Справа № 822/4057/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2015 року м. Київ К/800/1138/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Леонтович К.Г.

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Земельний Центр" на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року у справі № 822/4057/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Земельний Центр" до Відділу Держземагенства у Красилівському районі Хмельницької області треті особи: Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області, Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області про визнання висновків протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ТОВ «Подільський Земельний Центр» звернулось в суд з позовом до відділу Держземагенства у Красилівському районі Хмельницької області в якому просило визнати протиправними та скасувати висновки відділу Держземагентства у Красилівському районі Хмельницької області №№ 247, 279-290 від 28 липня 2014 року про погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, якими відмовлено у погодженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами населеного пункту с. Яворівці, Яворовецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області. Зобов'язати відділ Держземагенства у Красилівському районі Хмельницької області надати висновки, відповідно до чинного законодавства, за результатами розгляду заяв про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту - с. Яворівці Яворовецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зазначені у висновках відділу Держземагентства у Красилівському районі Хмельницької області № № 247, 279-290 від 28 липня 2014 року причини непогодження проекту відведення земельної ділянки не можуть бути підставами для відмови відповідача в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі судовими рішеннями ТОВ «Подільський Земельний Центр» звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та направити на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 33 Земельного кодексу України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. У п. «в» ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. При цьому право на передачу земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України надано центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам. Центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів є Державне агентство земельних ресурсів України згідно з Положенням про Державне агентство земельних ресурсів України, яке затверджено Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 445.

Згідно із ч. 7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28 липня 2014 року відповідачем надано висновки №№ 247, 279-290 про погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,, якими відмовлено у погодженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за межами населеного пункту с. Яворівці, Яворовецької сільської ради, Красилівського району, Хмельницької області. Підставою для непогодження проекту землеустрою вказано: кадастровий план земельної ділянки привести у відповідність до вимог; відсутність підтверджуючого документа, що дані багаторічні насадження не являються майновими паями бувшого КСП.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суди першої та апяціційної інстанції виходили з того, що громадяни ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, юридично не є землевласниками (землекористувачами), оскільки останні можуть набути право лише в майбутньому, а на момент розроблення технічної документації це землі державної форми власності розпорядниками яких є Управління Держземагентства у Хмельницькій області та ТОВ «Подільський Земельний Центр» при виготовленні проектів землеустрою на земельні ділянки громадян зобов'язані погодити їх із суміжним землекористувачем - Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області, оскільки відповідно до рішення Яворівської сільської ради від 28.09.1994 року № 12 виданий державний акт на право постійного користування землею, серія II-ХМ Хмельницькому облавтодору, правонаступником якого є Служба автомобільних доріг у Хмельницькій області.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного. Відповідно до ч.1,2 ст. 186-1 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Згідно із частинами 4, 5 ст. 186-1 Земельного кодексу України, розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Відповідно до ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Виходячи з того, що проект землеустрою не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме ст. 34 Закону України «Про державний земельний кадастр», відповідачем відмовлено у погодженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства з дотриманням вимог, передбачених ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Земельний Центр"- відхилити.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року по справі № 822/4057/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: