Справа № 817/1788/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1788/15

21 липня 2015 року 13год. 10хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ :

Здолбунівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Водночас, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності представника податкової інспекції.

Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав, в судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, судом встановлено наступне.

Відповідач, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 07.07.2009 та перебуває на обліку як платник податків в Острозькому відділенні Здолбунівської ОДПІ Головного управління ДФС у Рівненській області.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 має заборгованість по платежах до бюджету, а саме:

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п на загальну суму - штрафні санкції 510 грн., що підтверджується податковим повідомленням-рішенням № від 06.03.2015 р. та актом документальної планової виїзної перевірки від 02.03.2015 р.№138/17;

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на загальну суму 185743,53 грн., за основним платежем - 123149,02 грн., сума штрафних санкцій - 62594,51 грн., що підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями № від 11.09.2014р., № від 06.03.2015р., № від 06.03.2015р. та актом документальної планової виїзної перевірки від 02.03.2015 року №138/17, актом про результати камеральної перевірки податкової звітності від 26.08.2014 року №622/17;

- податок на додану вартість на зальну суму - штрафні санкції 4080 грн, що підтверджуються податковим повідомленням-рішенням від 17.02.2014 року № та актом про результати камеральної перевірки податкової звітності від 06.02.2014р. №40/17;

- адміністративні штрафи та інші санкції - сума штрафних санкцій 510 грн., що підтверджується податковим повідомленням-рішенням № від 06.03.2015 року та актом документальної планової виїзної перевірки від 02.03.2015 року №138/17.

Всього заборгованість становить 190843,53 грн.

Наявність заборгованості також підтверджується довідкою про заборгованість та зворотнім боком облікової картки платника податку по податку на доходи фізичних осіб .

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 36.1. ст.36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 ст. 38 цього Кодексу передбачено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Судом з'ясовано, що актом від 02.03.2015 року №138/17- про результати позапланової виїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, актом про результати камеральної перевірки податкової звітності від 26.08.2014 року №622/17 та актом про результати камеральної перевірки податкової звітності від 06.02.2014 року №40/17 встановленні порушення платником ст.49, ст.164, ст. 167, ст.177,ст..171, ст..178 Податкового кодексу України (а.с.20-30).

Таким чином, на підставі даних акту перевірки від 02.03.2015 року №138/17-, акту про результати камеральної перевірки податкової звітності від 26.08.2014 року №622/17 та акту про результати камеральної перевірки податкової звітності від 06.02.2014 року №40/17 позивачем було прийнято податкове повідомлення - рішення № від 06.03.2015 року на суму 510,00 грн., податкове повідомлення-рішення №від 11.09.2014 року на суму 1020,00 грн., податкове повідомлення-рішення № від 06.03.2015 року на суму 52994,61 грн., податкове повідомлення-рішення № від 06.03.2015 року на суму 131728,92 грн., податкове повідомлення-рішення № від 17.02.2014 року на суму 4080,00 грн. та податкове повідомлення-рішення № від 06.03.2015 року на суму 510 грн.

Пунктом 54.5 ст. 54 цього Кодексу передбачено, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із п.123.1. ст.123 цього Кодексу, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.п.129.1.1. п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України, пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Враховуючи відсутність доказів оскарження податкового повідомлення - рішення № від 06.03.2015 року, податкового повідомлення-рішення № від 11.09.2014 року, податкового повідомлення-рішення № від 06.03.2015 року, податкового повідомлення-рішення № від 06.03.2015 року, податкового повідомлення-рішення № від 17.02.2014 року та податкового повідомлення-рішення № від 06.03.2015 року грошове зобов'язання є узгодженим.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України зазначається, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 було виставлено податкову вимогу форми "Ф" від 09.07.2013 року № 83-19 на загальну суму 562617,82 грн., яка була вручена відповідачу, відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення(а.с.9). У встановленому порядку податкова вимога не оскаржувалася.

У зв'язку із несплатою відповідачем податкового боргу, Здолбунівська ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області вже зверталася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою про стягнення податкової заборгованості з ФОП ОСОБА_1

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 04.11.2013 року у справі №817/3497/13-а адміністративний позов Здолбунівської ОДПІ про стягнення податкової заборгованості з ФОП ОСОБА_1 в сумі 564503,27 грн. задоволено повністю. Постанова по справі №817/3497/13-а набрала законної сили 15.11.2013 року, видано виконавчий лист.

Таким чином, за ФОП ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість і сумі 190843,53 грн., по якій не приймалося рішення суду про стягнення заборгованості до бюджету.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно із пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його територіальні органи.

Відповідно до п. 41.2 ст. 41 цього Кодексу, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

У відповідності до п. 87.11. ст.87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Разом з тим, на момент розгляду справи, у суду відсутні докази сплати відповідачем заборгованості в сумі податкового боргу.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги податкового органу є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.

В силу ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємеця, ОСОБА_1 на користь Державного бюджету податковий борг на загальну суму 190843,53грн., в тому числі:

по податку на додану вартість в розмірі 4080 (чотири тисячі вісімдесят)грн., розрахунковий рахунок 0273, одержувач: УК в Острозькому районі, код платежу 14010100, , банк одержувач: ГУ ДКСУ в Рівненській області, МФО 833017;

по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатом річного декларування в сумі 185743(сто вісімдесят п'ять тисяч сімсот сорок три) грн. 53 коп., розрахунковий рахунок 0287, одержувач: УК в Острозькому районі, код платежу 11010500, ЗКПО 38043501, банк одержувач: ГУ ДКСУ в Рівненській області, МФО 833017;

по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами в розмірі 510(п'ятсот десять) грн., розрахунковий рахунок 0287, одержувач: УК в Острозькому районі, код платежу 11010100, , банк одержувач: ГУ ДКСУ в Рівненській області, МФО 833017;

адміністративний штраф в розмірі 510грн., розрахунковий рахунок 0273, одержувач: УК в Острозькому районі, код платежу 21081100, , банк одержувач: ГУ ДКСУ в Рівненській області, МФО 833017;

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.