Справа № 804/8711/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2015 р. Справа № 804/8711/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Криворізької південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про встановлення відсутності повноважень суб'єкта владних повноважень та скасування рішення, вимоги і податкового повідомлення-рішення, -
Позивач вважає дії податкового органу протиправними, а винесені рішення, вимога та податкове повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню. За таких обставин позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд:
- визнати відсутність повноважень Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо проведення планової документальної перевірки самозайнятої особи-приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1;
- визнати відсутність повноважень відповідача щодо перевірки правильності нарахування та утримання єдиного соціального внеску самозайнятою особою - приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1;
Позивач та її представники заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили, що надали суду всі докази в обґрунтування заявлених позовних вимог та не заперечували проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.
Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідач надіслав на адресу суду письмові заперечення в яких зазначив, що за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року самозайнята особа ОСОБА_1 здійснювала незалежну професійну діяльність приватного нотаріуса. Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, регламентується статтею 178 ПК України. При проведенні перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 встановлено, що записи у Книзі за підсумками робочого дня не здійснювались, а виконувались виключно за підсумками отриманого доходу звітних років (2012 рік, 2013 рік та 2014 рік відповідно). За результатами перевірки в порушення п.178.6. ст.178 ПК України встановлено неналежне ведення книги обліку доходів та витрат за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р., для яких Законами України встановлено обов'язкову форму.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно із ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, частина 6 статті 128 КАС України, надає суду можливості проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що посадовими особами Криворізької південної ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків який провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 - 31.12.2014 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 - 31.12.2014.
Порушення виявлені під час перевірки знайшли своє відображення в акті перевірки №34/173/НОМЕР_1 від 22.06.2015 року, а саме:
- п.44.1 ст.44, п.178.6 ст.178 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ зі змінами та доповненнями у зв'язку з неналежним веденням книги обліку доходів та витрат;
- пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.51.1 ст.51, пп.«б» п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ зі змінами та доповненнями у результаті подання податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку (форма 1 ДФ) за І кв. 2012 р., II кв. 2012 р., III кв. 2012 р., ІV кв. 2012 р., І кв. 2013 р., ІІ кв. 2013 р., IIІ кв. 2013 р. IV кв. 2013 р., ІV кв. 2013 р., І кв. 2014 р., II кв. 2014 р., ІІІ кв. 2014 р., ІV кв. 2014 р., не в повному обсязі;
- абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, у результаті чого визначено суму єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування у загальному розмірі 47 834,72 грн., в т.ч. за 2012 рік - 3 389,12 грн., за 2013 рік - 24 544,8 грн., за 2014 рік - 19 900,80 грн.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Нормативно-правовим документом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI, статтею 2 якого закріплено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску.
Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Частиною другою статті 2 Закону визначено, що виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.
Статтею 9 Закону № 2464 визначено порядок обчислення і сплати єдиного внеску, згідно якого платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 Закону № 2464, для яких звітним періодом є календарний рік. П.5 ст.4 Закону №2464 визначено, що платником єдиного внеску є особи, які забезпечують себе роботою самостійно займаються незалежною професійною діяльністю, зокрема юридичною практикою, в тому числі нотаріальною діяльністю.
Відповідно до ст.6 Закону № 2464 був виданий наказ Міністерства доходів та зборів від 09.09.2013 р. № 454 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в пункті 3.4 якого зазначено, що фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 1 травня року, наступного за звітним періодом. Таким чином, звітним періодом для фізичних осіб, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, в тому числі нотаріальною діяльністю - є календарний рік.
Згідно із п.4 ст.178 ПК України фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність, подають податкову декларацію за результатами звітного року, який відповідно до ст.34 ПК України є податковим періодом.
Відповідно до ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Форма податкової декларації була затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України від 11.12.2013 р. №793, в якій в розділі IV «Доходи отриманні фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність» вказуються суми доходу, витрат та податку за себе для зазначених осіб за календарний рік.
Таким чином, сума доходу, з якої розраховується єдиний внесок в графі «усього» таблиці 3 додатка 5 до Порядку № 454 має відповідати чистому доходу, заявленому в податковій декларації, яка подається фізичною особою, що забезпечує себе роботою самостійно, до органів доходів і зборів за результатами календарного року.
Цей висновок підтверджується наказом Міністерства доходів та зборів України від 09.09.2013 р. № 455 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в якому зазначено, що платники, визначені підпунктом 4 п.2.1 розділу II Інструкції (фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно) сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний рік до 01 травня наступного року на підставі даних річної податкової декларації.
Сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток)» (підпункт 3 п.4.5 розділу IV Інструкції).
Пунктом 1.1. ст.1 ПК України визначено, що цей кодекс регулює відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Позивач також в уточненому позові зазначила, що звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску складалися нею чітко у відповідності до зазначених нормативних документів.
За 2012 рік сума чистого оподатковуваного доходу, вказана у книзі обліку доходів і витрат склала 55 444 грн. 93 коп., сума чистого оподатковуваного доходу, заявлена позивачем в декларації, склала 55 444 грн. 93 коп., сума єдиного внеску нарахована нею з доходу 55 444 грн. 93 коп. і склала 15 850 грн. 27 коп. За 2013 рік сума чистого оподатковуваного доходу, вказана у книзі обліку доходів і витрат склала 124 440 грн. 30 коп., сума чистого оподатковуваного доходу, заявлена позивачем в декларації, склала 124 440 грн. 30 коп., сума єдиного внеску нарахована нею з доходу 124 440 грн. 30 коп. і склала 18 635 грн. 98 коп. За 2014 рік сума чистого оподатковуваного доходу, вказана у книзі обліку доходів і витрат склала 117 834 грн. 02 коп., сума чистого оподатковуваного доходу, заявлена позивачем в декларації, склала 117 834 грн. 02 коп., сума єдиного внеску нарахована нею з доходу 117 834 грн. 02 коп. і склала 20 987 грн. 60 коп. Сплата зазначених сум єдиного внеску не заперечується контролюючим органом.
Статтею 1 Закону № 2464 визначена максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок. Базою нарахування єдиного внеску для приватних нотаріусів є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб (ст.7 Закону 2464). Згідно зі ст.178 ПК України оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності, отриманої протягом календарного року.
Позивач також зазначила, що у 2012 році сімнадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом - 19 278 грн. (1 134 грн. х 17 = 19 278 грн.). Сума єдиного соціального внеску за 2012 рік, за Законом мала б бути не більшою ніж 6 689 грн. 47 коп. (19 278 грн. х 34,75% = 6 689 грн. 47 коп.). У 2013 році сімнадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом - 20 706 грн. (1 218 грн. х 17 = 20 706 грн.). Сума єдиного соціального внеску за 2013 рік, мала б бути не більшою ніж 7184 грн. 98 коп. (20 706 грн. х 34,7% = 7184 грн. 98 коп.). У 2014 році сімнадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом - 20 706 грн. (1 218 грн. х 17 = 20 706 грн.). Сума єдиного соціального внеску за 2014 рік, мала б бути не більшою ніж 7 184 грн. 98 коп. (20 706 грн. х 34,7% = 7 184 грн. 98 коп.). Тому, якщо нотаріус сплатив за календарний рік суму єдиного внеску, нараховану з суми доходу, не меншу за 17 мінімальних заробітних плат, встановлену на цей рік, помножених на ставку збору (34,7 %), а в позивача сплачені суми є значно більшими, ніж передбачене законом, донарахування неможливі.
Щодо відповідальності платника податків, за неподання податкової звітності про суми доходів, сплачених фізичним особам-підприємцям, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.18.1. ст.18 ПК України, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.
Відповідно до п.14.1.180. ст.14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.
Відповідно до п.1.2 Порядку, дія цього Порядку поширюється на податкових агентів, а саме: юридичних осіб (їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи), самозайнятих осіб, представництва нерезидентів - юридичних осіб, інвесторів (операторів) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) нараховують (виплачують, надають) доходи фізичній особі та/або зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі.
Таким чином, податковим агентом визнається особа, яка не лише виплачує дохід фізичній особі, але й нараховує, утримує та сплачує податок до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі.
Відповідно до п.177.8. ст.177 ПК України, під час нарахування (виплати) фізичній особі-підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб'єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності.
Тобто, самозайнята особа є податковим агентом у відношенні до фізичної особи-підприємця і відповідно, повинна подавати ф. 1-ДФ, лише у випадку, коли самозайнята особа виплачує дохід фізичній особі-підприємцю, та нараховує, утримує і сплачує податок до бюджету з цього доходу.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд вважає, що не може розглядатися в якості матеріально-правового способу захисту порушеного права, вимоги щодо визнання відсутності повноважень відповідача щодо проведення планової документальної перевірки самозайнятої особи-приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 та визнання відсутності повноважень відповідача щодо перевірки правильності нарахування та утримання єдиного соціального внеску самозайнятою особою - приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 Оскільки відповідно до п.п.20.1.4. п.20.1. ст.20 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом. Тому в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 128, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
У задоволенні решти позову - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя Кучма К.С.