Справа № 817/164/15
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"04" серпня 2015 р. Справа № 817/164/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "04" березня 2015 р. у справі за позовом КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.10.2014 року, яким позивачу визначено сплатити штраф в сумі 7996,92 грн. за платежем "орендна плата з юридичних осіб".

В обґрунтування позову позивач посилався на порушення порядку проведення документальної перевірки та оформлення її результатів та вказував на безпідставне застосування штрафних санкцій.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 04.03.2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області від 21.10.2014 №. Присуджено на користь КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182,70 грн.

В апеляційній скарзі Державна податкова інспекція у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позову.

Розглянувши справу у межах визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.10.2014 року Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області проведено камеральну перевірку позивача, за результатами якої складено акт № 600 від 08.10.2014 року про своєчасність сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності. Перевіркою встановлено, що КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС в порушення п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України затримало сплату узгодженої суми грошового зобов'язання, нарахованого згідно з рішенням ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області № 25 від 28.02.2014 року про розстрочення податкового боргу, а також звітної податкової декларації з плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік № від 20.02.2014, а саме:

на 274 днів по строку сплати 30.12.2013, фактично погашено 30.09.2014 на суму 10278,2 грн.;

на 92 дні по строку сплати 30.06.2014, фактично погашено 30.09.2014 на суму 29706,40 грн.

21.10.2014 року державною податковою інспекцією у м.Рівному прийнято податкове повідомленнян-рішення форми "Ш" від № про визначення штрафних (фінансових) санкцій (за ставкою 20%) за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов'язань по орендній платі з юридичних осіб на суму 7996,92грн.

З розрахунку штрафної санкції до акта перевірки №60 від 08.10.2014 встановлено, що за результатами проведеної перевірки контролюючий орган застосував до платника податків штрафні санкції:

1) в сумі 2055,54грн. - за порушення строку сплати грошового зобов'язання в сумі 10278,2 грн. по рішенню про розстрочення (відстрочення) податкового боргу (ст.100 Податкового кодексу України) на 274 дні, за період з 30.12.2013 по 30.09.2014;

2) в сумі 5941,28грн. - за порушення строку сплати грошового зобов'язання в сумі 29706,40 грн. по податковому розрахунку від 20.02.2014 № на 92 дні, за період з 30.06.2014 по 30.09.2014 (а.с. 51).

За наслідками адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що податкове повідомлення-рішення від 21.10.2014 № не відповідає критеріям правомірності, установленим в статті 2 КАС України, прийняте з порушенням встановленої законом процедури, необґрунтовано, без урахування фактичних обставин справи, а відтак порушує права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування протиправного рішення суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.

Відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

З дослідженого судом акта № 600 від 08.10.2014 встановлено, що податковим органом проведена камеральна перевірка позивача на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, при цьому відображено відомості щодо граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, а також відомості щодо дати та сум фактичної сплати зобов'язання, тобто податковим органом досліджувались не виключно дані, зазначені в податковій декларації платника податків, а також інші відомості.

За встановлених обставин суд дійшов правильного висновку, що податковий орган порушив установлену законом процедуру проведення документальної перевірки позивача

Згідно доводів податкового органу до позивача штрафні санкції застосовані за порушення строку сплати грошового зобов'язання.

Приписами п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до приписів з п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як встановлено судом, за даними облікової картки КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС по орендній платі з юридичних осіб, станом на 31.01.2014 рахується недоїмка в сумі 80603,02 грн. по податковій декларації від 25.01.2013.

25.02.2014 позивач звернувся з заявою до ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області про розстрочення, зокрема, податкового боргу по орендній платі за землю в сумі 80603,02 грн. на строк 10 місяців .

Рішенням ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області № 25 від 28.02.2014 позивачу розстрочено (відстрочено) сплату податкового боргу по орендній платі за землю в сумі 80603,02 грн. з 28.02.2014 по 19.12.2014 зі щомісячною сплатою 8060,30 грн., починаючи з 20.03.2014 по 19.12.2014, тобто вказаним рішенням встановлені нові строки сплати податкового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб.

Між позивачем та відповідачем укладено договір про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 28.02.2014 № 33 .

Рішенням ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області № 9 від 02.07.2014 розстрочення податкового боргу скасовано .

Пунктом 3.9 Порядку розстрочення (відстрочення) грошових, зобов'язань (податкового боргу) платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №574 від 10.10.2013 встановлено, що на розстрочені (відстрочені) грошові зобов'язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу).

Отже, за несвоєчасну сплату грошових зобов'язань штрафні санкції могли бути нараховані податковим органом з 30.12.2013 року по 28.02.2014 року та починаючи з 03.07.2014.

Проте, з акту перевірки №380 від 08.09.2014 та розрахунку до нього вбачається, що податковий орган застосував до позивача штрафну санкцію за період з 31.12.2013 по 30.09.2014 днів (кількість днів 274)

При цьому, податковим органом не враховано фактичну сплату позивачем розстрочених сум відповідно до рішення № 25 від 28.02.2014, а також сплату поточних грошових зобов'язань, що підтверджено виписками банку, платіжним дорученнями № 24 від 23.07.2014 року, № 56 від 29.08.2014 року, № 105 від 30.09.2014 та відображено в обліковій картці.

Крім того, при дослідженні картки особового рахунку позивача встановлено відображення податковим органом нарахування грошових зобов'язань та зарахування сплачених позивачем коштів по рішеннях про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 33 від 30.12.2013, № 39 від 28.02.2014, № 39 від 01.12.2014, при цьому нарахування на підставі рішення № 39 від 01.12.2014 вказано, зокрема, станом на 02.03.2014, що свідчить про помилковість облікових даних.

Вказані рішення про розстрочення (відстрочення) податкового боргу податковим органом суду не надані за їх відсутності. При цьому, у суді першої інстанції представник позивача не надав пояснень з приводу відображення відповідних записів в картці особового рахунку позивача.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що розрахунок штрафних санкцій по податковій декларації за 2013 рік здійснений без урахування факту укладання договору про розстрочення сплати податкового боргу та факту перенесення строків сплати податкового боргу у зв'язку з його розстроченням.

Крім того, згідно доводів податкового органу позивач порушив строки сплати грошового зобов'язання по податковій декларації за 2014 рік № від 20.02.2014 по строку сплати 30.06.2014.

У податковій декларації з плати за землю від 20.02.2014 року № щомісячний платіж визначено 50267,23 грн.

Згідно акту від 08.10.2014 року № 600 по строку сплати 30.06.2014 року фактично погашено 30.09.2014 року на суму 29706,40 грн.

При дослідженні картки особового рахунку позивача щодо сплати щомісячного платежу в червні місяці встановлено, що 27.06.2014 року згідно платіжного доручення № 271 зараховано 3000 грн., що не заперечується представником позивача.

30.09.2014 року позивач платіжним дорученням № 105 здійснив платіж орендна плата за землю по коду платежу 1(поточний платіж).

Даними картки особового рахунку не підтверджується, що платіж за орендну плату строком оплати 30.06.2014 року, сплачено саме 30.09.2014 року, оскільки встановлена судом помилковість облікових даних унеможливлює об'єктивне встановлення дати та суми зарахування сплачених позивачем платежів в розрізі виникнення підстав нарахування грошових сум по картці особового рахунку, у тому числі й фактичної сплати грошового зобов'язання. При цьому, податковим органом не надано суду інших доказів на підтвердження вказаних обставин.

Отже, оскільки дані облікової картки платника податків не підтверджують висновків, які викладені в акті перевірки від 08.10.2014 року № 600, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошових зобов'язань не може бути визнано обґрунтованим, з тих підстав, що відповідач не довів правомірність свого рішення.

Доводи апеляційної скарги, що податковий орган при обрахунку кількості днів затримки сплати грошового зобов'язання, що виникло згідно податкової декларації з плати за землю за 2013 рік від 25.01.2013 року № , до уваги взяв два періоди з 31.12.2014 р. по 28.02.2014 р. та з 02.07.2014 р. по 30.09.2014 р. не дають підстав для висновків, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права чи порушено норми процесуального права, оскільки кількість днів затримки і в акті і в розрахунку зазначена 274 днів, що значно перевищує кількість днів, які припадають на даний період.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "04" березня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "07" серпня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС вул.Млинівська,20,м.Рівне,33024

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33000

4-третій особі: - ,