Справа № 805/2481/15-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Олішевська В.В.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року справа №805/2481/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Васильєвої І.А.,

суддів Василенко Л.А., Жаботинської С.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року у справі № 805/2481/15-а за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення - рішення № від 26.02.2015 року за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 14277 грн,-

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_2.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (надалі - відповідач, Добропільська ОДПІ) в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26 лютого 2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 за платежем податок на додану вартість 14010101 за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 14 277 гривень (арк. справи 4-6).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення-рішення № від 26.02.2015 року за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 14 277 грн. (арк.. справи 61-62).

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, вважаючи, що рішення суду винесено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, судом не повно з'ясовано усі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, формально підійдено до вивчення обставин справи, тому постанова не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до необґрунтованого та невірного винесення вказаного рішення, у зв'язку з чим просив скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове судове рішення, в якому в позовних вимогах позивачу відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення позивачем п. 198.1, п. 193 ст. 198 Податкового Кодексу України у зв'язку з чим, останнім завищено податковий кредит на суму 57 108,00 грн. за період серпень-вересень 2014 року, яке встановлено податковим органом під час проведення документальної позапланової перевірки на підставі якої відповідачем прийнято податкове повідомленн-рішення № від 16.02.2015 року, яким позивачу донараховано податок на додану вартість у розмірі 71 385,00 грн., за основним платежем - 57,108,00 та штрафними (фінансовими) санкціями - 14 277,00 грн. Також, податковим органом донараховано позивачу штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 25% в сумі 14, 3 тис. грн. на підставі п. 123.1 ст. 123 Податкового Кодексу України, в якій зазначено, що при повторному протягом 1095 днів визначені контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку (податкове повідомлення-рішення з визначення суми податкового зобов'язання з ПДВ приймалось ОДПІ у 2014 році) тагне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 % суми нарахованого податкового зобов'язання (арк.. справи 64-66).

Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

За нормами пункту другого частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ст. 195 ч.1 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_2 зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця 22.06.2006 року Добропільською районною державною адміністрацією Донецької області за ідентифікаційним номером , що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи підприємця Серії В03 №401079 (арк.. справи 9), є платником податку на додану вартість з 2 квітня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість 100220078 від 2 квітня 2009 року (арк.. справи 10), є платником єдиного податку з 17 лютого 2015 року, що підтверджується витягом з реєстру платника єдиного податку від 17 лютого 2015 року № 147, за яким позивач здійснює види господарської діяльності першої та другої груп згідно з КВЕД ДК 009: 2010 (КВЕД - 2005): вантажний автомобільний транспорт (Код згідно з КВЕД 49.42), інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (52.29), надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів (77.11), (арк. справи 11).

Судом першої, апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питання повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість при здійсненні господарських операцій з ТОВ "Макеевоптторг" за серпень - вересень 2014 року.

За результатами проведення зазначеної перевірки, відповідачем складено Акт № 32/17-2/ від 30.01.2015 року, яким встановлено порушення п. 198.1, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, у зв'язку чим позивачем завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість за серпень-вересень 2014 року на 57 108 грн, що призвело до заниження суми податку на додану вартість за серпень-вересень 2014 року на 57 108 грн. (арк.. справи 30-37).

На підставі Акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 16.02.2015 року яким збільшено суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем - 57 108 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 14 277 грн., разом - 71 385 грн. (арк.. справи 12).

Вищезазначене податкове повідомлення-рішення № від 16.02.2015 року позивачем оскаржено у судовому порядку.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30.03.2015 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.05.2015 року, скасовано податкове повідомлення - рішення № від 16 лютого 2015 року про збільшення грошового зобов'язання фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 за платежем податок на додану вартість на суму 71 385 грн., в тому числі за основним платежем 57 108 грн. та штрафними санкціями у розмірі 14277 грн. (арк.. справи 18-27).

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої та апеляційної інстанції дійшли висновку про те, що з боку позивача порушень вимог податкового законодавства з податку на додану вартість щодо визначення суми грошового зобов'язання в загальному розмірі 51385 грн.,не встановлено, а тому застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до п. 123.1. ст. 123 Податкового кодексу України в сумі 14 277 грн. за вищезазначеним рішенням є безпідставним.

Колегія суддів зазначає, що згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 2 ст. 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Разом з тим, на підставі Акту перевірки № 32/17-2/ від 30.01.2015 року податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Р» № від 26.02.2015 року про сплату суми штрафних (фінансових) санкцій на суму 14 277 грн. (арк.. справи 28).

Позивач із вказаним податковим повідомленням-рішенням не погодився, звернувшись зі скаргою до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області в якій просив скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26.02.2015 року на суму 14 277 грн. (арк.. справи 38-39).

За результатами розгляду скарги ФОП ОСОБА_2 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області прийнято рішення № 3651/10/05-99-10-03-12-1 від 08.05.2015 року відповідно до якого скаргу ФОП ОСОБА_2 залишено без задоволення, а податкове повідомлення - рішення № від 26.02.2015 року про сплату суми штрафних (фінансових) санкцій без змін.

Не погоджуючись з таким рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на п. 123.1. ст. 123 Податкового кодексу України, яким передбачено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі податкового повідомлення - рішення № від 26.02.2015 року, податковим органом донараховано позивачу суму штрафних фінансових санкцій в розмірі 25 % в сумі 14 277 грн., яка була не донарахована податковим повідомленням - рішенням № 000671700 від 16.02.2015 року при повторному протягом 1095 днів визначені контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, що є безпідставним, оскільки податкове повідомлення-рішення № від 16.02.2015 року скасовано у судовому порядку.

На підтвердження цього факту, податковим органом надано копію корінця податкового повідомлення - рішення № від 07.07.2014 року, яким на підставі акту перевірки № 92/17-2/4 від 07.03.2014 року вже було нараховано суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 15000 грн., з якої 12000 грн. - основний платіж, 3000 грн. - штрафні фінансові санкції (арк.. справи 60).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у зв'язку з тим, податкове повідомлення - рішення № від 16.02.2015 року, яким визначено порушення п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України про збільшення суми грошового зобов'язання судом скасовано, оскільки позивачем не порушено вимоги податкового законодавства з податку на додану вартість щодо визначення суми грошового зобов'язання в розмірі 51 385 грн., та застосування до нього штрафних санкцій в сумі 14 277 грн., а тому, спірне податкове повідомлення-рішення від 26.02.2015 року № є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки відсутні правові підстави для донарахування штрафних санкцій.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на ту обставину, що прийнята судом першої інстанції постанова не відповідає фактичним обставинам справи, а зроблені судом висновки є формальними та однобічними, шо, на думку відповідача, призвело до необґрунтованого та невірного винесення судового рішення, оскільки зазначене ґрунтується виключно на припущення відповідача та не підтверджено матеріалами справи, а тому, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Добропільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 р. у справі № 805/2481/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду суду від 30 червня 2015 р. у справі № 805/2481/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді Л.А. Василенко

С.В. Жаботинська