Справа № 808/1408/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Справа № 808/1408/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., за участю секретаря Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовом: Приватного підприємства - фірми «Дарьял»

до Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень від 22.01.2014 №001 та №002,-

за участі представників сторін:

від позивача - Пориченський П.В. (довіреність №1-15 від 25.02.2015

Щепілова Н.В. (довіреність № 05-15 від 08.05.2015)

від відповідача - Кірсанова І.Г. (довіреність від 24.06.2015)

Шавло Р.О. (довіреність №1386/10/08-01-10-02 від 24.11.2014)

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство - фірма «Дарьял» (надалі - позивач, ПП - фірма «Дарьял») звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області (надалі - відповідач, ГУ ДФС у запорізькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень від 22.01.2014 №001 на суму 11008,96 грн., в тому числі ПДВ в сумі 8807,17 грн., штрафні санкції в сумі 2201,79 грн. та №002 на суму 35792,05 грн., в тому числі ввізне мито в сумі 28633,64 грн., штрафні санкції в сумі 7158,41 грн.

Ухвалою суду від 19.03.2015 відкрито провадження в адміністративній справі №808/1408/15, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 01.04.2015. Провадження у справі за клопотанням сторін було зупинено. Судове засідання призначено на 26.04.2015.

У засіданні 26.04.2015, судом, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Представники позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити та надали пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представники відповідача проти заявленого позову заперечували у повному обсязі, вважали їх необґрунтованими з підстав, зазначених у письмових запереченнях.

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Як встановлено з матеріалів справи, на підставі наказу Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 24.10.2013 № 605 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи на ПП фірма «Дарьял» проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання законодавства України з питань державної митної справи на Приватному підприємстві - фірма «Дарьял» (надалі - ПП - фірма «Дарьял») в частині:

встановлення відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів ПП - фірма «Дарьял» інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі,

обґрунтованості та законності отримання пільг і звільнення від оподаткування відповідно до Порядку координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків та зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 р. № 1234, наказу Міністерства доходів і зборів України від 03.09.2013 № 440 «Щодо проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи», плану-графіка документальних перевірок фінансово - господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб на IV

квартал 2013 р., затвердженого 30.09.2013.

За результатами перевірки був складений акт від 30.12.2013 №009/13/08-01/20496109.

Висновки яких дійшли перевіряючи базуються на наступному:

Під час перевірки встановлено, що підприємством у синтетичному та аналітичному обліку за період, що перевірявся, відображені у кореспонденції рахунків Дт631 Кт311 операції, що свідчать про сплату транспортно-експедиторських, транспортних послуг, пов'язаних з міжнародним автоперевезенням товарів, імпортованих ПП - фірма «Дарьял», по яких до перевірки надано, зокрема договір доручення на виконання юридичних дій по організації міжнародних автомобільних перевезень вантажів № 515/1 от 15.01.2009 р. та договір на міжнародні перевезення № 678 от 14.01.2011 р. укладені між ПП - фірма «Дарьял» та ТОВ «ЗРТП «Альфа ЛТД».

Сплату за вказаними договорами ПП - фірма «Дарьял» здійснювало в терміни, обумовлені в договорах, рух коштів відображений по субрахунку 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Згідно з документами наданими до перевірки по договорах щодо міжнародних перевезень ТОВ «ЗРТП «Альфа ЛТД» (надалі - Перевізник) складені наступні документи: заявка на виконання перевезення автомобільним транспортом (за підписом директора ПП - фірма «Дарьял»), акти прийому здачі виконання транспортних робіт (за підписами керівників ТОВ «ЗРТП «Альфа ЛТД» та ПП - фірма «Дарьял»), рахунки-фактури та податкові накладні.

Проте, дані, які містяться в документах, поданих під час митного оформлення, не відповідають фактичним даним, встановленим у ході перевірки та документально підтвердженим первинними документами ПП - фірма «Дарьял».

Так, у довідках про транспортні витрати, які надавались перевізником під час митного оформлення товарів до митного органу, зазначена лише вартість транспортування по перевезенню вантажу.

Однак, заявки на виконання перевезення автомобільним транспортом (за підписом директора ПП - фірма «Дарьял») із відміткою ТОВ «ЗРТП «Альфа ЛТД» про надання автомобіля за заявкою (вказаний номер автомобіля, який буде здійснювати перевезення, ПІБ та паспортні дані водія) та відповідними підписами представника Перевізника, засвідченими печаткою крім інших зобов'язань містять зобов'язання про те, що (мовою оригіналу) «...при отсутствии страховки на СМК, груз страхуется за счет ставки за перевозку. Перевозчик несет полную ответственность за сохранность груза. Другие условия по настоящей перевозке - согласно контракта...».

Також, у розділі «Ставка за перевозку/Условия оплати» вказаних Заявок сума зазначена сума (у грн.) ставок «...за 1 (один) авто с р/счета по факту разгрузки машины в конечном пункте разгрузки..», що дорівнює вартості послуг з міжнародного перевезення вантажів та з перевезення та супроводу вантажу (експедиційні витрати) (з ПДВ).

Ця сума в подальшому відображена у актах прийому здачі виконання транспортних робіт, які були укладені між ТОВ «ЗРТП «Альфа ЛТД» та ПП - фірма «Дарьял», рахунках- фактурах та податкових накладних, тобто документах, що свідчать про сплату за надані послуги. Причому, у вказаних документах вартість послуг з перевезення та супроводу вантажу (експедиційних послуг) зазначено окремим рядком, але без відокремлення цих витрат після ввезення на митну територію України.

Таким чином, за результатами перевірки встановлено, що внаслідок заявлених до митного оформлення товару недостовірних (неповних) відомостей щодо фактичних витрат на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України (вартість послуг з перевезення та супроводу вантажу (експедиторських послуг)), що містяться в первинних документах бухгалтерського обліку, отриманих від декларанта й наданих безпосереднім виконавцем послуг,' та в документах, наданих декларантом до митного оформлення, до митної вартості товарів не включено витрати за послугами з перевезення та супроводу вантажу (експедиторських послуг) у загальній сумі 15 402,18 грн., отриманими під час міжнародного перевезення вантажів, які відповідно до наданих платником податків документів є складовими витрат на транспортування, сплачених Перевізнику (ТОВ «ЗРТП «Альфа ЛТД») в рамках договорів на міжнародні перевезення.

Отже, внаслідок включення до митної вартості витрат на транспортування оцінюваних товарів в неповному обсязі, занижено митну вартість товарів, що призвело до невірного визначення бази оподаткування, несвоєчасної та неповної сплати митних платежів.

Враховуючи вищевикладене, перевіркою встановлено, що на порушення вимог положень статей 81, 259, 260, 264, пункту 5 частини другої статті 267 Кодексу внаслідок включення до митної вартості товарів, що ввезені на митну територію України, витрат на транспортування, які при визначенні митної вартості додаються до ціни цих товарів (з урахуванням вимог пункту б) частини третьої статті 267), не в повному обсязі, ПП - фірма «Дарьял» занижено митні платежі у загальній сумі 3 450,09 грн.

Проведеною перевіркою встановлено, що приватне підприємство - фірма «Дарьял» у період з 01.07.2011 по 31.12.2012 здійснювало митне оформлення із застосуванням пільг у вигляді звільнення від обкладення товарів увізним митом 065 - «Товари, що ввозяться в Україну згідно з міжурядовими угодами України з країнами СНД, з Республікою Македонія про вільну торгівлю» та 400 - «Товари, що ввозяться в Україну згідно з міжурядовими угодами України з країнами СНД (крім Республіка Грузія)».

Так, Приватним підприємством - фірмою «Дарьял» були надані товаротранспортні документи (СМК), в яких зазначено місце та дата завантаження транспортного засобу, а також відмітки прикордонних митниць, що свідчить про той факт, що товар не залишав території держави-учасниці Угоди про створення зони вільної торгівлі.

При здійсненні виїзної документальної перевірки для підтвердження заявленого преференційного режиму при митному оформленні ферованадію за МД від 12.04.2012 №112050000/2012/007686 Приватним підприємством - фірмою «Дарьял» була надана копія зазначені в гр. 44 МД.

Оригінал сертифікату про походження товару RUUA /1571763 від 28.02.2012, який зазначений у графі 44 МД №112050000/2012/007686 від 12.04.2012, Запорізькою митницею Міндоходів для перевірки не був наданий і тому він не був перевірений.

Під час перевірки представником Приватного підприємства - фірми «Дарьял» були надані копії сертифікатів якості від 05.04.2012 №075, №076, №077, №078 видані Центром сертифікаційних випробувань кольорових металів, стандартних зразків і метрологічного забезпечення аналітичного контролю Державного науково-дослідного та проектного інституту титану. У вищевказаних сертифікатах якості встановлено лише вміст (масова частка) ванадію і зроблено висновок, що проби заявленого товару відносяться до ферованадію без зазначення марки згідно ГОСТа 27130-94.

Таким чином, зразки товару, заявленого до митного оформлення та направленого на дослідження до ДСЕЗМО ЦМУЛДЕР, а також досліджені Центром сертифікаційних випробувань кольорових металів, стандартних зразків і метрологічного забезпечення аналітичного контролю Державного науково-дослідного та проектного інституту титану, за своїми характеристиками не співпадають з описом товару, зазначеним у гр.8 сертифікату про походження RUUА/1571763 від 28.02.2012, заявленому до митного оформлення для підтвердження режиму вільної торгівлі.

Враховуючи вищевикладене, сертифікат про походження товару форми СТ-1 RUUА /1571763 від 28.02.2012, заявлений у МД від 12.04.2012 за №112050000/2012/007686, не може бути підставою для підтвердження режиму вільної торгівлі.

Також, при здійсненні перевірки також була досліджена правомірність заявлення пільги по ввізному миту при випуску у вільний обіг товару (ферованадій) по тимчасовій МД від 01.02.2012 №112050000/2012/001104 на підставі оригіналу сертифікату про походження форми СТ-1 від 19.01.2012 № RUUА /1571715, зазначеного у гр. 44 МД.

За заявленою 25.01.2012 МД 112050000/2012/000436, заповненою у звичайному порядку, зразки товару були направлені до ДСЕЗМО ЦМУЛДЕР для дослідження хімічного складу ферованадію.

За результатами експертизи ДСЕЗМО ЦМУЛДЕР (висновок від 07.02.2012 №18- 0080), інформація про фактичні характеристики товару (його хімічний склад) відрізняється від характеристик ферованадію марки РеУ-80, вказаних у ГОСТІ 27130-94 по вмісту (Мп - більше ніж зазначено в ГОСТІ 27130-94 для марки ферованадію РеУ-80) та кількість чистого ванадію не відповідає кількості, зазначеній у графі 8 сертифікату форми СТ-1, який надавався при оформленні тимчасової декларації.

З урахуванням результатів експертизи митним постом «Запоріжжя-центральний» прийняте рішення про визначення коду товару № КТ-112-0038-2012 від 13.02.2012 з описом товару (графа 31 МД), який відрізняється від характеристик товару, вказаних у графі 8 вищезазначеного сертифікату про походження.

На момент проведення виїзної документальної перевірки підприємством не було здійснено в повному обсязі декларування товарів з наступним оформленням митних документів після тимчасової декларації, у зв'язку з тим що триває судове оскарження у Дніпропетровському апеляційному адміністративному суді стосовно рішення про визначення коду товару від 13.02.2012 № КТ-112-0038-2012.

Таким чином, товар, оформлений за тимчасовою декларацією №112050000/2012/001104 від 01.02.2012, за результатами експертизи ДСЕЗМО ЦМУЛДЕР (висновок від 07.02.2012 №18-0080), проведеної після випуску товару у вільний обіг, за своїми фактичними характеристиками не співпадає з описом товару, зазначеним у гр.8 сертифікату про походження RUUА /1571715 від 19.01.2012, заявленого до митного оформлення для підтвердження режиму вільної торгівлі.

Враховуючи вищевикладене, сертифікат про походження товару форми СТ-1 RUUА /1571715 від 19.01.2012, заявлений у МД від 01.02.2012 за №112050000/2012/001104, не може бути підставою для підтвердження режиму вільної торгівлі.

Зважаючи на виявлені порушення, на підставі Акту перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення від 22.01.2014 №001, яким визначена сума податкового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем 14486,51 грн. та штрафними санкціями в сумі 3621,64 грн. та №002, яки визначено до сплати сума ввізного мита в розмірі 57030,31 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 14257,59 грн., які є предметом оскарження по даній справі.

Однак, суд не погоджується з висновками викладеними в акті перевірки та винесеними податковими повідомленнями форми "Р" виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ч.1 ст.40 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до статті 70 Митного кодексу України метою митного оформлення є засвідчення відомостей, одержаних під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформлення результатів такого контролю.

Операції митного оформлення, порядок їх здійснення, а також форми митних декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів і транспортних засобів, визначаються Кабінетом Міністром України.

За статтею 72 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню.

Тобто особи, які переміщують, товари через митний кордон України зобов'язані подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю.

Статтею 69 Митного кодексу України передбачено, незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи.

Як зазначалося, підставою для донарахування Відповідачем податкових зобов'язань стало по-перше, не включення позивачем до митної вартості товарів витрат на транспортування та, по-друге, не підтвердження позивачем режиму вільної торгівлі.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Стосовно першого питання, суд зазначає про наступне:

На експедиторські послуги, що надані ТОВ «ЗРТП «Альфа ЛТД» по зазначених Відповідачем обставинах, експедитором був нарахований ПДВ по ставці 20% в відповідності до діючого законодавства.

Так, в актах прийому здачі виконання транспортних робіт від ТОВ «ЗРТП «Альфа ЛТД» №Тр_ОУ-000161 від 18.07.11р., №Тр_ОУ-000240 від 12.10.11р., №Тр_ОУ-000284 від 02.12.11р., №Тр_ОУ-000038 від 24.02.12р„ №Тр_ОУ-000083 від 18.04.12р., №Тр_ОУ- 000286 від 07.12.11р. в п. 1 вказані послуги з перевезення та супроводу вантажу по маршруту з пункту відправлення за територією України до пункту призначення м. Запоріжжя вартістю в тому числі ПДВ.

Згідно ст.1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» «транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, Імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування».

Таким чином, послуги ТОВ «ЗРТП «Альфа ЛТД» з перевезення та супроводу вантажу є транспортно-експедиторськими.

За приписами ст. 194.1 Податкового кодексу України «операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об'єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною».

Згідно п. «б» ст. 185.1 Податкового кодексу України «об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу».

В п. «ж» ст. 186.3 Податкового кодексу України встановлено: «місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб'єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання.

До таких послуг належать: надання транспортно-експедиторських послуг».

Таким чином, місцем постачання транспортно-експедиторських послуг від ТОВ «ЗРТП «Альфа ЛТД» є місце реєстрації Позивача, тобто митна територія України, та, відповідно, на ці послуги нараховується ПДВ по основній ставці (20%) поставщиком послуг, а не їх одержувачем.

З викладеного сліду, що транспортно-експедиторські послуги від ТОВ «ЗРТП «Альфа ЛТД» не повинні додаватися до митної вартості товару, тому що місцем їх постачання є митна територія України.

А, отже, нарахування відповідачем ввізного мита в сумі 308,05 грн., ПДВ в сумі 3142,05 грн. є незаконними.

Стосовно не підтвердження позивачем режиму вільної торгівлі, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Верховний Суд України з аналогічних обставин в постанові від 26.06.2012 по справі №21-130а12 висловив правову позицію:

«Якщо митний орган, приймаючи вантажну митну декларацію, самостійно визначає митну вартість товару та пропускає товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань, за винятком випадку коли за наслідками службової перевірки або розгляду кримінальної справи встановлено змову між декларантом і митним органом, спрямовану на заниження обов'язкових платежів. В інших випадках, за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України, митний орган має право продовжити здійснення митного контролю, за наслідками якого дона рахувати обов'язкові платежі, якщо протиправні дії декларанта спричинили їх недобір.».

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Державна митна служба України в листі від 30.08.1999 за №11/2-9155 «Щодо застосування положень угод про вільну торгівлю» зазначила умови застосування режиму вільної торгівлі: «Російська Федерація. Відповідно до статті 1 Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про вільну торгівлю (набрала чинності з 29.03.94) "Договірні Сторони не застосовуватимуть мито, податки та збори, що мають еквівалентний вплив на експорт то/або імпорт товарів, що походять з митної території однієї з Договірних Сторін і призначені для митної території іншої Договірної Сторони".

Товари, що призначені для митної території України та походять з Російської Федерації, не обкладаються ввізним митом та податком на додану вартість за умови:

1) підтвердження походження товарів шляхом подання сертифіката форми СТ-1;

2) дотримання правила "безпосередньої закупівлі";

3) дотримання правила "прямого відвантаження".

Визначення країни походження товарів здійснюється відповідно до Правил визначення країни походження, затверджених Рішенням Ради глав Урядів Співдружності Незалежних Держав від 24.09.93».

Як свідчать матеріали справи, під час здійснення митного контролю з боку посадових осіб Запорізької митниці зауваження до ВМД від 12.04.2012р. №112050000/2012/007686, поданої Позивачем, були відсутні.

Митниця підтвердила правильність та достовірність заповненої Позивачем ВМД, в тому числі правильність опису товару, зазначеному у гр.8, наявність пільг режиму вільної торгівлі по необкладанню ввізним митом та податком на додану вартість, що стверджується завершальною стадією митного оформлення - проставлянням відбитка печатки у відповідній графі.

ВМД була подана для контролю правильності заповнення та повноти сплати митних зборів і податків відповідальній посадовій особі митниці.

Посадова особа здійснила перевірку факту та повноти і правильності сплати митних зборів і податків, про що зазначено відповідним штампом «сплачено» та особистим підписом особи, яка здійснила перевірку повноти і правильності сплати митних зборів і податків.

Тобто, правом на відмову у митному оформленні товару у зв'язку з виявленими невідповідностями, якщо вони мали місце, Запорізька митниця не скористалася.

З урахуванням зазначеного Відповідач в порушення митного законодавства, зокрема відсутності відомостей, що свідчать про наявну змову між декларантом і митним органом, спрямовану на заниження обов'язкових платежів, скасував пільги режиму вільної торгівлі з Російською Федерацією після пропуск) товару на митну територію України та сплати імпортером передбачених законом податків і зборів.

Якщо митний орган, приймаючи вантажну митну декларацію, самостійно визначає митну вартість товару та пропускає товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань, за винятком випадку коли за наслідками службової перевірки або розгляду кримінальної справи встановлено змову між декларантом і митним органом, спрямовану на заниження обов'язкових платежів.

Інформація про службову перевірку або наявність кримінальної справи стосовно посадових осіб Запорізької митниці Відповідачем в акті перевірки не наведена.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 6 ст. 69 МК України, штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення, що також свідчить про безпідставність та незаконність застосування штрафних санкцій.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку, що висновки Акту перевірки від 30.12.2013 №009/13/08-01/20496109 є необґрунтованими та безпідставними, а прийняті податкові повідомлення рішення підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області від 22.01.2014 №001 та №002..

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства - фірми «Дарьял» () судові витрати у розмірі 365,40 (триста шістдесят п'ять гривень 40 коп.)

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко