Справа № 760/12207/15-а
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Тур В. В.

представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Глущенко Н. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Київської міської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил № 0387/10000/15 від 10.06.2015 та закриття провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану постанову суду - частково скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем, як декларантом, було заявлено в митній декларації № 100250002/2015/055005 від 09.04.2015 р. код товару УКТ ЗЕД - для товару № 2 (арт. 008808, арт. 008810).

Товар був випущений у вільний обіг на підставі тимчасової декларації від 14.04.2015 р. № 100250002/2015/055017 за кодами, що відповідали декларації № 100250002/ 2015/055005.

26.05.2015 р. керуючись статтею 261 МК та на підставі рішення органу доходів і зборів про визначення коду товару від 13.05.2015 р. № КТ-180-2015 декларант подав додаткову митну декларацію № 100250002/2015/056003, у якій уточнив відомості по товару арт. 008808, арт. 008810, в тому числі код УКТ ЗЕД - , ставка мита на який встановлена у розмірі 10 % від митної вартості.

Зміна коду товару призвела до нарахування додаткових сум митних платежів, які повністю сплачені ТОВ «Фоззі-Фуд», товар якого оформлював декларант ОСОБА_4 за митною декларацією № 100250002/2015/055005 від 09.04.2015 р.

У зв'язку з викладеним, відповідач застосував до позивача санкцію, передбачену ст. 485 Митного кодексу України, наклавши на останнього постановою № 0387/10000/15 від 10.06.2015 р. штраф у розмірі 300 відсотків недоплачених митних платежів - 28293, 24 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

У відповідності до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на те, що диспозиція статті 485 МК України передбачає порушення у формі заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

У відповідності до Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою КМ України від 21 травня 2012 р. № 428, УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України "Про Митний тариф України", що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.

Таким чином, в розрізі процитованих норм порушення митних правил можливе за умови відображення в митній декларації характеристик товару, що є йому невластивими, за критеріями, визначеними для такого товару Законом України «Про митний тариф» від 19 вересня 2013 р. № 584-VII.

Натомість, існування цих обставин в розумінні ч. 2 ст. 71 КАС України відповідачем не доведено, а тому колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови цілком обґрунтованим.

Питання наявності підстав у суду першої інстанції для виходу за межі позовних вимог з метою визнання оскаржуваної постанови протиправною на виконання вимог ст. 162 КАС України колегією суддів не досліджується у зв'язку з відсутністю підстав для виходу за межі доводів апеляційної скарги.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача в зазначеній частині висновків суду першої інстанції не спростовують та апеляційним судом відхиляються.

В свою чергу, стосовно вимог про закриття провадження у справі колегія суддів вважає, що у їх задоволенні слід відмовити, оскільки відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: про проведення додаткової перевірки; про накладення адміністративного стягнення; про закриття провадження у справі.

Натомість, згідно вимог ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів, в той час як місцевими судами (суддями) розглядаються справи про порушення митних правил, передбачені статтями 471 - 473, 476, 482 - 484 цього Кодексу, а також усі справи про порушення митних правил, вчинені особами, які не досягли 18-річного віку.

Зважаючи на викладене, закриття провадження у справі є повноваженням органу, до компетенції якого входить розгляд справи про порушення митних правил.

В даному випадку таким органом є відповідач, а не суд, з огляду на що колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

Керуючись ст. ст. 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Київської міської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі задовольнити частково.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 р. в частині закриття провадження у справі скасувати.

В цій частині прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

В іншій частині постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

(Повний текст постанови виготовлено 06.08.2015 року)

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Грибан І.О.

Губська О.А.