Справа № 826/14980/14
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

31 липня 2015 року м. Київ К/800/35112/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконними дій та скасування розпорядження,

встановив:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2015 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання нечинним та скасування розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.02.2013р. №80 "Про призначення опіки над малолітньою дитиною".

Судові рішення мотивовані тим, що батьки малолітньої рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18.11.2005 р. позбавлені батьківських прав.

Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації №166 від 15.02.06 р. ОСОБА_2 призначено опікуном малолітньої ОСОБА_4, 2004р.н., яка на час винесення розпорядження перебувала у державному інтернатному закладі.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 29.07.2004 р. по 04.07.2006 р., що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1.

Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №486 від 12.11.2012 р. припинено опіку ОСОБА_2 над малолітньою ОСОБА_4, яке було скасовано в судовому порядку.

13.11.2012 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про те, що він бажає залишити у своїй сім'ї ОСОБА_4 з подальшим влаштуванням на правах підопічного.

31.01.2013р. малолітня ОСОБА_4 вилучена працівниками Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві в присутності працівників органу опіки і піклування та тимчасово влаштована в Центр захисту дітей "Наші діти" в м. Київ, вул. П.Тичини 28 б, про що складено Акт про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або, яку відмовились забрати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи знайдену дитину.

Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією прийнято оскаржуване розпорядження від 20.02.2013 р. №80 "Про призначення опіки над малолітньою дитиною", згідно з яким ОСОБА_3 призначено опікуном над малолітньою ОСОБА_4, яка проживала на той час у Центрі захисту дітей у Дніпровському районі м. Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2014 року у справі №826/2016/14, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 20.02.2013 р. №80.

Згідно з протоколом № 7 комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 02.04.2014р. позивачу відмовлено у задоволенні його заяви про призначення опіки над малолітньою дитиною ОСОБА_4, оскільки дитина вже перебуває під опікою ОСОБА_3, та з врахуванням результатів навчання (курсу підготовки) кандидатів в опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі від 25.01.2012 р. №10/0013, виданого Київським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, позивач не рекомендований для призначення опікуном.

Судові рішення мотивовані тим, що оскаржуване розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 20.02.2013р. №80 відповідає вимогам статей 56, 60, 63 ЦК, статей 243, 245 СК та пунктам 40, 41 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. №866.

Крім того, ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2 не можуть бути визнані опікунами чи піклувальниками, оскільки ОСОБА_2 перебуває під наглядом психіатра і є інвалідом II групи, що виключає передачу їй під опіку дитини, згідно з пунктом 38 Порядку від 24.09.2008 р. №866, а ОСОБА_1 за результатами навчання у Київському міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді не отримав рекомендації для включення до Єдиного банку даних потенційних опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків - вихователів (довідка від 25.01.2012 р. №10/003) згідно з пунктом 39 Порядку від 24.09.2008 р. №866.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд. Зазначає, що ОСОБА_3 незаконно призначено опікуном ОСОБА_4 без дотримання і дослідження всіх необхідних документів, зазначених у пункті 40 Порядку від 24.09.2008 р. №866.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконними дій та скасування розпорядження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак