Справа № 487/2552/15-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2015 р. Справа № 487/2552/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Карташева Т.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Градовського Ю.М.,

за участю секретаря Шановської М.О.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання дій незаконними та зобов`язання призначити та виплатити пенсію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі позивач), звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва (далі відповідач, УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва), в якому просила визнати незаконними дії відповідача щодо переведення з пенсії в разі втрати годувальника, яку вона отримувала згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за віком згідно з Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Крім того позивач просила визнати незаконними дії відповідача щодо застосування при визначенні розміру пенсії за віком показника середньої заробітної плати за 2007 рік та зобов'язати УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва призначити та виплачувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 24.12.2014 року із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва щодо переведення з пенсії в разі втрати годувальника, яку ОСОБА_1 отримувала згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за віком згідно з Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Визнано незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва щодо застосування при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1 за віком показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 24.12.2014 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Понесені ОСОБА_1 судові витрати в сумі 73 грн. 08 коп. компенсувати з Державного бюджету України.

В апеляційній скарзі, УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2015 року та винести нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва.

07 жовтня 2008 року ОСОБА_1 була призначена пенсія в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 р..

24 грудня 2014 року позивач звернулась до УПФ України в Заводському районі м. Миколаєва з заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 р..

Листами відповідача від 06.01.2015 р. №1338-А-07, 26.02.2015 р. №22-А-7 позивач на свої звернення була повідомлена про те, що виплату пенсії в разі втрати годувальника припинено з 01.01.2015 року у зв'язку з переведенням на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було призначено у 2008 році, то при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосовується середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік - 1197,91 грн. (а.с. 8-11).

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія в разі втрати годувальника. Крім того, суд виходив з того, що відповідач помилково розглянув звернення ОСОБА_1, як заяву про переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки позивач просила здійснити не зміну виду пенсії, а призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та вважає, що при винесенні постанови про задоволення позову судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи та застосовані норми матеріального права, виходячи з наступного.

Порядок і умови пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яким передбачено наступні види пенсійних виплат, що забезпечуються за рахунок коштів Державного бюджету України: пенсія за вислугу років, пенсія по інвалідності та пенсія в разі втрати годувальника.

Частиною третьою статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" призначається одна пенсія за її вибором.

Разом з цим, частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з частиною 2 цієї статті, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Як зазначено в нормі цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З урахуванням викладеного, норми частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" про застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший, можуть застосовуватись тільки за бажанням пенсіонера.

Оскільки позивач не надавала згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому у відповідача не було підстав застосовувати показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

При розрахунку пенсії в разі втрати годувальника, згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яку отримувала позивач з 2008 р. по 2014 р. до переведення на пенсію за віком, взагалі не застосовується показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески.

В частині 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мова йде про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені статтею 9 зазначеного Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), тобто в межах одного Закону, в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом, тому положення частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних відносин не підлягають застосуванню.

В цьому випадку пенсія призначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що після призначення пенсії у 2008 році позивач продовжувала працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у пенсійного органу під час призначення позивачу пенсії за віком, не було підстав для застосування частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому правомірно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про визнання дій незаконними та зобов`язання призначити та виплатити пенсію - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: