Справа № 1170/2а-1790/12
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2012-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2012 року Справа № 1170/2а-1790/12

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М. розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить стягнути з фізичної особи субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 заборгованість в сумі 4202,52 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що заборгованість відповідача перед управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі становить 4202,52 грн., що виникла за період з 01 січня 2011 р. по 31 грудня 2011 р. Однак, на даний час існуюча заборгованість відповідачем не сплачена, а тому позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фізична особа субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування»платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування»обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з ч.3 ст.9 Закону України «Про збір та облік внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», обчислення єдиного внеску територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до територіальних органів Пенсійного фонду, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

У відповідності до ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - календарний рік.

Судом встановлено, що за період з 01 січня 2011 р. по 31 грудня 2011 р. за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 існує заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 4202,52 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

У разі якщо згоди з органом Пенсійного фонду не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти робочих днів з дня надходження рішення відповідного органу Пенсійного фонду або оскаржити вимогу до органу Пенсійного фонду вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

У відповідності до ч.10 ст. 25 Закону України «Про збір та облік внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно з п.7 ч.4 25 Закону України «Про збір та облік внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» у випадках, зазначених в абзаці шостому цієї частини, територіальний орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі направлено вимога № Ф-6 від 02.04.2012 р. на суму 4202,52 грн. Зазначена вимога отримана страхувальником та є узгодженою.

У суду відсутня інформація, про те, що відповідачем протягом десяти робочих днів після отримання даних вимог було сплачено зазначену заборгованість або вони оскаржені в судовому порядку.

На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 162, 163 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі задовольнити.

Стягнути з фізичної особи субєкта підприємницької ОСОБА_1 заборгованість в сумі 4202,52 грн. на користь управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі.

Постанова відповідно до ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2