Справа № 872/16089/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2015 рокусправа № 2а/0470/6226/12
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

за участю представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області та Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2013 року по справі № 2а/0470/6226/12 за адміністративним позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» (далі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області в якому просило:

- визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м. Кривому Розі Дніпропетровської області Державної податкової служби №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 від 16.05.2012 року;

- скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з підприємствами гірничо-металургійного комплексу у м. Кривому Розі Дніпропетровської області Державної податкової служби №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 від 16.05.2012 року.

В обґрунтування позивач зазначив, що ним були своєчасно сплачені усі спірні податкові зобов'язання за відповідними податковими деклараціями, що підтверджується наданими платіжними дорученнями. Податкова інспекція при зарахуванні сплачених підприємством сум самовільно змінювала призначення платежу, що є порушенням законодавства.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2013 року адміністративний позов задоволено частково, скасовано податкове повідомлення рішення № від 16.05.2012 року в частині визначення суми штрафу у розмірі 145612.20 грн., скасовано податкове повідомлення рішення № від 16.05.2012 року в частині визначення суми штрафу у розмірі 136357.04 грн.

Криворізька південна обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням адміністративного суду першої інстанції, звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2013 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що податкові повідомлення-рішення були прийняті в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що визначені Конституцією України та Законами України, а відтак підстави для їх скасування відсутні.

В свою чергу, Комунальне підприємство «Кривбасводоканал», не погодившись з рішенням адміністративного суду першої інстанції, звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2013 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами Відповідача було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку комунального підприємства «Кривбасводоканал» (код за ), з питання своєчасності сплати податку на додану вартість та збору за спеціальне використання води за період з 01.02.2010 року по 29.02.2012 року.

В Акті перевірки зроблено висновок про порушення позивачем:

- пп. 5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»: КП «Кривбасводоканал» сплачено із затримкою більше 30 календарних днів узгоджене податкове зобов'язання за податковими деклараціями (розрахунками): - з податку на додану вартість № НОМЕР_5 від 15.02.10 року у сумі 988049,05 грн. (термін сплати 02.03.10 року, фактично сплачено протягом періоду 05.04.11-01.06.11); - збору за спеціальне використання води № 67483 від 22.10.10 року у сумі 355429,40 грн. (термін сплати 19.11.10 року, фактично сплачено протягом періоду 01-07 лютого 2011 року).

- п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України: КП «Кривбасводоканал» сплачено із затримкою більше 30 календарних днів узгоджене податкове зобов'язання за податковими деклараціями (розрахунками): - декларація з податку на додану вартість № НОМЕР_6 від 17.11.11 року у сумі 1261952,00 грн.(термін сплати 30.11.11 року, фактично сплачено протягом періоду 18.01.12-28.02.12); - податковий розрахунок збору за спеціальне використання води № НОМЕР_7 від 27.01.11 року у сумі 309051,00 грн. (термін сплати 19.02.11, фактично сплачено протягом періоду 28.04.11-11.05.11); - податкова декларація зі збору за спеціальне використання води № НОМЕР_8 від 27.04.11 року у сумі 314842,28 грн. (термін сплати 20.05.11 року, фактично сплачено протягом періоду 01-08 серпня 2011 року); - податкова декларація зі збору за спеціальне використання води № НОМЕР_9 від 26.07.11 року у сумі 320681,55 грн. (термін сплати 19.08.11 року, фактично сплачено протягом періоду 16.09.11-04.11.11р.р.); - податкова декларація зі збору за спеціальне використання води № НОМЕР_10 від 31.10.11 року у сумі 326355,79 грн. (термін сплати 19.11.11 року, фактично сплачено протягом періоду 01-10 лютого 2012 року);

- п. 50.1 ст.50 Податкового кодексу України: КП «Кривбасводоканал» сплачено із затримкою 1 календарний день узгоджене податкове зобов'язання зі збору за спеціальне використання води згідно уточнюючої податкової декларації № НОМЕР_11 від 13.02.12 року у сумі 5264,68 грн. основного платежу та штрафу 388,98 грн. (термін сплати 13.02.12 року, фактично сплачено 14.02.12 року).

На підставі зазначеного Акту, 16.05.2012 року Відповідачем були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення:.

- № НОМЕР_1, яким позивачу нарахований штраф в сумі 450000,20 грн. за затримку на термін від 49 до 456 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 2250001 грн.;

- № НОМЕР_2, яким позивачу нарахований штраф в сумі 2000 грн. за затримку на 28 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання зі збору за спеціальне використання води від підприємств житлово-комунального господарства в розмірі 20000 грн.;

- № НОМЕР_4, яким позивачу нарахований штраф в сумі 196501,35 грн. за затримку на термін від 68 до 83 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання зі збору за спеціальне використання води від підприємств житлово-комунального господарства в розмірі 1606390,02 грн.;

- № НОМЕР_3, яким позивачу нарахований штраф в сумі 565,37 грн. за затримку на 1 календарний день сплати суми грошового зобов'язання зі збору за спеціальне використання води від підприємств житлово-комунального господарства в розмірі 5653,66 грн.

Вважаючи зазначені податкові-повідомлення рішення незаконними, Позивач звернувся до суду з метою поновлення своїх порушених прав.

Правомірність винесення податкових повідомлень рішень від 16.05.2012 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_4 та № НОМЕР_3 є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що зарахування Відповідачем коштів, що сплачував Позивач, в рахунок погашення податкового боргу та податку на додану вартість згідно з черговітю його виникнення є таким, що зроблено відповідно до вимог податкового законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.4 Закону України « Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті. Податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), - до 1 квітня року, наступного за звітним.

Відповідно до ст.5 Закону України « Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондам» Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Згідно зі ст.7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" У разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

У відповідності зі ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковим періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Законом, календарний квартал.

Проте, Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" втратив чинність з 01.01.2011 року у звязку з прийняттям Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N 2755-VI.

У відповідності зі ст. 49, ст. 54, ст. 57, ст. 126 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: а) календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя). Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою. Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації. У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

При цьому ст. 87 Податкового кодексу України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", не було передбачено права податкових органів щодо зміни призначення платежу, самостійно визначеного платником податків.

Таким чином, у разі недотримання платником податками порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобов'язань, передбаченого пунктом 7.7 статті 7 Закону, податковий орган не був наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначене платником податків.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачем було надано відповідачу податкову декларацію з- податку на додану вартість № від 15.02.2010 року, відповідно до якої сума ПДВ, яка підлягала сплаті до бюджету за підсумками січня 2010 року склала 1688195 грн., граничним терміном сплати вказаного узгодженого податкового зобовязання було 02.03.2010 року.

Матеріали справи свідчать про те, що оплату було здійснено позивачем наступними платіжними дорученнями: №44 від 11.02.2010 року на суму 2600 грн., №45 від 12.02.2010 року на суму 2700 грн., №51 від 16.02.2010 року на суму на суму 37000 грн., №52 від 16.02.2010 року на суму 45116.91 грн., №55 від 16.02.2010 року на 50000 грн., №56 від 17.02.2010 року на суму 20000 грн., №59 від 18.02.2010 року на суму 50000 грн., №61 від 19.02.2010 року на суму 1383.11 грн., №62 від 19.02.2010 року на суму 50000 грн., №63 від 22.02.2010 року на суму 170000грн., №64 від 23.02.2010 року на суму 1000 грн., №65 від 24.02.2010 року на суму 150169 грн., №67 від 25.02.2010 року на суму 100556 грн., №68 від 26.02.2010 року на суму 140634 грн., №69 від 26.02.2010 року на суму 80000 грн., №70 від 01.03.2010 року на суму 101050 грн., №83 від 02.03.2010 року на суму 41060 грн., №84 від 03.03.2010 року на суму 1003000 грн., №85 від 04.03.2010 року на суму 50456 грн., №86 від 05.30.2010 року на суму 101195 грн., №87 на суму 21674 грн., №88 від 10.02.2010 року на суму 40756 грн., №91 від 11.03.2010 року на суму 205594.98 грн..

За даними акту перевірки податкове зобовязання з ПДВ згідно податкової декларації з податку на додану вартість № від 15.02.2010 року було сплачено позивачем із затримання платежу лише у період з квітня по червень 2011 року, тому сума ПДВ була сплощена у строк із затримкою більше 30 днів.

Вказана затримка обумовлена тим, що ДПІ на виконання своїх функцій здійснювала розподіл самостійно сплачених грошових коштів платником податку, які вже надійшли до бюджету на суму, що спрямовується на погашення податкового боргу (його частини), та суму, що спрямовується га погашення пені , нарахованої на суму податкового боргу (його частини). Тобто, відповідачем сплачені КП «Кривбасводоканал» кошти за податковим зобовязання з ПДВ за декларацією № від 15.02.2010 року було спрямовано на погашення податкового боргу минулих податкових періодів.

Однак, із такою позицією податкового органу суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Як вже зазначалось Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" не встановлював права чи обов'язку органу державної податкової служби змінювати зазначені платником податку в платіжних документах призначення платежів, як не встановлюють такого права й інші норми податкового законодавства. Тому, у разі недотримання платником податками порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобов'язань, передбаченого пунктом 7.7 статті 7 Закону «Про податок на додану вартість», податковий орган не був наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначене платником податків.

Отже, самостійне зарахування податковим органом сум податку сплачених позивачем за декларацією № від 15.02.2010 року в рахунок наявної недоїмки за минулі податкові періоди є неправомірним.

В свою чергу, граничним строком плати податкових зобовязань з ПДВ за декларацією № від 15.02.2010 року було 02.03.2010 року, як свідчать платіжні доручення частину суми самостійно визначеного податкового зобовязання з податку на додану вартість було сплачено вчасно тобто у період 02.03.2010 року.

Отже, зарахування позивачем в рахунок податкового зобовязання, що виникло раніше у розмірі 1688196 грн. сплачених позивачем за декларацією № від 15.02.2010 року, а також нарахування штрафу за прострочення сплати податкового зобовязання у сумі 197609.81 грн. в частині санкцій у розмірі 145 612.2 грн. є неправомірним.

В той же час, податкові зобовязання за декларацією № від 15.02.2010 року у розмірі 519975.98 грн. були сплачені з пропуском граничного строку, яким є 02.03.2010 р., у відповідності до п. 11 підрозділу 10 розділу ХХ перехідних положень Податкового кодексу України Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками

перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу)

Відтак, штраф за порушення позивачем граничного строку сплати податкових зобовязань з податку на додану вартість у розмірі 519975.98 грн. у відповідності до ст. 126 Податкового кодексу України складає 51997.6 грн..

Також, встановлені обставини справи свідчать про те, що КП «Кривбасводоканал» було подано до податкового органу декларацію з податку на додану вартість № від 17.11.2011 року відповідно до якої сума ПДВ, яка підлягає до сплати складає 1261952 грн., граничним строком є 30.11.2011 року. Сплата вказаного узгодженого за податковою позивачем не здійснювалась.

З моменту набрання чинності Податковим кодексом України на податкові органи у відповідності зі ст. 87 вказаного кодексу було покладено обов'язок зараховувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Судом першої встановлено, що погашення податкового зобовязання за податковою декларацію з податку на додану вартість здійснювалось за рахунок платежів з ПДВ, здійснених 18.01.2012 р. 28.02.2012 р..

Суд з урахуванням, приписів ст. 87 ПК України, приходить до висновку, що перерахування відповідачем грошових коштів в рахунок погашення податкового боргу, та застосування до позивача штрафних санкцій за порушення граничного строку плати грошових коштів у сумі 252390.40 грн. є правомірними.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку щодо необхідності скасування податкового повідомлення рішення № від 16.05.2012 року в частині визначення позивачу штрафу у розмірі 145 612.2 грн. за порушення термінів сплати податкових зобовязань з податку на додану вартість.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам з приводу застосування відповідачем санкцій за порушення КП «Кривбасводоканал» строків сплати збору на спеціальне використання води, суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 14 Порядку справляння збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту", затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.1999 року № 1494, цей збір обчислюється платниками самостійно. Розрахунки збору, базовий податковий (звітний) період для якого дорівнює календарному кварталу, подаються платниками органам державної податкової служби протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу, за місцем податкової реєстрації. Збір сплачується водокористувачами протягом 10 календарних днів, наступних за останнім днем граничного терміну подання розрахунку збору за місцем податкової реєстрації.

Вказаний Порядок № 1494 втратив чинність з 01.01.2011 року згідно з Податковим кодексом України від 02.12.2010 року N 2755-VI.

У відповідності зі ст. 326, ст. 328 Податкового кодексу України водокористувачі самостійно обчислюють збір за спеціальне використання води та збір за спеціальне використання води для потреб гідроенергетики і рибництва щокварталу наростаючим підсумком з початку року. Платники збору обчислюють суму збору наростаючим підсумком з початку року та складають податкові декларації за формою, встановленою в порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу. Збір сплачується платниками збору у строки, визначені для квартального податкового (звітного) періоду, за місцем податкової реєстрації.

Як вбачається із змісту акту перевірки від 03.05.2012 року, на підставі якого були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 16.05.2012 року № НОМЕР_2 та № НОМЕР_4, нарахування штрафів відповідно до вказаних повідомлень-рішень у сумі 2000 грн. та у в сумі 196501,35 грн. за затримку сплати сум грошових зобов'язань зі збору за спеціальне використання води в розмірі відповідно 20000 грн. та 1606390,02 грн. обґрунтовано відповідачем тим, що:

- сума у розмірі 731418,72 грн., сплачена позивачем на підставі податкового розрахунку № 67483 від 22.10.10 року протягом 03.11.10-17.11.10 року, була зарахована відповідачем в рахунок податкового боргу, що виник раніше. Станом на 19.11.10 року по особовому рахунку платника збору залишилася переплата у сумі 375989,32 грн., за рахунок якої було частково погашено сума збору за податковим розрахунком № 67483. Погашення решти заборгованості відбулося за рахунок наступних платежів зі збору. Отже, податкове зобов'язання зі збору за спеціальне використання води у сумі 355429,40 грн. сплачено із затримкою більше 30 днів. Нарахований штраф у сумі:355429,40 грн. х 20% = 71085,88 грн.

- сума у розмірі 665355,53 грн., сплачена позивачем на підставі податкового розрахунку № НОМЕР_7 від 27.01.2011 року протягом 01.02.2011-11.02.2011 року, була зарахована відповідачем в рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше. Станом на 19.02.2011 року по особовому рахунку позивача залишилася переплата у сумі 356304,52 грн., за рахунок якої було частково погашено сума збору, нарахована за податковим розрахунком № НОМЕР_7. Погашення решти заборгованості відбулося за рахунок наступних платежів зі збору. Отже, податкове зобов'язання зі збору за спеціальне використання води у сумі 309051 грн. сплачено із затримкою більше 30 днів. З урахуванням приписів п. 7 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України нарахований штраф у сумі 1,00 грн.;

- сума у розмірі 752366 грн., сплачена позивачем на підставі податкової декларації № НОМЕР_8 від 27.04.2011 року протягом 28.04.2011-18.05.2011 року, була зарахована відповідачем в рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше. Станом на 20.05.11 року по особовому рахунку платника збору залишилася переплата у сумі 437523,72 грн., за рахунок якої було частково погашено суми збору, нараховані за податковою декларацією № НОМЕР_8. Погашення решти заборгованості відбулося за рахунок наступних платежів зі збору. Отже, податкове зобов'язання зі збору за спеціальне використання води у сумі 314842,28 грн. сплачено із затримкою більше 30 днів. З урахуванням приписів п. 7 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України нарахований штраф у сумі 1,00 грн.;

- сума у розмірі 807161,74 грн., сплачена позивачем на підставі податкової декларації № НОМЕР_9 від 26.07.2011 року протягом 01.08.2011-18.08.2011 року, була зарахована відповідачем в рахунок податкового боргу, що виник раніше. Станом на 19.08.2011 року по особовому рахунку платника збору рахувалася переплата у сумі 486480,16 грн., за рахунок якої було частково погашено суми збору за податковою декларацією № НОМЕР_9. Погашення решти заборгованості відбулося за рахунок наступних платежів зі збору. Отже, податкове зобов'язання зі збору за спеціальне використання води у сумі 20000 грн. сплачено із затримкою менше 30 днів, а у сумі 300681,55 грн. сплачено із затримкою більше 30 днів. Нарахований штраф відповідно у сумі 2000 грн. та у сумі 60136,31 грн.

- сума у розмірі 832136,02 грн., сплачена позивачем на підставі податкової декларації № НОМЕР_10 від 31.10.2011 року протягом 16.09.11-17.11.11 року, була зарахована відповідачем в рахунок податкового боргу, що виник раніше. Станом на 19.11.11 року по особовому рахунку платника збору залишилася переплата у сумі 505750,23 грн., за рахунок якої було частково погашено суми збору, нараховані за податковою декларацією № НОМЕР_10. Погашення решти заборгованості відбулося за рахунок наступних платежів зі збору. Отже, узгоджене податкове зобов'язання зі збору за спеціальне використання води згідно податкової декларації № НОМЕР_10 від 31.10.11 року у сумі 326355,79 грн. сплачено із затримкою більше 30 днів. Нарахований штраф у сумі 65271,16 грн.

Оскільки нормами Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податковим органам не дозволялось самостійно змінювати призначення платежу, визначеного безпосередньо платником податків у відповідних платіжних дорученнях, відтак зарахування відповідачем сум у розмірі 731418,72 грн., сплачених позивачем на підставі податкового розрахунку № 67483 від 22.10.2010 року в рахунок погашення податкового боргу зі збору за спеціальне використання води, що виник раніше, та нарахування штрафу за затримку сплати узгодженого податкового зобов'язання з цього збору у сумі 71085,88 грн. є неправомірним.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що дійсно, відповідно до п. 87.9. ст. 87 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Пункт 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011, не має зворотної дії в часі. Дія п. 87.9. ст. 87 Податкового кодексу України починається з 01.01.2011 і може бути застосована лише до тих податкових зобов'язань, які виникли після 01.01.2011.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем податковим повідомленням рішенням № визначено штрафні санкції у розмірі 1 грн. за порушення термінів сплати грошового зобовязання зі збору за спеціальне використання води у сумі 309051 грн. за декларацією за січень 2011 року, оскільки відповідачем було перераховано сплачені КП «Кривбасводоканал» платежі в рахунок недоїмки за минулих податкові періоди 2010 року.

Зурахуванням дії п. 87.9 ст. 87 ПК України в часі, відповідач не мав права на перерахування коштів, сплачених позивачем за декларацією за січень 2011 року в рахунок недоїмки зі збору за спеціальне користування водою за 2010 рік, в звязку з чим, ним було неправомірно нараховано штраф у розмірі 1 грн. за прострочення сплати збору за спеціальне користування водою за звітний період січень 2011 року. Вказане свідчить про достатність підстав для скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_4 в частині застосування до пощивача штрафних санкцій у розмірі 1 грн..

Окрім того, судом встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2012 року у справі № 2а/0470/16997/11, що набрала законної сили, встановлено, що КП «Кривбасводоканал» платіжними дорученнями сплачено збір за спеціальне використання води за ІІІ квартал 2011 року у розмірі 832136,02 грн., тобто в повному обсязі за податковою декларацією № НОМЕР_10.

У відповідності зі ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що за податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_4 від 16.05.2012 року, яким визначена сума штрафу у розмірі 196501,35 грн., обґрунтованою є сума штрафу у розмірі 60143,31 грн., а решта є такою, що визначена без належних правових підстав.

В свою чергу, як вбачається зі змісту акту перевірки від 03.05.2012 року, на підставі якого було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 16.05.2012 року, нарахування штрафу в сумі 565,37 грн. за затримку на 1 календарний день сплати суми грошового зобов'язання зі збору за спеціальне використання води в розмірі 5653,66 грн. відбулося у зв'язку з наступним.

Згідно наданої позивачем уточнюючої податкової декларації зі збору за спеціальне використання води № НОМЕР_11 від 13.02.12 року станом на 13.02.12 року підлягає нарахуванню 13355,12 грн., в тому числі: основного платежу 12966,14 грн., штрафу 388,98 грн. Згідно п. 50.1 ст. 50 розділу Податкового кодексу України платник податків при поданні уточнюючого розрахунку повинен сплатити суму недоплати та штраф до подання такого уточнюючого розрахунку. Позивачем до подання уточнюючої податкової декларації сплачено 13659,06 грн. У зв'язку з тим, що станом на 09.02.12 року по особовому рахунку позивача рахувалася недоїмка сплачені суми були зараховані в рахунок погашення податкового боргу, який виник раніше. 13.02.12 року суми збору, нараховані за уточнюючою податковою декларацією № НОМЕР_11, у розмірі 7701,46 грн. основного платежу було погашено за рахунок переплати по особовому рахунку платника. Отже, податкове зобов'язання зі збору за спеціальне використання води згідно уточнюючої декларації № НОМЕР_11 від 13.02.12 року у сумі 5264,68 грн. основного платежу та штрафу 388,98 грн. сплачено із затримкою 1 день.

В свою чергу, наявність податкового боргу зі збору за спеціальне використання води, в погашення якого були зараховані суми, сплачені за спірною уточнюючою податковою декларацією позивачем не оспорюються.

Відтак, з урахування приписів ст. 87 ПК України, зарахування відповідачем коштів, що сплачував позивач, в рахунок погашення податкового боргу зі збору за спеціальне використання води, згідно з черговістю його виникнення в межах набрання чинності Податковим кодексом України є таким, що зроблене у відповідності з чинним законодавством.

З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_4 від 16.05.2012 в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 1 грн., позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, в іншій частині постанову суду слід залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись, ч. 3 ст. 160, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області та Комунального підприємства «Кривбасводоканал» - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2013 року по справі № 2а/0470/6226/12 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення рішення № від 16.05.2012 року в частині визначення штрафних (фінансових) санкцій на суму 1 грн. та позовні вимоги комунального підприємства «Кривбасводоканал» в цій частині задовольнити:

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 16.05.2012 року в частині визначення комунальному підприємству «Кривбасводоканал» штрафних (фінансових) санкцій на суму 1 грн..

В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2013 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко