оздоровлення застосуванню підлягають вимоги ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи зазначене , права позивача щодо виплати такої матеріальної допомоги за 2010 р. підлягають судовому захисту.

3. Щодо вимог позивача про:

- Зобов»язання Управління пенсійного фонду призначити йому додаткову пенсію у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком згідно вимог ч.1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» , а також відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ;

- Зобов»язання Управління праці і соціального захисту населення Сумської міської призначити йому щорічну матеріальну допомогу на оздоровлення відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , суд зазначає, що така додаткова пенсія йому призначена і він її отримує, однак в менших сумах, чим передбачено законодавством. Також розмір щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення визначений Законом .

Тому суд відповідно до вимог ст. 2 КАС України , може тільки захистити пенсійні права позивача шляхом ухвалення відповідного судового рішення щодо сум таких виплат.

4. Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат у сумі 500 грн. на правову допомогу , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ст. 90 КАС України витрати, пов»язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги, витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Граничний розмір компенсації витрат за правову допомогу встановлюється законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було надано допомогу у складанні позовних матеріалів ТОВ « « Надія « , якому надано право займатись адвокатською діяльністю, з сплатою за послуги суми у розмірі 500 грн. / а.с. 14-19 /.

Законом України від 20.12.2011 р. « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах « / набрав чинності з 01.01.2012 р. / затверджені граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, порядок їх компенсації . Цим нормативним актом передбачено, що витрати на правову допомогу обчислюються у розмірі 40 % розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді. А це означає, що відшкодуванню підлягають витрати за безпосередню участь адвоката чи фахівця в галузі права у розгляді справи як представника сторони. Однак фахівець в галузі права від ТОВ «Надія « участі у розгляді справи не приймав.

Тому вимога про відшкодування витрат за надання правової допомоги задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 49 , 50, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 2, 9, 11, 17, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково .

Визнати неправомірними дії відповідачів щодо не нарахування і виплати ОСОБА_2: додаткової пенсії відповідно до вимог ст. 50, 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ; а також матеріальної допомоги на оздоровлення у відповідності до вимог ст. 48 зазначеного Закону.

Зобов»язати Управління пенсійного фонду України в м. Суми здійснити перерахунок ОСОБА_1 додаткової пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50 , 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч. 3 ст. 67 цього Закону, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 14.12.2009 року , з виплатою недоотриманих сум за результатами перерахунку.

Зобов»язати Управління праці і соціального захисту населення Сумської міської здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення за період 2010 рік відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат, з виплатою недоотриманих сум за результатами перерахунку.

В іншій частині заявлених вимог позивачу відмовити.

Копію постанови надіслати сторонам для відома.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського адміністративного апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня отримання її копії .

Суддя Кондратенко М.В.