Справа № 2а-3941/10/0970
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2010 р. Справа № 2a-3941/10/0970

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кишинський М.І., розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали адміністративної справи за позовом Головавтотрансінспекції в особі територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області до субєкта підприємницької діяльностіфізичної особи ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій в сумі 1530,00 грн., -

В С Т А Н О В И В :

08.11.2010 року Головавтотрансінспекція в особі територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області (надаліпозивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до субєкта підприємницької діяльностіфізичної особи ОСОБА_1 (надалівідповідач) про стягнення фінансових санкцій в сумі 1530,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що працівниками територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області виявлені порушення вимог положень статті 39 Закону України Про автомобільний транспортдопущені відповідачем, а саме: експлуатації легкового автомобіля облаштованого, як таксі без наявності ліцензійних карток на легковий автомобіль. Виявлені порушення зафіксовані в актах за № 163432 від 23.11.2009 року, №170921 від 29.04.2010 року та №180374 від 03.08.2010 року. За наслідками розгляду вказаних актів за вчинені правопорушення позивачем винесено постанови про застосування фінансових санкцій №092691 від 08.12.2009 року на суму 510 грн., №094656 від 05.05.2010 року на суму 510 грн. та № 106319 від 17.08.2010 року на суму 510 грн. У передбачений строк сума застосованих фінансових санкцій в розмірі 1530 грн. відповідачем добровільно не сплачена. Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення строків, яка мотивована тим, що 07.07.2010 року Законом України «Про судоустрій і статус суддів»внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України щодо скорочення терміну позовної давності до 6 місяців, однак до внесення змін субєкту владних повноважень надавався річний строк предявлення адміністративного позову. Також позивачем для порушника надавався термін для добровільної сплати фінансових санкцій, а тому суд, вважає, що строк пропущено з поважних причин та існують підстави для його поновлення.

09.11.2010 року поновлено позивачу строк на звернення до адміністративного суду та відповідно до пункту 4 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі, яку разом із копією позовної заяви та доданими до неї документів направлено відповідачу 10.11.2010 року для подання заперечення або заяви про визнання позову.

Однак, 15.11.2010 року на адресу суду повернулися ухвала про відкриття скороченого провадження та матеріали адміністративного позову у звязку з тим, що відповідач по справі за зазначеною адресою не проживає.

Частиною 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Дана обставина підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців наявний в матеріалах справи. (а.с.24).

Згідно із пункту 3 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів у разі якщо протягом семи днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, до суду не надійшло заперечення відповідача та за умови, що справа не розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Враховуючи, що до суду не було подано заперечення відповідача проти заявленого позову та те, що справа не розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, поданий Головавтотрансінспекцією в особі територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області позов до субєкта підприємницької діяльностіфізичної особи ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій в сумі 1530 грн. підлягає розгляду в строк визначений пунктом 3 частиною 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, прийшов до висновку, що позов обгрунтований та такий, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.11.2009 року працівниками територіального управління Головавтотрансінспекції в ІваноФранківській області складено акт №163432 про порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» під час експлуатації громадянином ОСОБА_1 легкового автомобіля, як таксі. Під час перевірки виявлено таке порушення, як відсутність ліцензійної картки. За вказане порушення 08.12.2009 року начальником територіального управління Головавтотрансінспекції в ІваноФранківській області, щодо порушника винесено постанову № 092691 на суму 510 грн.

29.04.2010 року працівниками територіального управління Головавтотрансінспекції в ІваноФранківській області складено акт №170921 про порушення Закону України «Про автомобільний транспорт»під час експлуатації громадянином ОСОБА_1 легкового автомобіля, як таксі. Під час перевірки виявлено відсутність ліцензійної картки. За вказане порушення 05.05.2010 року начальником територіального управління Головавтотрансінспекції в ІваноФранківській, щодо поршника винесено постанову №094656 на суму 510 грн.

03.08.2010 року працівниками територіального управління Головавтотрансінспекції в ІваноФранківській області складено акт №180374 про порушення Закону України «Про автомобільний транспорт»під час експлуатації громадянином ОСОБА_1 легкового автомобіля, як таксі. Під час перевірки виявлено відсутність ліцензійної картки. За вказане порушення 17.08.2010 року начальником територіального управління Головавтотрансінспекції в ІваноФранківській, щодо поршника винесено постанову № 106319 на суму 510 грн.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначені Законом України Про автомобільний транспорт.

Статтею 6 Закону України Про автомобільний транспортвстановлено, що урядовий орган державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті здійснює державний контроль за недопущенням надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільними перевізниками, які не одержали відповідної ліцензії та ліцензійних карток на транспортні засоби, що при цьому використовуються.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України за № 1190 від 08.09.2004 року Про утворення Головної державної інспекції на автомобільному транспорті визначено, що урядовим органом державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті, що діє у складі Міністерства транспорту та зв'язку і йому підпорядковується, є головна державна інспекція на автомобільному транспорті (Головавтотрансінспекція).

Згідно вимог пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року за № 1567 Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспортіорганами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, м. Києві та м. Севастополі.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт»передбачено перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка, інші документи, передбачені законодавством України.

Стаття 1 Закону України Про автомобільний транспортвизначає, що ліцензійною карткою транспортного засобу є документ, який містить реєстраційні дані ліцензії та транспортного засобу.

Абзац 3 частини 1 статті 60 Закону України Про автомобільний транспортє спеціальною нормою, якою встановлено, що за експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Частинами 4 та 5 статті 60 Закону України Про автомобільний транспортвстановлено, що від імені центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту розглядати справи про стягнення у вигляді штрафів за порушення, викладені у цій статті, мають право посадові особи урядового органу державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті. Порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження і опротестування постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пункту 21, Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року за № 1567 Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспортіпри виявлені порушення законодавства складається акт, на підставі якого керівник органу державного контролю виносить постанову про застосування фінансових санкцій, що є обовязковою до виконання.

Пунктом 28 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України фінансова санкція повинна бути перерахована субєктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом пятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій.

У передбачений законом термін сума застосованих фінансових санкцій відповідачем добровільно не сплачена. Дані постанови направлялись відповідачу 11.12.2009 року, 11.05.2010 року та 18.08.2010 року. В порядку передбаченому пунктом 32 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспортідо вищого за підпорядкуванням органу державного контролю протягом 10 днів після її винесення чи до суду відповідачем не оскаржувались.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення в дохід Державного бюджету з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 фінансові санкції в розмірі 1530 грн. за постановами про застосування фінансових санкцій № 092691 від 08.12.2009 року, № 094656 від 05.05.2010 року та №106319 від 17.08.2010 року є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, на підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158163 та 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути на користь державного бюджету на рахунок № 0002, УДК в місті Івано-Франківську, код платежу 21081100, МФО 836014, код одержувача 20568100, з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, іден. номер НОМЕР_1 фінансові санкції в розмірі 1530 (одна тисяча пятсот тридцять) гривень 00 копійок по постановах № 092691 від 08.12.2009 року, № 094656 від 05.05.2010 року та № 106319 від 17.08.2010.

Відповідно до частини 9 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарження не підлягає

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 03.12.2010 року.