Справа № 814/5170/13-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/5170/13-а

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, треті особи: Приватно-орендне виробниче сільськогосподарське підприємство ім. Т.Г. Шевченка, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Кривоозерська сільська рада Миколаївської області, ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25 лютого 2014 року, просила:

1) визнати неправомірними дії Реєстраційної служби Кривоозерського районного правління юстиції Миколаївської області, щодо реєстрації права власності обєкта нерухомого майна а саме: комбікормовий цех, нежитлова будівля, яка розташована за адресою: вул. Горького 267-є, с. Криве Озеро, Друге, Кривоозерський район, Миколаївська область за Приватно-орендним виробничим сільськогосподарським підприємством ім. Т.Г.Шевченка;

2) скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.06.2013 року Реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, номер запису про право власності: 1247438, власник - Приватно-орендне виробниче сільськогосподарське підприємство ім. Т.Г.Шевченка, адреса: вул. Горького № 267-є, с. Криве Озеро, Кривоозерський район, Миколаївська область, обєкт нерухомого майна - комбікормовий цех, нежитлова будівля, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 9.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане Кривоозерською сільською радою Кроивоозерського району Миколаївської області 10.10.2007 року на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 належить 19/100 частин обєкту нерухомого майна, а саме комбікормовий цех. нежитлова будівля яка розташована за адресою: вул. Горького 267-є, с. Криве Озеро, Миколаївська область. Позивачу стало відомо, що вищевказаний об'єкт нерухомості також зареєстрований за ПОСП ім. Т.Г.Шевченка і його частка становить «1», тобто 100 відсотків. Тобто, на даний час є дві державні реєстрації на один і той же об'єкт нерухомості. В звязку з чим позивач за захистом своїх прав звернувся до суду.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року адміністративний позов було задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.06.2013 року Реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, номер запису про право власності: 1247438, власник - Приватно-орендне виробниче сільськогосподарське підприємство ім. Т.Г. Шевченка, адреса: вул. Горького № 267-є, с. Криве Озеро, Кривоозерський район, Миколаївська область, обєкт нерухомого майна комбікормовий цех, нежитлова будівля, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 9 в частині 19/100, яка відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії САВ № 379080 від 10.10.2007 року належить ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

ОСОБА_2 також подала апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи, у звязку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Кривоозерською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 10.10.2007 року, на праві приватної власності позивачу, ОСОБА_1, належить 19/100 частин обєкту нерухомого майна, а саме комбікормовий цех, нежитлова будівля яка розташована за адресою: вул. Горького 267-є, с. Криве Озеро, Миколаївська область.

При здійсненні реєстрації права власності на 19/100 частин обєкту нерухомого майна, а саме: комбікормовий цех, нежитлова будівля яка розташована за адресою: вул. Горького 267-є, с. Криве Озеро, Миколаївська область в реєстраційній службі Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області виявилось, що вищевказаний об'єкт нерухомості також зареєстрований за ПОСП ім. Т.Г.Шевченка і його частка становить «1», тобто 100 відсотків.

Тобто, на даний час є дві державні реєстрації на один і той же об'єкт нерухомості.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що правовстановлюючий документ, який закріплював право власності на спірне приміщення за ПОСП їм. ОСОБА_7 в установленому законом порядку визнано нелегітимним.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, визначає Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою КМ України від 22.06.2011 р. № 703.

За правилами ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі: зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

На підставі ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011 року, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, видані нотаріусом, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим Порядком; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

У відповідності до п. 2.6 вказаного Порядку для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

За змістом п. 2.10 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.

З аналізу вказаних норм вбачається, що чинним законодавством України передбачено порядок внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації права власності на підставі рішення суду, який передбачає, в тому числі, подання заяви та відповідних документів.

В ході судового розгляду встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно, а саме: комбікормовий цех, нежитлова будівля, яка розташована за адресою: вул. Горького 267-є, с. Криве Озеро за ПОСП ім. Т.Г.Шевченка була здійснена на підставі рішення господарського суду Миколаївської області від 02.10.2007 року (справа № 17/667/07).

Так, рішенням господарського суду Миколаївської області від 02 жовтня 2007 року (справа №17/667/07) був задоволений позов Приватно-орендного виробничого сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г.Шевченка до Кривоозерської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, відповідно до якого за ПОСП ім. Т.Г.Шевченко визнано право власності на обєкти нерухомого майна за наведеним переліком. На підставі даного рішення Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації 26 грудня 2007 провело державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю - комбікормовий цех, що знаходиться за адресою вул. Горького, 267-є, с. Криве Озеро, Кривоозерського району Миколаївської області, зазначивши власником приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім.Т.Г.Шевченка.

09 квітня 2008 року Рішенням Вищого Господарського суду України рішення господарського суду Миколаївської об. Миколаївської області від 02 жовтня 2007 року у справі №17/667/07 скасоване, а справа направлена до суду першої інстанції на новий розгляд.

Згідно ухвали Господарського суду Миколаївської області від 10 червня 2008 року провадження у справі за позовом ПОСП ім. Т.Г.Шевченка до Кривоозерської сільської ради про визнання права власності припинено.

Таким чином суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що правовстановлюючий документ, який закріплював право власності на спірне приміщення за ПОСП їм. ОСОБА_7 в установленому законом порядку визнано нелегітимним. А відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до реєстру скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

До суду першої інстанції позивачем надано копію Ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 24 квітня 2012 року у справі № 22ц-1490/1321/12, зі змісту якої також вбачається, що ПОСП ім. Т.Г. Шевченка не було доведено право на обєкт нерухомості, а саме: комбікормовий цех, нежитлова будівля яка розташована за адресою: вул. Горького 267-є, с. Криве Озеро Миколаївської області.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з огляду на те, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Кривоозерською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 10.10.2007 року, на праві приватної власності належить 19/100 частин обєкту нерухомого майна, а саме: комбікормовий цех, нежитлова будівля яка розташована за адресою: вул. Горького 267-є, с. Криве Озеро, Миколаївська область, то позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно від 10.06.2013 року Реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, номер запису про право власності: 1247438, власник - Приватно-орендне виробниче сільськогосподарське підприємство ім. Т.Г.Шевченка, адреса: вул. Горького № 267-є, с. Криве Озеро, Кривоозерський район, Миколаївська область, обєкт нерухомого майна - комбікормовий цех, нежитлова будівля, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 9 слід задовольнити частково в частині 19/100 частин обєкту нерухомого майна яка, зареєстрована за позивачем.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач частково довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

На спростування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 суд зазначає, що позивач не позбавлений права звертатись до суду із вимогами про визнання протиправними та скасування рішення реєстратора, яке стала передумовою для реєстрації права власності для ОСОБА_2

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2014 року у справі № 814/5170/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян