Справа № 2а-4179/10/1170
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2011-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2011 року Справа № 2а-4179/10/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мирошниченка В.С.

при секретарі Поцелуйко А.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" до Знам'янської об'єднаної державної податкової інспекції у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2010 року ТОВ "Титан" звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Знам'янської ОДПІ про скасування податкових повідомлень-рішень № /0 від 01.03.2010р. про сплату податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 304 291,67 грн. та застосованої штрафної санкції у сумі 152 145,84 грн., № /0 від 01.03.2010р. про сплату податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 243 433,39 грн. і застосованої штрафної (фінансової) санкції в сумі 121 716,70грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Знам'янською ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Титан»з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008 року по 30.06.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 30.06.2009 року, про що було складено акт №28/23-10/32080333 від 19.02.2010 року. На підставі зазначеного акту прийняті податкові повідомлення-рішення від 01.03.2010р. № /0№, /0.

Позивач вважає, що висновки викладені в акті є неправомірними щодо порушення позивачем підпункту 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.2 ст.3 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4 п. 2.16 ст.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», пункту 5.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 ст.5 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств». Дані податкові повідомлення рішення, як зазначає позивач, є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки висновки відповідача суперечать вимогам ст.ст. 3 5, 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", наявність товарно-транспортних накладних для підтвердження валових витрат та податкового кредиту, на думку позивача, не є обовязковою.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та підтвердив обставини на які посилається позивач у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, подав суду письмові заперечення та пояснив, що Знамянською обєднаною державною податковою інспекцією у Кіровоградській області проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 30.06.2009 року, про що складено акт №28/23-10/32080333 від 19.02.2010 року. За наслідками перевірки прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Вважає, що висновки викладені в акті перевірки відповідають дійсним обставинам справи, позивачем допущено порушення вимог пункту 5.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 304291,67грн. та 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.2 ст.3 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4 п. 2.16 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 243433,39 грн. Представник відповідача посилався на те, що податковим органом встановлено порушення ТОВ «Титан»податкового законодавства та віднесено до складу податкового кредиту сум вартості послуг по зберіганню дизпалива, операцій поставки бензину та дизпалива контрагентами ПП «Некс-Кіровоград», ПП «Арона-Сервіс», ПП «Саланг-ТМ», які не мають технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень та транспортних засобів для здійснення господарської діяльності, а також мають інші ознаки фіктивності.

Вищевказане у повному обсязі свідчить про відсутність у ТОВ „Титан" наміру створення правових наслідків і тому укладені угоди носять нікчемний характер. Фактично діяльність позивача була спрямована на здійснення операцій, пов'язаних із отриманням податкової вигоди переважно з контрагентами - посередниками, які не виконували своїх податкових зобов'язань. Позивачем під час перевірки не надані документи, які б підтверджували факт придбання, транспортування товару. Таким чином, перевіркою достовірно встановлено, що господарські операції мали безтоварний характер. Отже, позивачем перераховувались кошти без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкту оподаткування, несплати податків, в зв'язку з чим дії позивача привели до втрат дохідної частини Державного бюджету України. Таким чином, ТОВ «Титан»порушено ст. 228 ЦК України щодо укладення правочину, який суперечить моральним засадам суспільства, а також порушує публічний прядок, а отже є нікчемним. Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірним, а отже скасуванню не підлягають.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "Титан" зареєстровано 24.10.2002 року як юридичну особу () виконавчим комітетом Знам'янської міської ради Кіровоградської області. Позивач перебуває на податковому обліку у Знам'янській ОДПІ.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 09.02.2010р. по 16.02.2010 р. працівниками Знам»янської об»єднаної державної податкової служби була проведена позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 30.06.2009 року, про що складено акт №28/23-10/32080333 від 19.02.2010 року, де висновками, зокрема, є порушення, на думку відповідача, ТОВ Титан:

- пункту 5.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 304291,67грн. в т.ч.: 1 квартал 2008 року- 74083,34грн; 2 квартал 2008 року- 142708,33 грн.; 2 квартал 2009 року-87500,00 грн.

- 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.2 ст.3 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4 п. 2.16 ст.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку»в результаті чого привело до завищення податкового кредиту на загальну суму 243433,39 грн. в тому числі: березень 2008 року-37762,67 грн., квітень 2008 року-90245,67 грн., травень 2008 року-45425,05 грн., квітень 2009 року 70000,00грн.

На підставі зазначеного акту прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № /0 від 01.03.2010р., яким ТОВ Титан визначено податкове зобовязання з податку на прибуток підприємств у сумі 304 291,67 грн. за основним платежем та 152 145,84 грн. штрафних (фінансових) санкцій, а всього на загальну суму 456437,51 грн.;

- № /0 від 01.03.2010р., яким ТОВ Титан визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість у сумі 243 433,39 грн. за основним платежем та 121 716,70грн. штрафних (фінансових) санкцій, а всього на загальну суму 365150,09 грн.

Підставою для висновку про завищення податкового кредиту позивача із податку на додану вартість було те, що операції з придбання товарів та зберігання позивачем фактично не здійснювались. У звязку з чим, відповідач вважає, що позивач не мав правових підстав для віднесення суми ПДВ до складу податкового кредиту відповідно до пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням ТОВ "Титан" оскаржило його в адміністративному порядку. За наслідками апеляційного розгляду вищі контролюючі органи залишили скаргу позивача без задоволення, податкові повідомлення-рішення - без змін.

Позивач, не погоджуючись із позицією відповідача щодо донарахування йому податкових зобов'язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість, звернувся до суду з вимогою скасувати зазначені податкові повідомлення-рішення.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку податковому повідомленню-рішенню № /0 від 01.03.2010р. Знам'янської об'єднаної державної податкової інспекції, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що висновки відповідача про порушення позивачем вимог п.п.5.1. ст.5, п.п.5.3.9. п.5.3 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" ґрунтуються на встановленні фактів укладання між Товариством «Титан»та ПП «Некс-Кіровоград»договору зберігання дизпалива №12 від 01.04.2009 року; угоди про поставку ТОВ «Титан»дизпалива постачальником ПП «Арона-Сервіс»за період з 01.01.2008 по 30.06.2009 року, угоди про поставку ТОВ «Титан»бензина та дизпалива постачальником ПП «Саланг-ТМ»за період з 01.01.2008 по 30.06.2009 року.

Судом встановлено, що 01.04.2009р. ТОВ «Титан»уклало договір №12 із ПП «Некс-Кіровоград»про зберігання ПММ (а.с.75).

Як вбачається з даного договору, в ньому відсутні істотні умови: не вказано місце зберігання, в предметі договору зазначається зберігання ПММ, тобто не конкретизовано чи це бензин чи дизпаливо, не обумовлена ціна послуг, не вказана кількість зберігаючого ПММ.

Сторонами договору підписано три акти здачі-прийняття робіт (а.с.72,73), але вказані акти оформлені неналежним чином, а саме, не зазначено прізвища, імені та по-батькові, посади того, хто підписувався від імені ТОВ «Титан»та ПП «Некс-Кіровоград».

В судовому засіданні представник позивача та свідок ОСОБА_3 (засновник та на даний час директор ТОВ «Титан») не змогли дати відповідь щодо економічної доцільності по зберіганню дизпалива в ПП «Некс-Кіровоград»за ціною вказаною в актах здачі-прийняття робіт та платіжних дорученнях та не назвали, де саме зберігалося дизпаливо. Також суду не надано документів, які б свідчили про факт транспортування дизпалива до ПП «Некс-Кіровоград»на зберігання та про факт завантаження/розвантаження ПММ, прийняття на зберігання, а також подальший рух та реалізацію товару після закінчення зберігання.

На виконання договору №12 видані податкові накладні, факт проведення розрахунків підтверджується платіжними дорученнями.

Таким чином, позивачем не надано доказів того, що договір № 12 про надання послуг між позивачем та ПП «Некс-Кіровоград»був вчинений з метою настання реальних наслідків. Також позивачем не доведено, що господарські операції між ТОВ «Титан»та ПП «Некс-Кіровоград»мали реальний товарний характер.

В судовому засіданні встановлено, що 01.01.2008р. між ТОВ «Титан»та ПП «Арона-Сервіс»був укладений договір поставки (а.с.153), згідно якого ПП «Арона-Сервіс»передає у власність позивачу ГСМ. Як вбачається з даного договору, в ньому відсутні істотні умови: не вказано місце відвантаження, не конкретизовано предмет договору (чи це бензин чи дизпаливо), не обумовлена ціна за зберігання ГСМ, не вказана кількість ГСМ.

Стороною договору ПП «Арона-Сервіс»в особі ОСОБА_4 були підписані та видані ТОВ «Титан»податкові та видаткові накладні (зазначені в акті перевірки а.с.9). Факт проведення розрахунків підтверджується квитанціями до прибуткового кассового ордеру(а.с.100,101,105), які надав в судове засідання представник позивача, але при перевірці ОДПІ позивачем їх не було надано із-за відсутності на той момент, що дає суду підстави критично ставиться до наданих доказів.

Позивачем не надано жодних документів, які б свідчили про факт транспортування придбаного дизпалива від ПП «Арона-Сервіс»в Знам»янку ( зі слів представника позивача саме в Знам»янку завозилося дизпаливо на АЗС ТОВ «Титан»), та про факт завантаження/розвантаження дизпалива, а також подальшу реалізацію чи використання придбаних товарів у власній господарській діяльності підприємства. Тобто, не надано доказів, які обґрунтовують наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) укладення із ПП «Арона-Сервіс»цього договору та його вплив на результати господарської діяльності ТОВ «Титан».

В судовому засіданні представником позивача долучено до матеріалів справи видаткові накладні (а.с.142-155) для підтвердження подальшої реалізації придбаного дизельного палива, але суд оцінює їх як неналежний доказ з тих підстав, що у видаткових накладних відсутні обов'язкові реквізити. У відповідності до ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити:назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Фактичне реальне здійснення конкретної операції у межах господарської діяльності платника податку повинно підтверджуватися належними та допустимими доказами, визначеними в статті 70 КАС України.

Суд критично ставиться до наданих подорожніх листів вантажного автомобіля, оскільки вони неналежним чином оформлені, а саме у них відсутні відмітки вантажовідправника. Крім цього, вказані листи були відсутні у позивача на момент перевірки Знам'янською ОДПІ.

В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Титан»придбавав у ПП «Саланг-ТМ»дизпаливо протягом березня, квітня, травня 2008 року на суму 496333,33грн. ПДВ- 99266,66грн. у відповідності до виданих податкових (а.с.20) та видаткових накладних.

Факт проведення розрахунків представник позивача підтвердив наданими в судовому засіданні квитанціями до прибуткового кассового ордеру (а.с.84-87) Представник позивача не заперечував відсутності у нього товарно-транспортних накладних, надав суду лише деякі подорожні листи, пояснивши, що їх достатньо для підтвердження того, що позивачем здійснювалося реальне перевезення дизпалива.

Суд критично ставиться до наданих подорожніх листів вантажного автомобіля, оскільки вони неналежним чином оформлені, а саме у них відсутні відмітки вантажовідправника, також вказані листи були відсутні у позивача на момент перевірки інспекторами Знам»янської ОДПІ.

Щодо наявності документального підтвердження факту реального виконання спірних угод, суд зазначає наступне. Наявність по господарських операціям податкових накладних, видаткових накладних, платіжних доручень, квитанцій до прибуткового кассового ордеру судом не заперечується, проте факт доставки ТМЦ від продавця покупцю ставиться під сумнів внаслідок відсутності у позивача товарно-транспортних накладних.

Згідно з положеннями Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Інших доказів в обґрунтування транспортування дизпалива суду не надано, а тому, з урахуванням вищевикладеного, суд критично оцінює надані позивачем докази та не вважає їх беззаперечним доказом реальності господарських операцій з придбання товару у ПП «Арона-Сервіс», ПП «Саланг-ТМ»та зберігання дизпалива у ПП «Некс-Кіровоград».

Бухгалтерські документи позивача та інші відомості про рух товарів також не можуть бути беззаперечним доказом реальності господарської операції, оскільки складаються позивачем одноособово.

Згідно п. 5.1. Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994 р. №334/94-ВР валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно до п.11.2. Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»від 28.12.1994 р. №334/94-ВР датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Згідно із приписами п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Суд не приймає позицію позивача про те, що податкові та видаткові накладні, а також подорожні листи, є такими, що беззаперечно підтверджують такі витрати, оскільки валові витрати можуть бути підтверджені лише тими документами, які свідчать про реальність виконання господарської операції.

З огляду на викладене та змісту проведених документальних перевірок контрагентів ПП «Некс-Кіровоград», ПП «Арона-Сервіс», ПП «Саланг-ТМ», листів Кременчуцької ОДПІ та ДПІ в м.Кіровограді, зважаючи на відсутність інших доказів, які б підтверджували фактичну передачу, отримання, транспортування товарно-матеріальних цінностей, документи, на підставі яких сформовані валові витрати за спірними господарськими операціями позивачем, самі по собі не можуть беззаперечно підтверджувати право платника на їх формування, а тому суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження достовірність обставин щодо реальності цих господарських операцій, а тому суд приходить до висновку про безпідставність віднесення до валових витрат вартості товарів за накладними ПП «Некс-Кіровоград», ПП «Арона-Сервіс», ПП «Саланг-ТМ»та вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення в частині визначення позивачу податкового зобовязання з податку на прибуток в розмірі 304291,67 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 152145,84 грн. (304291,67 грн. х 50%) правомірними, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 01.03.2010 р. задоволенню не підлягають.

Надаючи оцінку податковому повідомленню-рішенню №/0 від 01.03.2010 р. з податку на додану вартість, суд виходить з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні податкове зобовязання з податку на додану вартість (основний платіж), визначене відповідачем податковим повідомленням-рішенням в сумі 243433,39 грн. у звязку з включенням ТОВ «Титан»до складу податкового кредиту за березень 2008 року, квітень 2008 року, травень 2008 року, квітень 2009р. сум податку на додану вартість за податковими накладними виданими ПП «Арона-Сервіс»: №303.2 від 03.03.2008 р., №1103.1 від 11.03.2008 р., №3103.4 від 31.03.2008 р., №1604.01 від 16.04.2008 р., №604.2 від 06.04.2008 р., №2104.2 від 21.04.2008 р.; податковими накладними виданими ПП «Саланг-ТМ»: №3103.5 від 31.03.2008 р., №1003.1 від 10.03.2008 р., №1004.3 від 10.04.2008 р., №2304.1 від 23.04.2008 р., №3004.1 від 30.04.2008 р., №605.2 від 06.05.2008 р., №1405.02 від 14.05.2008 р.; податковими накладними виданими ПП «Некс-Кіровоград»№95 від 07.04.2009р., №96 від 14.04.2009р., №97 від 24.04.2009р. (що зазначені в акті перевірки та в судове засідання не надано позивачем) за господарськими операціями з придбання дизпалива та зберігання ПММ, вартість яких була попередньо включена позивачем до валових витрат.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР податковий кредит це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

В силу приписів пп.7.2.4. п.7.2 ст.7 вказаного Закону, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону. Зареєстровані в якості платника податку на додану вартість особи отримують відповідне свідоцтво.

У відповідності до п.п.7.2.6. Закону України «Про податок на додану вартість», податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Згідно з п.п.7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»датою виникнення податкового кредиту визначено дату здійснення першої з подій, що сталася раніше: або дату списання коштів з рахунку платника або дату одержання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 7.4.5 цієї статті встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до п.п.7.5.1. Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 р. №168/97-ВР датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається, зокрема, дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

У відповідності із Законами України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», «Про податок на додану вартість», первинні бухгалтерські документи (видаткові та податкові накладні, акти прийому-здачі виконаних робіт, тощо) повинні мати обовязкові реквізити, а саме містити назву посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильності її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дає змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.

Згідно відповіді начальника ДПІ у м.Кіровограді адресованої Знам»янській ОДПІ від 04.11.09р. встановлено, що ПП «Некс-Кіровоград»має ознаки фіктивності, яке зареєстроване на підставну особу ОСОБА_5 та засновником якого вона являється, яка надала пояснення, що ніякого відношення до фінансово-господарської діяльності підприємства ПП «Некс-Кіровоград»немає і не мала, печатки підприємства у неї ніколи не було, ніяких бухгалтерських документів та чистих бланків не підписувала. (а.с.60,66-67). З цього слідує, що договір зберігання №12 від 23.05.2008 р. (а.с.75) та податкові та видаткові накладні складені від ПП «Некс-Кіровоград»та підписані підставною особою, що свідчить про відсутність реальності господарських операцій та виключає підстави для формування позивачем податкового кредиту, в тому числі, і за умови наявності у платника податку (позивача у справі) податкових накладних.

Згідно листів Кременчуцької ОДП, директором ПП «Арона-Сервіс»значиться ОСОБА_4, який фінансово-господарську діяльность не здійснював, доходів не отримував, дійсної волі до заняття підприємництвом не виявляв, податкову звітність подавала ОСОБА_6, що здійснювала діяльність у сфері бухгалтерського обліку, декларувала відсутність діяльності. З цього слідує, що ОСОБА_4 від імені ПП «Арона-Сервіс»документи не підписував та не скріпляв печаткою первинні документи та не здіснював господарських операцій шляхом продажу дизпалива ТОВ «Титан», що свідчить про відсутність їх реальності.

Згідно п.п.17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 р. №2181-ІІІ у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобовязання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б»підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобовязаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобовязання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обовязкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше пятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Таким чином, суд приходить до висновку, що податковим органом вірно обраховано позивачу суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 243433,39грн. та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 121716,70 грн., а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення /0 від 01.03.2010 р., задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як під час проведення перевірки, так і в судовому засіданні позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які свідчили б про реальність операцій між позивачем і його контрагентами.

Натомість убачається із наданих позивачем доказів, які у своїй сукупності свідчать про безтоварність операцій та за своїм змістом не відповідають правилам ведення бухгалтерського та податкового обліку.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163, 185 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Кіровоградського В.С.Мирошниченко

окружного адміністративного суду