Справа № 2-а-2225/10/0270
Суддя: Курко Олег Петрович
Дата ухвалення: 2010-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
_________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

31 травня 2010 р. Справа № 2-а-2225/10/0270

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Курко Олег Петрович, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: управління Держкомзему у м. Вінниці, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Вінницької регіональної філії "Центр державного земельного кадастру"

про: визнання протиправними дій, визнання недійсним державного акту та зобовязання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до управління Держкомзему у м. Вінниці, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Вінницької регіональної філії "Центр державного земельного кадастру" про визнання протиправними дії управління Держкомзему у м. Вінниці по видачі державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.12.2008р серії ЯЗ № 455324 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на право спільної часткової власності; визнання недійсним даного державного акту та зобовязання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повернути його до управління Держкомзему у м. Вінниці.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За вимогами статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Із розкритих даними нормами змісту прав, свобод і інтересів, захист який є юрисдикцією адміністративних судів в розумінні ч. 1 ст. 17 КАС України слідує, що до компетенції адміністративних судів віднесено справи щодо захисту прав, свобод і інтересів осіб від дій суб'єктів владних повноважень щодо управління цими особами чи здійснення інших владних функцій щодо них.

Тобто, відрізняючою ознакою публічно - правових відносин, рішень та дій що виникають при їх реалізації, є наявність в них змісту управління особою, здійснення щодо нього влади, шляхом встановлення його прав і обов'язків субєктом владних повноважень.

Наведене кореспондується із розясненням Верховного Суду України, викладеному у інформаційному листі від 26.12.2005, де зазначено, що справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. У тому випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова і службова особа) у спірних відносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватися адміністративним судом.

Отже, право на звернення до адміністративного суду надається тим особам, чиї права та інтереси були порушенні субєктом владних повноважень у сфері публічно-правових відносин що між ними існують.

З матеріалів позову стає зрозумілим, що причиною виникнення спору є видача управлінням Держкомзему у м. Вінниці державного акту на право власності на земельну ділянку третім особам. Відповідач у цій справі звісно є субєкт владних повноважень в розумінні норм КАС України по відношенню саме до осіб, яким був виданий відповідний державний акт - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, однак жодних владних управлінських функцій по відношенню до позивача управління Держкомзему у м. Вінниці не здійснило, і доказів існування таких позов не містить.

Тобто, ОСОБА_1 в порушення п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 106 КАС України не наведено будь-яких доказів існування між нею та управлінням Держкомзему у м. Вінниці публічно-правових відносин, не вказано яку компетенцію реалізовує відповідач, як субєкт владних повноважень, по відношенню до позивача та не відображено яким чином відносини, що виникли між відповідачем та третіми особами порушують її публічне право, і взагалі, яке право в такому разі є порушеним.

Фактично ті обставини, які наводить позивач у позовній заяві вказують на її зацікавленість по відношенню до земельної ділянки, на яку виданий державний акт, та не можуть бути предметом розгляду в адміністративному суді, оскільки свідчать про приватноправовий характер відносин.

З огляду на це позивачу варто обґрунтувати, з надання відповідних доказів, ознаки існування між нею та відповідачем публічно-правового спору та здійснення останнім при видачі державного акту про право власності на земельну ділянку владних повноважень по відношенню до позивача в розумінні положень КАС України, а в разі існування чи відсутності існування таких визначитись з належним способом захисту порушеного права.

Крім того, позовна заява містить інші недоліки щодо її оформлення, визначені ст. 106 КАС України, зокрема у визначені субєктного складу осіб - учасників спору. Так, згідно наявних в матеріалах позову відомостей власники спірної земельної ділянки - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визначені позивачами як треті особа. Слід наголосити, що стаття 53 КАС України передбачає існування два процесуальних статуси третіх осіб: з самостійними вимогами на предмет спору та без таких вимог, а також їх відношення до сторін - на боці позивача чи відповідача, і дане розмежування є обовязковим, оскільки визначає їх права та обовязки в адміністративному процесі.

Однак в порушення наведеного, позивачем не визначено по відношенню до кого зі сторін відносяться зазначені нею особи, та взагалі не зясовано чи можуть вони бути третіми особами при безпосередньому зверненні до них однієї з позовних вимог; не зазначено правових підстав залучення до справи в якості третьої особи Вінницької регіональної філії "Центр державного земельного кадастру" та обґрунтування того, яким чином рішення у справі може вплинути на його права та обовязки.

За правилами визначеними частиною 1 статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в статті 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись статтею 108 КАС України,

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Держкомзему у м. Вінниці, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Вінницької регіональної філії "Центр державного земельного кадастру" про визнання протиправними дій, визнання недійсним державного акту та зобовязання вчинити дії залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу в строк до 14.06.10 в строк виконати вимоги даної ухвали та усунути виявлені в позовній заяві недоліки.

3. Дану ухвалу направити позивачу.

Відповідно до ст. 186 КАС України ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали . Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Курко Олег Петрович