Справа № 804/5800/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2015 р. Справа № 804/5800/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Турлакової Н.В., розглянувши в порядку скороченого провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
До суду надійшла позовна заява Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з позовними вимогами про стягнення заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб в розмірі 1861,28 грн. та з податку на доходи фізичних осіб у сумі 151,93 грн. з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Верхньодніпровській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області як платник податків, зборів та обовязкових платежів та має податковий борг, який станом час звернення до суду залишається несплаченим.
Згідно п.4 ч.1 ст.183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.
Ухвалою суду від 05.05.2015р. відповідно до ст.183-2 КАС України справу призначено до розгляду у скороченому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін, копія якої була направлена сторонам та отримана позивачем 25.05.15р., від відповідача на адресу суду повернувся конверт із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».
У визначений ст.183-2 КАС України термін відповідачем не було подано письмових заперечень на позов чи доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.
Відповідач подала до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області заяву на право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, за видом діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах без переваги продовольчого асортименту.
Заборгованість по єдиному податку з фізичних особі виникла згідно поданих відповідачем:
податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 10.11.2013р.;
податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 08.02.2014р.;
податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 09.08.2014р.;
податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 11.05.2014р.
Загальний борг по вищевказаним деклараціям фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 становить 1861,28 грн. (з врахуванням нарахованої пені), що підтверджується Розрахунком від 16.03.2015р.
26.07.2014 року Верхньодніпровською обєднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області на підставі п.75.1 ст.75, в порядку ст. 76 Податкового кодексу України проведена камеральна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питання порушення терміну сплати грошових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, за результатами якої складено Акт №000232/04-16-17 від 26.07.2014р. Перевіркою встановлено порушення вимог п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасна сплата відповідачем грошових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування.
Заборгованість відповідача з податку на доходи фізичних осіб становить 151,93 грн., з врахуванням наявної переплати, що підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податків.
На підставі ст.59 Податкового кодексу України податковим органом у звязку з наявністю податкового боргу за узгодженим грошовим зобовязанням відповідачу виставлена вимога форми «Ф» №306-25 від 15.05.2014р. на суму 1508,08 грн., яке було направлено на адресу відповідача, що підтверджується копією конверту, який міститься в матеріалах справи.
Таким чином відповідно до Розрахунку податкового боргу заборгованість фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 по єдиному податку з фізичних осіб та по податку на доходи фізичних осіб станом на 16.03.2015р. складає 2013,21 грн.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно вимог п. 15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх -відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
У відповідності до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Згідно до п.14.1.156 ст.14 Податкового Кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в установлені строки.
Згідно п.п.20.1.19, 20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобовязань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Статтею 36 Податкового кодексу України передбачено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.
Пунктами 49.1 та 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків, а платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
Згідно п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України податкове зобов'язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.
Згідно п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п.57.3 вказаної статті, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Пунктом 59.1 ст.59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 87.2 ст. 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Згідно п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.
Згідно п.291.2 ст.291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Відповідно до пп.293.1, 293.2 ст.293 Податкового кодексу України Ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки). 293.3. Відсоткова ставка єдиного податку для платників третьої групи встановлюється у розмірі: 2 відсотки доходу - у разі сплати податку на додану вартість згідно з цим Кодексом; 4 відсотки доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку.
Згідно п.294.3 ст.294 Податкового кодексу України для суб'єктів господарювання, які перейшли на сплату єдиного податку із сплати інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, перший податковий (звітний) період починається з першого числа місяця, що настає за наступним податковим (звітним) кварталом, у якому особу зареєстровано платником єдиного податку, і закінчується останнім календарним днем останнього місяця такого періоду.
Відповідно до п.295.3, п. 295.4. ст.295 Податкового кодексу України . Платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал. Сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси.
Враховуючи викладене, суд вважає, що факт порушення відповідачем вимог податкового законодавства України доведений.
На підставі викладеного, з урахуванням відсутності заперечень та доказів сплати заборгованості відповідачем, суд доходить висновку, що позов Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
Адміністративний позов Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь державного бюджету суму податкового боргу в розмірі 2013,21 грн. (дві тисячі тринадцять гривень двадцять одна копійка) із них:
Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.
Суддя ОСОБА_2