Справа № 2-а/39/2010
Суддя: Моргун Г. Л.
Дата ухвалення: 2010-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-39 /10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2010 року, Володарський районний суд Київської області , в складі :

головуючого судді Моргун Г.Л.,

при секретарі Сіваченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в смт Володарка , справу за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Володарському району Київської області

про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як „ дитині війни ,

В С Т А Н О В И В :

До Володарського районного суду 03 березня 2010 року звернулася позивач з названим адміністративним позовом, в якому посилалася на те, що відповідно до ст.1 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни є дитиною війни і їй повинна виплачуватися щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Така допомога у 2006-2007 роках не виплачувалася , а 2008 -2009 році виплачувалася у значно нижчому розмірі ніж це передбачено законом. Вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі з вимогою про виплату , однак їй було відмовлено .

Позивач просить суд визнати відмову Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі щодо проведення перерахунку та виплати соціальної допомоги передбаченої ст.6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни їй неправомірною. Стягнути з відповідача на її користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни у розмірі 20% прожиткового мінімуму , встановленого для громадян , які втратили працездатність, за період з січня 2009 року по січень 2010 року в сумі 1334,20 грн.

У судовому засіданні позивач посилаючись на обставини викладені у позові уточнила свої позовні вимоги та просить суд зобовязати відповідача провести нарахування та стягнення належних виплат державної соціальної підтримки дітям війни передбаченої статтею 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни з розрахунку 30 % від мінімальної пенсії за віком , яка визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність, починаючи з 25 лютого 2009 року тобто в межах річного строку , з часу коли вона дізналася про порушене право з урахуванням вже проведених виплат.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі позовні вимоги не визнав, посилаючись на викладені у запереченнях обставини.

Заслухавши пояснення позивача , представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так, по справі встановлено , що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.4 ) . З 01.10.1994 року їй призначено та вона отримує пенсію, що стверджено посвідченням № 106111 ( а.с. 5) . Відповідно до довідки Управління Пенсійного Фонду у Володарському районі ( а.с.8 ) позивачу встановлено статус „ Дитина війни , оскільки відповідно до ст.1 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни такою визнається особа , яка є громадянином України та на час закінчення ( 2 вересня 1945 року) Другої світової війни їй було менше 18 років .

Наведені вище обставини визнаються кожною із сторін та є безспірними.

Не погоджуючись з розміром отримуваної допомоги , позивач звернулася до управління Пенсійного Фонду України в Володарському районі із письмовою заявою (а.с.7) провести перерахунок та виплатити недоотриману державну соціальну підтримку дітям війни у відповідності до чинного законодавства, проте їй в задоволенні прохання відповідачем було відмовлено (а.с.8).

Представник відповідача у своїх запереченнях посилається на те, що стаття 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни , згідно якої пенсії підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком, є такою що діє , але як видно зі змісту , дана норма не передбачає , яким саме органом , Пенсійним органом або іншим органом, за рахунок яких коштів і джерел та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата пенсії. Крім того, позивач ставить питання в своїх позовних вимогах про зобовязання нарахувати на її користь недоплачену щомісячну соціальну допомогу , виходячи з положень ст.28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , хоча законодавством України не визначено поняття мінімальна пенсія за віком, як розрахункова величина для підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни , а тому відповідно до розяснень Міністерства юстиції України вирішити питання про реалізацію вказаного Положення можливо лише після внесення змін до Закону України „ Про соціальний захист дітей війни. З 01.01.2008 року механізм реалізації положень ст.6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни було законодавчо врегульовано прийнятим 28.12.2007 року Закону України „ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 107- VI, яким внесено зміни до ст.6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни, де визначено , що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного утримання чи державної соціальної допомоги , що виплачується замість пенсії , виплачується підвищення у розмірі надбавки , встановленої для учасників війни. Згідно ст.14 Закону України „ Про статус ветеранів війни , гарантії соціального захисту, учасникам війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 10 % прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність. З метою збереження рівня соціального захисту окремих категорій громадян обчислення соціальної допомоги, передбаченої Законом України „ Про соціальний захист дітей війни здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530питання соціального захисту окремих категорій громадян, Крім того відповідач посилається на ст.99 п.п.2,4 КАС України . Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

З цими запереченнями відповідача суд не може погодитися з наступних підстав. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, взявши до уваги матеріали справи вважає, що при вирішенні даного спору необхідно застосовувати норми Конституції України, які є нормами прямої дії. Зокрема , ст. 19 ч. 2 Конституції України, вказує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відносини, що склалися між позивачем та відповідачем, є публічно-правовими відносинами, виходячи із змісту статті 3 та пункту 2 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, яка діяла на момент звернення позивача до суду. Позивач є „дитиною війни, тобто наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема, право на отримання зазначеної підтримки „дітям війни. Наділивши осіб зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які відносяться до „ дітей війни. Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист громадяни України, які є „ дітьми війни.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з позицією позивача щодо порушення її права на отримання вищевказаної доплати до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога , що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Статтею 28 Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії з 12 січня 2005 року встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність , так відповідно до ст. 58 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» з 1 січня 470 гривень, з 1 квітня 481 гривень, з 1 липня 482 гривень, з 1 жовтня 498 гривень та ст. 54 Закону України „ Про державний бюджет на 2009 рік визначає , що установити у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих , хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення , в розмірах , що діяли у грудні 2008 року. Установити з 1 листопада 2009 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 701 гривня та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення осіб, які втратили працездатність, - 573 гривні .

Відповідач у своїх запереченнях посилається на Закон України „ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України , де у п. 41 розділу ІІ Закону України „ Про соціальний захист дітей війни ст.6 викладено у новій редакції , однак Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зазначені зміни визнано такими , що не відповідають Конституції України ( є неконституційними).

Конституцією України у ст. 92 визначено сфери , зокрема бюджетну, які мають врегульовуватися виключно законом . Закон про Держбюджет є основним фінансовим документом держави. Через своє спеціальне призначення цей закон не повинен регулювати відносини в інших сферах суспільного життя.

Конституція України не надає закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів. Таким чином законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів , зупиняти їх дію чи скасовувати їх , оскільки з обєктивних причин це створює протиріччя у законодавстві і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

У разі необхідності зупинення дії законів , внесення до них змін і доповнень , визнання їх не чинними мають використовуватися окремі закони.

Згідно ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами, то суд вважає, що при вирішенні даного спору підлягають застосуванню саме положення ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога , що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Крім того ст.3 ч.2 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни вказує , що державні та соціальні гарантії дітям війни , встановлені цим законом , не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України , суд при вирішенні справи керується принципом законності , відповідно до якого органи державної влади , органи місцевого самоврядування , їхні посадові та службові особи зобовязанні діяти лише на підставах , в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень суд перевіряє чи вчиненні вони на підставі , у межах повноважень та у спосіб , визначений Конституцією і Законами України .

Таким чином, у суда є всі правові підстави для визнання відмови управління Пенсійним фондом України у Володарському районі Київської області у перерахунку та виплаті державної соціальної підтримки дітям війни гарантованої ст.6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни, починаючи з дня коли позивач дізнався про порушення свого право протиправною .

Ст.162 ч.2 КАС України передбачає , що у разі задоволення адміністративного позову , суд може визнати протиправними дії субєкта владних повноважень та зобовязання його вчинити певні дії щодо усунення порушень або прийняти іншу постанову , яка б гарантувала дотримання і захист прав субєктів у сфері публічно-правових відносин.

Встановлені судом обставини справи вказують , управління Пенсійним фондом України у Володарському районі Київської області повинно було нарахувати та провести виплату позивачу державної соціальної підтримки дітей війни відповідно до ст.6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни , де вказано, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога , що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Встановлення загальним законом іншого розміру відповідних виплат , ніж це передбачено спеціальним законом , є звуження обсягу гарантій у розумінні ч.3 ст.22 Конституції України. У випадку зупинення правових норм спеціального закону іншим законом суди повинні вирішувати питання щодо не застосування недійсної правової норми .

Враховуючи річний строк звернення до адміністративного суду суд вважає необхідним зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату соціальної доплати за період з 25 лютого 2009 року в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням фактично виплаченого щомісячного підвищення до пенсії за цей період.

Відповідач підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п.34 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито».

Керуючись ст.ст. 19,22,64,113,147,152 Конституції України , рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10 рп / 2008, ст.58 Закону України „ Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України , ст. 54 Закону України „ Про державний бюджет на 2009 рік , ст.ст. 1, 3, 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни ст.28 Закону України „ Про загальнообовязкове пенсійне страхування ст. ст.2 ,4, 6, 7, 8, 9, 10, 17, 94, 158, 159, 160, 161 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі про проведення перерахунку щомісячної соціальної допомоги «дитині війни» та стягнення недоплаченої суми задоволити.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Володарському району Київської області в перерахунку державної соціальної підтримки дітям війни , передбаченої статтею 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни ОСОБА_1 протиправною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Володарському району Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, державної соціальної підтримки дітям війни передбаченої статтею 6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни з розрахунку 30 % від мінімальної пенсії за віком , яка визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність , встановленого відповідно до Закону України „ Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України та Закону України „ Про державний бюджет на 2009 рік починаючи з 25 лютого 2009 року .

Від сплати судового збору Управління Пенсійного фонду України у Володарському районі Київської області звільнити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Г.Л.Моргун