Справа № 816/2797/15
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року м.ПолтаваСправа № 816/2797/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Лубенської об'єднаної державно податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавські області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2015 року Лубенська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавські області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 11891,96 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується податковий борг зі сплати єдиного податку з фізичних осіб - підприємців на суму 11891,96 грн., який виник в результаті несплати відповідачем задекларованої суми єдиного податку за 2014 рік.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи попереджався належним чином.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець 23 листопада 2012 року, номер запису 2 001788.

Як платник податків відповідач знаходиться на податковому обліку у Лубенській ОДПІ.

На підставі заяви №2580 від 28 листопада 2012 року відповідача переведено на спрощену систему оподаткування та другу групу платників єдиного податку.

Згідно із пункту 293.2 статті 293 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) відсоткова ставка єдиного податку для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати

Пунктом 54.1 статті 54 ПКУ передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 05 лютого 2015 року було подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2014 рік, у якій самостійно обраховано і визначено суму єдиного податку в розмірі 12000 грн.

Судом встановлено, що відповідачем суму самостійно визначеного податкового зобов'язання по єдиному податку у повному обсязі не сплачено.

Враховуючи, що узгоджена сума єдиного податку не була сплачена відповідачем в установлені строки, то дана сума набула статусу податкового боргу.

За приписами пункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПКУ податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Лубенською ОДПІ, як органом, який здійснює контроль за правильністю та своєчасністю сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), вживалися заходи по погашенню податкового боргу у встановленому законом порядку.

Так, позивачем винесено податкову вимогу форми "Ф" від 26 березня 2015 року №75-25 на суму 11891,96 грн., яка направлялася відповідачу, проте повернулася із поштовою відміткою "за зазначеною адресою не проживає"(а.с.16).

Доказів оскарження вказаної податкової вимоги позивачем до суду не надано.

Дана вимога не була погашена відповідачем, кошти в добровільному порядку не сплачено.

Виходячи з положень пункту 59.5 статті 59 ПКУ, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення, при цьому податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як зазначає позивач у позовній заяві, у зв'язку з несплатою відповідачем узгодженого податкового зобов'язання, за ФОП ОСОБА_1 утворилася заборгованість у загальному розмірі 11891,96 грн. (з урахуванням переплати), що підтверджується розрахунком суми заборгованості та відомостями картки особового рахунку.

Згідно підпунктів 20.1.34 та 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПКУ контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-162, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавські області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб в розмірі 11891 (одинадцять тисяч вісімсот дев'яносто одну) гривню 96 (дев'яносто шість) копійок на р/р №0266, одержувач платежу - Лубенське УК /с.Войниха, код платежу 18050400, код одержувача: 37710415, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 07 серпня 2015 року.

Суддя С.О. Удовіченко