Справа № 804/4004/13-а
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 р. Справа № 804/4004/13-а
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області до Державної організації "Комбінат "Салют" про зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція у Дніпропетровській області (далі-ДФІ у Дніпропетровській області, ревізійний орган, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Державної організації «Комбінат «Салют» (далі-ДО «Комбінат «Салют», Комбінат, відповідач), у якому просить суд зобовязати відповідача виконати вимоги Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області від 29.08.2012р. №04-05-05-15/10516 на суму 27 893, 46 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2013 року провадження у справі №804/4004/13-а було зупинено, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України, до набрання законної сили рішення по адміністративній справі №2а/0470/11917/12 за позовом Державної організації «Комбінат «Салют» до Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області щодо визнання незаконним пункту 3 вимоги Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області від 29.08.2012р. №04-05-05-15/10516.

11 грудня 2014 року провадження поновлено, у звязку з набранням законної сили рішення по адміністративній справі №2а/0470/11917/12.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2012р. по справі №2а/0470/11917/12 у задоволенні позовним вимог Державної організації «Комбінат «Салют» відмовлено.

Зазначене рішення ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2014р. залишено без змін.

Представник позивача, позов підтримав і надав пояснення, аналогічні доводам викладеним у позовній заяві.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що в ході проведеної у період з 21.05.2012р. по 17.07.2012р. ревізії фінансово-господарської діяльності ДО «Кобінат «Салют» ДФІ у Дніпропетровській області встановлено завдання матеріальної шкоди (збитків) Комбінату внаслідок допущених працівниками порушень, які зафіксовано в Акті ревізії №05-21/99 від 17.07.2012р. Так, внаслідок виявлення порушень позивач звернувся до Комбінату із листом-вимогою «Про усунення виявлених ревізією порушень» від 29.08.2012р. №04-05-05-15/10516, однак відповідачем не виконані обовязкові вимоги, порушення на суму 27 893, 46 грн. не відшкодовані, у звязку з чим вимоги ДФІ у Дніпропетровській області підлягають примусовому виконанню.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надавши обгрунтування аналогічні доводам, викладеним у запереченнях на адміністративний позов.

Позиція відповідача полягає у безпідставності позовних вимог. Відповідач зазначив, що ДО «Комбінат «Салют» виконано всі вимоги на загальну суму 27 893, 46 грн. Так, відповідач стверджує, що вимога ДФІ у Дніпропетровській області в частині поновлення у бухгалтерському обліку дебіторської заборгованості в сумі 20 254, 96 грн. виконано, що підтверджується відповідною бухгалтерською довідкою за №45 від 05.12.2012р. Крім того, відповідач зауважує, що на виконання вимоги ревізійного органу ро відшкодування надлишково витрачених коштів шляхом проведення претензійно-позовної роботи в сумі 7638, 50 грн. Комбінатом було подано до Господарського суду Дніпропетровської області позов до Приватного підприємства «САС-Дніпро» щодо сплати суми заборгованості (справа №37/5005/9455/2012).

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, мотивуючи це наступним.

Державна організація «Комбінат «Салют» () є правонаступником Державного підприємства «Комбінат «Салют» Державного агентства з управління державним матеріальним резервом відповідно до наказу Держкомрезерву від 31.01.2002р. №19-1, засновано на державній власності та належить до сфери управління Державного агентства резерву України.

Згідно із даними Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України до основних видів діяльності відповідача належить:

84.11 Державне управління загального характеру.

ДО «Комбінат «Салют» діє на підставі Статуту (у новій редакції), затвердженої наказом Держрезерву України від 25.05.2011р. №38 та зареєстрованого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області від 30.05.2011р. за №1 2241 1050 0030 46089.

Згідно Статуту організація є юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність, основним завданням якої є приймання, зберігання, освіження та відпуск матеріальних цінностей державного резерву.

У період з 21.05.2012р. по 17.07.2012р. відповідно до п. 2.34 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на ІІ квартал 2012 року та на підставі направлення №670-12 від 18.05.2012р. фахівцями Державної фінансової інспекції було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДО «Комбінат «Салют», за результатами якої позивачем складено Акт ревізії фінансово-господарської діяльності ДО «Комбінат «Салют» за період з 01.01.2010р. по 31.03.2012р. за №05-21/99 від 17.07.2012р. (далі-Акт ревізії), у якому зафіксовано виявлені порушення чинного законодавства.

Відповідачем оримано акт ревізії 24.07.2012р., що підтверджується особистим підписом директора ДО «Комбінат «Салют» ОСОБА_5

02.08.2012р. відповідач, не погодившись з висновками щодо виявлених порушень, викладеними в Акті ревізії, звернувся з письмовими зауваженнями до ДФІ у Дніпропетровській області.

23.08.2012р. ревізійний орган супровідним листом за вих. №04-05-05-15/10351 направив на адресу позивача висновки на заперечення до Акту ревізії ДО «Комбінат «Салют», згідно з яким ДФІ у Дніпропетровській області не погодилась із позицією відповідача.

Так, у звязку з виявленими порушеннями ДФІ у Дніпропетровській області направило до ДО «Комбінат «Салют» лист від 29.08.2012р. №04-05-05-15/10516 «Про усунення виявлених ревізією порушень» з наступними вимогами:

1.Опрацювати матеріали ревізії, видати наказ по Комбінату за результатами розгляду акту та розглянути питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб;

2.Ревзією встановлено зайве витрачання коштів Комбінатом на оплату вартості ремонтних та ремонтно-будівельних робіт у сумі 98 437, 56 грн. через надлишкове включення додаткових робіт, невірне застосування ресурсних елементних кошторисних норм, необгрунтоване застосування коефіцієнтів на умови виконання робіт, неправильне застосування усереднених показників для визначення розміру загальновиробничих витрат та кошторисного прибутку, що є порушенням Правил визначення вартості будвіництва ДБН Д.1.1-1-2000, затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000р. №174 (зі змінами та доповненнями). У ході проведення ревізії порушення частково відшкодовано в сумі 12 829, 49 грн. шляхом перерахування грошових коштів на реєстраційний рахунок Кобінату.

У звязку з чим відшкодувати кошти у сумі 85 608, 07 грн., у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

3. Поновити у бухгалтерському обліку та відшкодувати дебіторську заборгованість у сумі 20 254, 96 грн., списану у 2011 році, по якій не вжито повних заходів щодо її відшкодування, що є порушенням ст. 509 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. №435-ІV із змінами, в частині використання права вимоги від боржника виконання його обовязку, або з винної особи у порядку і розмірі, встановленому ст. 130-136 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971р. №322-VІІІ, із змінами і доповненнями.

4.Розглянути можливі заходи щодо забезпечення максимального завантаження виробничих потужностей.

5.Привести діяльність по договорах зберігання у відповідність до діючого законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що лист-вимога ДФІ у Дніпропетровській області за №04-05-05-15/10516 від 29.08.2012р. надійшла на адресу ДО «Комбінат «Салют» - 13.09.2012р., про що відповідач зазначив у листі від 17.09.2012р. з проханням продовжити термін надання інформації про усунення виявлених ревізією порушень.

Так, у звязку з тим, що станом на 13.03.2013р. ДО «Комбінат «Салют» не виконані обовязкові вимоги та порушення на суму 27 893, 46 грн. не відшкодовані, ДФІ у Дніпропетровській області звернулась до суду із даним позовом.

Відповідно до Указу Президента України від 09.12.2010 р. № 1085 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», постанов Кабінету Міністрів України від 20.07.2011р. № 765 «Про утворення територіальних органів Державної фінансової інспекції»та від 20.10.2011р. № 1074 «Про затвердження порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади» - контрольно-ревізійне управління та його структурні підрозділи були реорганізовані. Правонаступником Контрольно-ревізійного управління у Дніпропетровській області є Державна фінансова інспекція у Дніпропетровській області.

Державна фінансова інспекція у Дніпропетровській області відповідно до п. 1 Положення про Державну фінансову інспекцію України, яке затверджено Указом Президента України від 23.04.2011р. № 499/2011, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Згідно із приписами Положення про державні фінансові інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.10.2011 року № 1236 основним завданням Інспекцій є реалізація повноважень Держфінінспекції на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

На момент проведення ревізії діяльність державної фінансової інспекції регулювалась Законом України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" від 26.01.93 р. №2939-XII (далі - Закон № 2939) та Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 р. № 499/2011 (у відповідній редакції).

Так, статтею 2 Закону № 2939 (в редакції, що діяла на момент проведення ревізії) визначено, що головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

До основних функцій Головного контрольно-ревізійного управління України, територіальних контрольно-ревізійних управлінь у відповідності до положень статті 8 Закону №2939 належить:

проводення у підконтрольних установах ревізії фінансово-господарської діяльності, використання і збереження фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильності визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, стану і достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності;

здійснення державного фінансового аудиту виконання державних (бюджетних) програм, діяльності бюджетних установ, суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також інших суб'єктів господарювання, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно;

здійснення контролю за усуненням недоліків і порушень, виявлених під час проведення державного фінансового контролю.

Положеннями статті 2 Закону №2939 визначено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Згідно із статтею 11 Закону №2939 - плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державної контрольно-ревізійної служби і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія. Планова виїзна ревізія проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності підконтрольних установ за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної контрольно-ревізійної служби не частіше одного разу на календарний рік.

В ході планової ревізії перевіряючими встановлено, що ДО «Комбінат «Салют» у грудні 2011 року проведено списання безнадійної дебіторської заборгованості, строк позовної давності якої минув на суму 21 299, 45 грн., з подальшим відображенням на позабалансовому рахунку 07 «Списані акти та зобовязання».

Так, згідно із п. 1 наказу директора ДО «Комбінат «Салют» від 16.11.2011р. №174 списано дебіторську заборгованість населення за спожиті послуги з теплопостачання, по якій претензійно-позовна робота велася на належному рівні.

Із загальної суми списаної заборгованості у розмірі 21 299,45 грн., списання заборгованості на суму 1044, 49 грн. проведено на підставі постанови Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 25.12.2009р. про закінчення виконавчого провадження внаслідок смерті боржника.

Списання решти дебіторської заборгованості на суму 20 254, 96 грн. провадено на підставі постанов Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про повернення виконавчого документу стягувачеві, де вказано про припинення примусового виконання рішення суду так, як заходи щодо розшуку боржника та його майна виявилися безрезультативними, з причини відсутності боржника за вказаною адресою.

При цьому, статтями 22, 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-ХІV передбачено строк повторного предявлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з листом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2007р. №12/1-64 списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги чинним законодавством не передбачено.

В результаті аналізу пояснень юрисконсульта ДО «Комбінат «Салют» ОСОБА_6 позивач дішов висновку, що Комбінатом не вжито повних заходів щодо відшкодування дебіторської заборгованості в сумі 20 254, 96 грн., що є порушенням статті 509 Цивільного кодексу України в частині використання права вимагати від боржника виконання його обовязку.

По бухгалтерському обліку списання дебіторської заборгованості відповідачем відображено у меморіальному ордері №4/2 за дебетом рахунку 432 «Результат виконання кошторису по спеціальному фонду бюджету» та кредитом субрахунку 364.2 «Розрахунки з дбіторами за послуги з теплопостачання».

Так, перевіріяючий в акті ревізії також зазначив, що внаслідок допущеного порушення ДО «Комбінат «Салют» занижено дебіторську заборгованість у рядку 180 форми «Баланс» за 2011 рік на суму 20 254, 96 грн., чим порушено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік від 16.07.1999р. №996-ХІV та завдано матеріальної шкоди (збитків) ДО «Комбінат «Салют» на суму 20 254, 96 грн.

Статтею 10 Закону №2939 визначено права державної контрольно-ревізійної служби.

У відповідності до п. 1, 7 вказаної норми, територіальні контрольно-ревізійні управління мають право на:

проведення перевірок у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо);

пред'являння керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

На підставі наведених законодавчих норм, враховуючи виявлені порушення, зокрема, у пункті 3 листа-вимоги №04-05-05-15/10516 від 29.08.2012р., ревізійний орган зобовязав відповідача поновити у бухгалтерському обліку та відшкодувати дебіторську заборгованість у сумі 20 254, 96 грн., списану у 2011 році, по якій не вжито повних заходів щодо її відшкодування, що є порушенням ст. 509 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р., в частині використання права вимоги від боржника виконання його обовязку, або з винної особи у порядку і розмірі, встановленому ст. 130-136 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971р.

Не погодившись із позицією ревізійного органу, ДО «Комбінат «Салют» оскаржив п. 3 листа-вимоги ДФІ у Дніпропетровській області №04-05-05-15/10516 від 29.08.2012р. у судовому порядку (справа №2а/0470/11917/12).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2012р. по справі №2а/0470/11917/12 у задоволенні позовним вимог ДО «Комбінат «Салют» щодо визнання незаконним п. 3 листа-вимоги ДФІ у Дніпропетровській області №04-05-05-15/10516 від 29.08.2012р. відмовлено.

20.03.2013р. директором ДО «Комбінат «Салют» направлено до ДФІ у Дніпропетровській області лист (вих. №164), у якому відповідач повідомив ревізійний орган щодо часткового виконання п.3 листа-вимоги №04-05-05-15/10516, а саме: в частині поновлення в бухгалтерському обліку дебіторської заборгованості в сумі 20 254, 96 грн., що також підтверджується відповідною бухгалтерською довідкою від 05.12.2012р., однак в іншій частині пункт 3 вказаної вимоги залишився не виконаним.

Також в листі за вих. №164 від 20.03.2013р. Комбінат повідомив ДФІ у Дніпропетровській області щодо направлення апеляційної скарги на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №2а/0470/11917/12, а також щодо розгляду у господарському судочинстві позову по стягненню з Приватного підприємства «САС-Дніпро» заборгованості у розмірі 7638, 50 грн.

За результатами апеляційного оскраження постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2012р. по справі №2а/0470/11917/12, Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу від 23.01.2014р., якою апеляційну скаргу ДО «Комбінат «Салют» - залишено без задоволення, а оскаржуване судове рішення- без змін.

Відповідно до ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд не вправі ставити під сумнів обовязковість виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2014р., оскільки у справі №2а/0470/11917/12 брали участь ті ж самі сторони, встановлені зазначеним судовим рішенням обставини не підлягають доказуванню при розгляді справи №804/4004/13-а.

Водночас судом встановлено, що у відповідності до п. 2.2 вимоги Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області від 29.08.2012р. №04-05-05-15/10516, позивач зобовязав ДО «Комбінат» Салют» відшкодувати кошти в сумі 7638, 50 грн., в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

Даний пункт вимоги відповідачем виконано.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ДО «Комбінат «Салют» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Приватного підприємства «САС-Дніпро» щодо сплати суми заборгованості у розмірі 7638, 50 грн. (справа №37/5005/9455/2012)

Господарським судом Дніпропетровської області було винесено рішення від 15.01.2013р., яким у задоволенні позовних вимог ДО «Комбінат «Салют» відмовлено.

Відповачем оскаржено дане рішення до суду апеляційної інстанції.

20.05.2013р. Дніпропетровським апеляційним господарським судом винесено постанову по справі №37/5005/94/2012, якою у задоволенні апеляційної скарги ДО «Комбінат «Салют» - відмовлено, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2013р. залишено без змін.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, наведене свідчить, що відповідачем здійснено усі можливі та встановлені у п. 2 вимоги №04-05-05-15/10516 від 29.08.2012р. заходи, направлені на забезпечення виконання зазначеного пункту обовязкової вимоги Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області в частині зобовязання ДО «Комбінат «Салют» виконати пункт 2.2 вимоги від 29.08.2012р. №04-05-05-15/10516 щодо відшкодування коштів на суму 7638, 50 грн. у т.ч. шляхом проведення претензійно-позовної роботи задоволенню не підлягає.

За приписами п.7 ст.10 Закону № 2939 ревізйним органам надається право на пред'являння керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства;

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України "Про контрольно-ревізійну службу в Україні" законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються.

Прийняття вимоги органом державного фінансового контролю є засобом реалізації наданих субєкту владних повноважень функцій, що застосовується у разі виявлення порушення вимог чинного законодавства обєктом контролю.

Згідно із п. 10 ч.1 ст. 10 Закону №2939, органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Таким чином, законні вимоги посадових осіб органу ДФІ є обов'язковими до виконання керівниками та іншими службовими особами підконтрольних установ (якою в даному випадку з огляду на фінансування з бюджету є позивач), оскільки вказаний обов'язок кореспондується з правом посадових осіб ДФІ звертатись до суду з позовом щодо усунення виявлених порушень в разі незабезпечення підконтрольною установою виконання вимог.

Правомірність винесеного ДФІ у Дніпропетровській області пункта 3 листа-вимоги №04-05-05-15/10516 від 29.08.2012р. встановлена постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2012р. та ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2014р по адміністративній справі №2а/0470/11917/12.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що на момент розгляду справи відповідачем залишився не виконаним п. 2.1 вимоги від 29.08.2012р. №04-05-05-15/10516, а терміни виконання вимоги сплили, позов Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області до Державної організації "Комбінат "Салют" про зобовязання вчинити певні дії - підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов'язати Державну організацію "Комбінат "Салют" () виконати вимоги Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області від 29.08.2012р. №04-05-05-15/10516 на суму 20 254, 96 грн. (двадцять тисяч двісті п'ятдесят чотири гривні дев'яносто шість копійок).

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 29 грудня 2014 року

Суддя ОСОБА_1