Справа № 2а-9159/11/2670
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2011-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

01 липня 2011 року № 2а-9159/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Головного управління юстиції в м.Києві
про скасування заборони, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління юстиції у місті Києві з позовною вимогою зобов'язати Головне управління юстиції у м. Києві в особі Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори скасувати заборону з квартири АДРЕСА_1 і внести зміни до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, яким виключити з Єдиного реєстру запис внесений під № 8242805 від 28.11.2008 року яким накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1, що мешкає за адресою :02092 м.Київ, ву3л.Алма -Атинська. буд.43/57 кв.60 ідентифікаційний № НОМЕР_1.

Відповідно до п.3, п. 4, п. 6 ч.1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, згідно наведеного в пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначення субєкта владних повноважень вбачається, що таким субєктом є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, у контексті зазначених положень цього Кодексу справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між субєктами суспільних відносин стосовно їхніх прав і обовязків у правовідносинах, у яких хоча б один субєкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) субєктів, а ці субєкти відповідно зобовязані виконувати вимоги та приписи такого субєкта владних повноважень.

Тобто, обовязковою ознакою публічно-правового спору, який підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, є участь у такому спорі субєкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій, при цьому такі функції повинні здійснюватись саме у спірних відносинах.

Як вбачається з позовної заяви, доданих до неї матеріалів (копії листа від 13.04.2010 року №883/01-14 та від 23.12.2010 року №3289/01-14) та вимог заявлених позивачем, спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 та Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою.

Враховуючи вищевикладене, позивачем заявлено фактично вимогу про скасування заборони з квартири АДРЕСА_1 і внести зміни до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, яким виключити з Єдиного реєстру запис внесений під № 8242805 від 28.11.2008 року яким накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1, що мешкає за адресою :02092 м. Київ, ву3л.Алма -Атинська. буд.43/57 кв.60 ідентифікаційний № НОМЕР_1 до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори. Тобто, особою яка, на думку позивача вищевказаними діями/бездіяльністю порушила його право є Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора.

Відповідно до пункту 2.1.2 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 9 червня 1999 р. N 31/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 18 серпня 2004 р. N 85/5) підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є: накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна.

Заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об'єкта нерухомого майна подається: державною нотаріальною конторою та приватним нотаріусом, які не є Реєстраторами, - у зв'язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна; судами (крім третейських судів) і слідчими органами - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту); органами державної виконавчої служби - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту).

Правові засади організації та порядку діяльності нотаріату в Україні визначає Закон України "Про нотаріат" (далі - Закон України).

Згідно статті 7 Закону України нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Таким чином, Шістнадцята Київська державна нотаріальна контора не є суб'єктом владних повноважень, не виконує владні управлінські функції відносно інших суб'єктів, тобто не є суб'єктом владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституції чи законами встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України, в редакції, яка була чинна на момент звернення позивача з позовом заінтересована особа, яка вважає неправильною вчинену нотаріальна дію або відмову у її вчиненні, в праві оскаржити до суду.

При цьому, спірні правовідносин між позивачем та Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою носять приватно-правовий характер, що виник із цивільних відносин.

Статтею 15 ЦПК України визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ. Зокрема, в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За таких обставин спір не є підвідомчим адміністративному суду та підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Розяснити позивачу, що з метою вирішення позовних вимог про зобов'язання Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, якою вчинено/не вчинено відносно позивача дії, що на його думку порушують його права, свободи та інтереси щодо скасування заборони з квартири, слід звернутися до місцевого загального суду за правилами, передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись ст.ст.109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадженні в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка її подала.

3. Надіслати позивачу позовну заяву разом з доданими до неї матеріалами.

4. Розяснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

5. Розяснити позивачу, що заявлені ним позовні вимоги можуть бути вирішені місцевим загальним судом за правилами, передбаченими Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя Т.О. Скочок