Справа № 820/4861/15
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"27" липня 2015 р. № 820/4861/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

1. визнати протиправною відмову ОСОБА_2 проводити особовий прийом громадян у робочий час;

2. визнати протиправними вимоги ОСОБА_2 залишити кабінети, у яких має проводитися особовий прийом громадян, у робочий час;

3. визнати протиправною відмову ОСОБА_3 проводити прийом громадян з оформлення закордонного паспорту у робочий час;

4. визнати протиправною відмову відповідача 1 прийняти дисциплінарні заходи до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв'язку з їх діями, що відбувалися 26 березня 2015 року;

5. визнати дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що порушують права і свободи людини і громадянина;

6. зобов'язати відповідача 1 утриматися від заборони фото - та відеозйомки у приміщеннях для прийому громадян у робочі години;

7. зобов'язати відповідача 1 повторно розглянути скаргу на дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та вжити передбачених законодавством дисциплінарних заходів;

8. прийняти рішення щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову зазначено, що 26 березня 2015 р. позивач відвідав Червонозаводський РВ ГУ ДМС України в Харківській області, де намагався реалізувати своє право на інформацію шляхом засняти на відеокамеру процедуру прийому документів для оформлення закордонного паспорта, а також реалізувати своє право на особистий прийом у керівника територіального органу ДМС. Однак начальник Червонозаводського РВ ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_2 та головний спеціаліст Червонозаводського РВ ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_3, відмовилися виконувати свої службові обов'язки.

Зокрема, ОСОБА_3 відмовилася виконувати прийом документів для оформлення закордонного паспорта та залишила свій кабінет, мотивуючи свою поведінку тим, що вона заперечує, щоб її знімали на камеру. ОСОБА_2. ухилився від здійснення особового прийому громадян, після з'ясування, що його знімають на камеру.

Також зазначено, що вказані службові особи протиправно вимагали від позивача не знімати їх публічну службову діяльність. Позивач вважає, що такими діями посадові особи дискредитують авторитет органів виконавчої влади, порушують принцип прозорості та гласності в діяльності органів влади.

В судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідачів з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, зазначивши, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при здійсненні своїх посадових обов'язків діяли на підставі та в межах чинного законодавства України.

Судом встановлено, що 26 березня 2015 р. позивач відвідав Червонозаводський РВ ГУ ДМС України в Харківській області, де намагався реалізувати своє право на інформацію.

Позивач хотів засняти на відеокамеру процедуру прийому документів для оформлення закордонного паспорта, а також реалізувати своє право на особистий прийом у керівника територіального органу ДМС. Однак начальник Червонозаводського РВ ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_2 та головний спеціаліст Червонозаводського РВ ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_3, відмовилися виконувати свої службові обов'язки.

Зокрема, ОСОБА_3 відмовилася виконувати прийом документів для оформлення закордонного паспорта та залишила свій кабінет, мотивуючи свою поведінку тим, що вона заперечує, щоб її знімали на камеру.

ОСОБА_2. ухилився від здійснення особового прийому громадян, як тільки зрозумів, що його знімають на камеру.

Також вказані службовці вимагали від позивача не знімати їх публічну службову діяльність.

27 березня 2015 р. позивач звернувся до урядового контактного центру через сайт зі скаргою на діяльність посадових осіб ГУ ДМСУ в ХО, а саме на дії ОСОБА_2, начальника Червонозаводського РВ ГУ ДМС України в Харківській області та ОСОБА_3,, головного спеціаліста Червонозаводського РВ ГУ ДМС України в Харківській області (м. Хакрів, Червоношкільна набережна, 14). У скарзі було висловлено прохання роз'яснити вказаним особам неприпустимість перешкоджання реалізації конституційного права громадян на доступ до інформації, яке реалізується в т.ч. шляхом фотографування та відеозапису та вжити дисциплінарних заходів впливу у зв'язку з протиправним і безпідставним ухиленням ними від виконання своїх службових обов'язків у приймальні години.

На вище зазначену скаргу позивач отримав відповідь від 10.04.2015 року за № 08/П-117ул у якій зазначено, що ОСОБА_2 и ОСОБА_3 діяли відповідно до ст. 19 Конституції України і ніяких порушень діючого законодавства з їх боку не встановлено.

Суд зазначає, що предметом розгляду справи є посилання позивача, що відповідачем було порушено його право на отримання інформацію - шляхом проведення відео фіксації процесу прийому громадян та здачі документів для оформлення закордонного паспорту.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо позовних вимог, а саме: визнати протиправною відмову ОСОБА_2 проводити особовий прийом громадян у робочий час; визнати протиправними вимоги ОСОБА_2 залишити кабінети, у яких має проводитися особовий прийом громадян, у робочий час; визнати протиправною відмову ОСОБА_3 проводити прийом громадян з оформлення закордонного паспорту у робочий час; визнати протиправною відмову відповідача 1 прийняти дисциплінарні заходи до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв'язку з їх діями, що відбувалися 26 березня 2015 року; визнати дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що порушують права і свободи людини і громадянина та зобов'язання відповідача 1 утриматися від заборони фото - та відеозйомки у приміщеннях для прийому громадян у робочі години, то в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Згідно положень ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Суд зазначає, що термін «публічно-правові відносини», який міститься у ч. 1 ст. 2 КАС України, тісно пов'язаний з терміном «публічне право» - сукупність галузей права, що регулюють відносини, які забезпечують загальнодержавні інтереси домінуючої частини суспільства. Крім того, публічні правовідносини виникають, як правило, всупереч бажанням підлеглої сторони. Також суб'єкти публічного права зв'язані законами, сфера їх діяльності окреслена правовими приписами. Суб'єкти публічного права можуть діяти на свій розсуд у межах їх повноважень. Для правового регулювання в публічній сфері важливим є покладення на суб'єктів згаданих правовідносин обов'язку діяти в чітко зазначеному напрямі для досягнення певної мети. Такі зобов'язання можуть мати загально нормативні та конкретні приписи або можуть виявлятися у забороні конкретних дій. Тому для публічного права існує особливий юридичний порядок, а саме - порядок влади й підлеглості, який забезпечується силою примусу. У разі коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, його діяльність чітко визначена законом. Отже, закріплення в законі чітких приписів щодо повноважень органів публічної влади є важливою гарантією захисту суб'єктивних прав окремих громадян.

Суд зазначає, що порядок проведення відео фіксації врегульовано положеннями Цивільконого кодексу України у відповідно до частини 1 статті 307 якого "фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру".

В той же час, частина 3 статті 307 ЦК України містить правило, відповідно до якого "знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом".

В свою чергу, стаття 29 закону України "Про інформацію" передбачає, що:

1. Інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.

2. Предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов'язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

Аналізуючи вище зазначені положення в сукупності суд приходить до висновку, що якщо для відеозйомки існував суспільний інтерес (наприклад, під час прийому посадова особа порушувала закон, правила етики тощо), то її проведення без погодження із чиновником не буде становити порушення законодавства України, оскільки посадова особа в даному випадку виконує покладені на нього посадові обов'язки, а отже є публічною особою але така відеозйомка не повинна порушувати прав громадян які прийшли на прийом, зокрема, не повинна порушувати права на таємницю особистого та приватного життя людини.

Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується змістом відео запису оглянутого в судовому засіданні, ОСОБА_2 не заперечував проти проведення відео фіксації прийому позивача в особистому кабінеті але просив позивача його тимчасово залишити у зв'язку з тим, що у ОСОБА_2 виникла службова необхідність.

Як було встановлено судом та не заперечувалось позивачем по справі, що в подальшому ОСОБА_2 прийняв його на особистому прийомі у відповідності до графіку.

Також судом встановлено та зазначений факт підтверджується змістом відео запису оглянутої в судовому засіданні, що ОСОБА_4 також не відмовила позивачу у прийомі документів у робочий час, оскільки: по-перше позивач жодних документів не здавав, по-друге: ОСОБА_4 самостійно покинула робоче місце не відмовляючись від виконання своїх службових обов'язків.

Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку, що твердження позивача, що ОСОБА_2 відмовився у проведенні особистого прийому громадян у робочий час незнайко свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки як було встановлено судом останній провів особистий прийом позивача, що останнім не заперечувалось.

Щодо вимоги позивача, визнання протиправними вимоги ОСОБА_2 залишити кабінет, у якому має проводитись особистий прийом громадян, то зазначена вимога не підлягає задоволенню оскільки згідно положень ст. 2 КАС України не підпадає під сферу публічно-правових відносин, оскільки не тягне за собою жодних правових наслідків в розумінні ст. 2 КАС України.

Також не підлягає задоволенню вимога позивача, щодо визнання протиправною відмови ОСОБА_4 проводити прийом громадян з оформлення закордонного паспорту, оскільки як було встановлено судом, позивача позивач сам не здавав документи для оформлення, а отже згідно положень ст. 2 КАС України ОСОБА_4 була не в змозі вчинити жодних дій у відношенні до позивача.

Щодо вимоги позивача визнати протиправною відмови відповідача 1 у прийнятті дисциплінарних заходів до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 то зазначена вимога також не підлягає задоволенню, оскільки притягнення до дисциплінарної відповідальності є виключним правом відповідача 1, а суд не може підміняти собою державні органи.

Виходячи з вище зазначених висновків суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 діяли в межах чинного законодавства України.

Щодо вимоги позивача, а саме: зобов'язання відповідача 1 утриматися від заборони фото та відео зйомці у приміщенні для прийому громадян у робочі години, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не було надано доказів, що Головне управління Державної міграційної служби у Харківській області відмовляло йому в фото та відео зйомці в його приміщенні.

Щодо вимоги позивача, а саме: зобов'язати відповідача 1 повторно розглянути скаргу на дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 то в цій частині позов підлягає задоволенню, оскільки згідно положень ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Суд аналізуючи зміст відповіді відповідача 1 від 10.04.2015 року № 08/п-117ул зазначає, що вона не містить у собі всебічної даних щодо всебічної перевірки питань викладених позивачем у скарзі від 31.03.2015 року № 755/4/871-15 також не містить і роз'яснення порядку оскарження рішення за наслідками скарги.

Судові витрати підлягають стягненню згідно положень ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії -задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області повторно розглянути скаргу на дії начальника Червонозаводського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_2 та головного спеціаліста Червонозаводського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області ОСОБА_3

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог в сумі 10 (десять) грн. 44 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 31 липня 2015 року.

Суддя Спірідонов М.О.