Справа № 305/1236/15-а
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/1236/15-а
Провадження по справі 2-а/305/46/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчук В.Е.

з участю: секретаря Орос С.Ю.

позивача ОСОБА_1

відповідача інспектора ДПС ДАІ ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДАІ з обслуговування поста № 2 роти ДПС прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора ДАІ з обслуговування поста № 2 роти ДПС прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення від 15.05. 2015 року винесеної інспектором ДПС з обслуговування поста № 2 прапорщиком міліції ОСОБА_2, його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 гривень. З постанови вбачається, що він, близько 19 години 45 хвилин, 15 травня 2015 року в смт. Великий Бичків, по вул. Борканюка керував автомобілем без посвідчення водія при собі. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно. 15.05. 2015 року в смт. Великий Бичків по вул. Польова, працівниками ДПС з обслуговування поста № 2 роти ДПС, які вважали, що він перебував у стані алкогольного сп»яніння керував автомобілем НОМЕР_1, внаслідок керування був зупинений на вимогу працівників ДАІ, не надав посвідчення водія. В подальшому, за результатами медичного огляду проведеного в Тячівській районній лікарні встановлено, що він перебував у стані алкогольного сп»яніння. По вказаних обставинах відносно нього було складено протоколи за ч. 1 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом без відповідних документів), ст. 122-2 КУпАП (невиконання водієм вимог про зупинку), за ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння). Постановою Рахівського районного суду від 25.06. 2015 року, закрито провадження у справі про вичнення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП. Стосовно відсутності у нього документів на керування автомобілем він пояснив працівникам ДАІ, що документи залишилися у автомобілі, який він передав громадянину ОСОБА_3, а питання про документи виникли у інспектора в приміщенні Тячівської ЦРЛ при складанні адміністративного протоколу. При цьому, свідки при складанні протоколу не були присутні. Про існування оскаржуваної постанови дізнався 02.07. 2015 року з направленої з відділу ДВС Рахівського РУЮ постанови про відкриття виконавчого провадження. Постанова датована 15.05. 2015 року, хоча цього дня, у Тячівській ЦРЛ він був до опівночі і про винесення оскаржуваної постанови не повідомлявся, постанову йому вручено не було. На підставі наведеного, просить скасувати постанову серії ПС2 № 121757 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні, позивач ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просить позов задовольнити.

Відповідач - інспектор ДАІ з обслуговування поста № 2 роти ДПС прапорщик міліції ОСОБА_2, позовні вимоги заперечив, при цьому пояснив суду, що постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП було винесено відповідно до чинного законодавства, оскільки, 15.05. 2015 року, в смт. Великий Бичків, по вул. Борканюка, позивач, рухаючись власним автомобілем, під час перевірки, не мав при собі посвідчення водія. Крім того, після освідчення у Тячівській районній лікарні, було з»ясовано, що позивач перебуває у стані алкогольного сп»яніння, про що також ним було складено протокол за ст. 130 КУпАП.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною першою ст.2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Виходячи із змісту статті 3 та пункту 2 частини 1 статті 17 КАС України, відносини, що склалися між сторонами є публічно-правовими.

Так, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з пропуском, встановленого ст. 289 КУпАП України, строку звернення до суду, оскільки постанова у справі про адміністративне правопорушення була винесена 15.05. 2015 року, а позивач звернувся до суду 06.07. 2015 року.

Разом з тим, в судовому засіданні достовірно встановлено, що про існування постанови позивачу стало відомо 02.07. 2015 року, після отримання постанови державного виконавця відділу ДВС Рахівського РУЮ про відкриття виконавчого провадження з виконання оскаржуваної постанови, про що вказує наявна у справі постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.07. 2015 року, та супровідний лист начальника відділу ДВС ОСОБА_4, датований 02.07. 2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя, після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з порушеннями встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку причини пропуску строку для звернення до суду є достатніми та поважними, тому такий підлягає поновленню судом.

Згідно вимог ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і розяснень, викладених в пункті 7постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988р. «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» (зі змін. та доп.), орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані помякшуючі обставини, майновий стан винного, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою інспектора ДАІ з обслуговування поста № 2 ДПС прапорщика міліції ОСОБА_2 серії ПС2 № 121757 від 15.05. 2015 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 425 гривень.

У ст. 16 цього Закону України "Про дорожній рух", заначено, що водій зобов'язаний мати при собі і на вимогу співробітників міліції передавати для перевірки посвідчення, реєстраційні і інші документи, що підтверджують право на управління транспортним засобом, а також дорожні (маршрутні) листи і документи на вантаж (окрім власників транспортних засобів, які використовують їх в індивідуальних не комерційних цілях), що перевозиться, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників сухопутних транспортних засобів, ліцензійну картку на автомобільний транспортний засіб у випадку надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, адміністративна відповідальність настає тільки тоді, коли водій не передав або не пред'явив посвідчення водія під час керування транспортним засобом.

Суд звертає увагу на те, що з пояснень позивача встановлено, що транспортний засіб позивача був переданий ним іншій особі, - гр. ОСОБА_3, його посвідчення водія залишилося у автомобілі, а питання про пред"явлення для перевірки, зокрема посвідчення водія, у інспектора ДАІ виникло в приміщенні Тячівської ЦРЛ при складанні адміністративного протоколу. Отже, під час перевірки документів, транспортний засіб не був під керуванням позивача, як це зазначено у постанові про адміністративне правопорушення та вимагає диспозиція ст. 126 КУпАП. Тож немає переконливих доказів, що правопорушення зі сторони ОСОБА_1 є доведеним і були підстави для складення протоколу та винесення постанови.

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ст. 268 КУпАП). У відповідності до вимог ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно, після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Всупереч наведеним положенням, відповідачем не представлено суду жодних доказів, розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності позивача ОСОБА_1, не надано доказів своєчасного сповіщення позивача про розгляд справи. Крім того, не надано жодного доказу, який вказував би на вручення (надіслання) особі, яка притянається до адміністративної відповідальності, в даному випадку ОСОБА_1, постанови про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, така не містить підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чи зостереження про відмову від підпису, не містить відмітки про роз»яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності її прав, передбачених КУпАП. Постанова не містить зазначення про надсиланеня такої рекомендованим листом, вручення такої правопорушнику, чи відмітку про відмову від отримання.

За змістом ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121,статтями 1211, 1225, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 1321, 2061 цього Кодексу, працівник відповідного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, відповідачем не представлено суду доказів дотримання вказаної процедури здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, не надано доказів затримання транспортного засобу позивача чи доставки такого на спеціальний майданчик для зберігання. Натомість, з поспіхом, в день вчинення правопорушення 15.05. 2015 року, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення чітко передбачає проведення процесуальних дій, опісля яких особу обгрунтовано, на підставі постанови, може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, однак такі дії відповідачем вчинено не було, у зв»язку з чим підлягає абсолютному виключенню факт законності винесення постанови, чере що така підлягає скасуванню.

На підставі ст. 94 КАС України, судові витрати по даній справі слід віднести за рахунок Держави.

Керуючись ст.ст. 6,11,12,69-71,86,158-163,171-2 КАС України,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк давності звернення до суду за захистом порушеного права.

Постанову серії ПС2 № 121757 у справі про адміністративне правопорушення від 15.05. 2015 року про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е.