Справа № 2-а-201/2010
Суддя: Митюк О. В.
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-201/2010
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2010 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі: головуючої - судді Митюк О.В

за участю секретаря Дубравськото С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до відділення Державної автомобільної інспекції м.Житомир

про зміну постанови про накладення адміністративного стягнення.

ВСТАНОВИВ:

09.09.2010 року позивач звернувся до суду із позовом до ВДАІ м.Житомира про зміну постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.08.2010 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КупАП, постановою серії АМ №248179 від 31.08.2010 року по справі про адміністративне правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення штраф в сумі 255 гривень. Позивач сам факт порушення визнає, оскільки пояснював інспектору ДПС, що порушив ІІДР. оскільки відвозив дочку на навчання у Технікум землеустрою в с.Ярунь Новоград- Волинського району, і по дорозі додому по неуважності порушив правила, але вважає, що вказане стягнення є занадто суворим, оскільки правопорушення є незначним, а такий розмір штрафу він сплатити не зможе, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі, є інвалідом ВВВ 3-ї групи, дружина є інвалідом 2-ї групи, дочка та син навчаються на договірній основі .

На цій підставі позивач просив постанову по справі про адміністративне правопорушення змінити і накласти на нього більш м'"яке покарання.

Позивач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутність позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не заявився, своїми процесуальними правами, що передбачені ст. 49 КАС України, відповідач не скористався, про час та місце с/дового засідання був повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів відповідно до ч.2, ч.4 ст. 128 КАСу України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, а саме з постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АМ №248179 від 31.08.2010 року, 31.08.2010 року о 10 год. 48 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 на 170 км автодороги Київ-Чоп, в зоні дії знаку 1.37 (ремонтні дороги), з обмеженням швидкості руху 70 км/год, рухався зі швидкістю 93 км/год. перевищив встановлену швидкість руху на 23 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом "Беркут" №0601013.

Згідно даної постанови на ОСОБА_1 інспектором ДПС

роги ДПС ОДДЗ м.Житомир, було накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за вчинення правопорушення передбаченого ст.122 ч.І КупАП.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх. відповідно до цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАГІ. перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Накладати ж таке стягнення відповідно до ст.222 КупАП України вправі працівники Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, які мають спеціальні звання. Тобто накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення Правил дорожнього руху є компетенцією спеціально уповноважених на це органів, а не суди при розгляді адміністративного позову.

Відповідно до ст.2 КАС України адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією га законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неугіереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 відповідно до постанови від 31.08.2010 року накладено уповноваженою на те особою і в мінімальному розмірі, передбаченому ч.І ст.122 КупАП, тому суд прийшов до висновку про правомірність винесення оскаржуваної постанови та відсутність підстав для її скасування та визнання неправомірною.

На підставі викладеного, відповідно до ч.2 ст. 271, ст.ст.158-163, 167, ч.ст. 171-2. 254 КАСу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних віимог відмовити..

Постанова згідно ч.2 ст. 171-2 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2