Справа № 815/3576/15
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3576/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.;

за участі:

секретаря судового засідання - Гацанюк К.В.;

представника позивача - Гершман Л.В.;

представника відповідачів - Бачерікової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тандем-Оіл» до Київської митниці ДФС, Митного поста «Східний Терміна» Київської митниці ДФС про визнання незаконними та скасування рішень, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Київської митниці ДФС, Митного поста «Східний Терміна» Київської митниці ДФС в якому просив суд:

-визнати незаконним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці ДФС № 125110011/2015/010017/1 від 06.03.2015 року,

-визнати незаконним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці ДФС від 26.03.2015 року № 125110011/2015/010024/1,

-визнати протиправним та скасувати рішення Митного посту «Східний термінал» Київської митниці ДФС про відмову у митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 125110011/2015/00030;

-визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 125110011/2015/00041.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

01.01.2015 року ТОВ «Тандем-Оіл» (покупець) та ВАТ «Нефтяная компанія «Роснефть» (постачальник) уклали контракт поставки нафтопродуктів № 100015/00095К. Згідно з умовами якого постачальник зобов'язується здійснити поставку бітуму нафтового дорожнього БНД 60/90 виробництва ТОВ «Сызранский нефтеперерабатывающий завод», а покупець прийняти та оплатити товар, за цінами та умовами контракту.

Відповідно до додатку до даного контракту № 1 від 05.02.2015 року зазначено, що відвантаження товару відбувалося з 05.02.2015 року по 28.02.2015 року. Поставка здійснювалася на умовах DAF кордон Росія/Україна, станція Суземка-експ. Ціна товару за одну метричну тону становить 215 доларів США.

Згідно з додатком № 2 від 20.02.2015 року відвантаження товару здійснювалося у період з 20.02.2015 року по 31.03.2015 року за ціною 225 доларів США.

На виконання Контракту 28.02.1015 року за залізничною накладною АЦ 128783 від 22.02.2015 року надійшла перша частина першої партії товару. Представник позивача для митного оформлення подав декларацію митної вартості товару № 125110011/2015/002769 до Київської митниці ДФС.

Однак, співробітник Митного поста «Східний термінал» відмовив у митному оформленні товарів та запропонував позивачу надати до перевірки додаткові документи.

06.03.2015 року декларант додатково надав лист ВАТ «Нефтяная компанія «Роснефть» № 13-72-9475 від 05.02.2015 року та висновок ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу товарних ринків» № 10/142 від 02.03.2015 року.

06.03.2015 року митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості № 125110011/2015/010017/1 та склав картку відмови у прийнятті митної декларації.

07.03.2015 року декларант звернувся до митного органу з метою випуску товарів у вільний обіг за митною вартістю, визначеною декларантом, для чого подав митну декларацію типу ІМ 40 АА № 125110011/2015/003146 від 07.03.2015 року та вніс на рахунок митного органу різницю між сумою митних платежів шляхом надання гарантій.

Позивач, керуючись рішенням митного органу від 06.03.2015 року № 125110011/2015/010017/1 звернувся до митного органу з метою випуску у вільний обіг другої частини першої партії товару, подав митну декларацію типу ІМ 40 АА № 1251100/11/2015/003303 від 11.03.2013 року та вніс на рахунок митного органу фінансові гарантії у вигляді застави.

Позивач також направив до митного органу лист ВАТ «Нефтяная компанія «Роснефть» № 72-17194 від 17.03.2015 року щодо умов визначення ціни товару та Висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» про якісні та кількісні характеристики товарів № 805 від 25.03.2015 року, у визначений законодавством термін.

30.04.2015 року Київська митниця ДФС надіслала на адресу ТОВ «Тандем-Оіл» лист № 3811/5/10-70-60-47 про те, що додаткові документи розглянуті, взяті до уваги, але не є підставою для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів.

25.03.2015 року для здійснення митного оформлення товару - бітум нафтовий дорожній в'язкий БНД 60/90 у кількості 638650,00 кг, декларант позивача подав до митного органу декларацію митної вартості 125110011/2015/003996 від 25.03.2015 року. Митна вартість товару визначена за основним методом. На її підтвердження позивач надав відповідні документи.

Однак, співробітник відділу митного оформлення № 4 Митного поста «Східний термінал» відмовив у митному оформленні товарів та висунув вимогу про надання до перевірки додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 Митного кодексу України.

На виконання вимог митного органу позивач Листом № 26-03-15 від 23.06.2015 року надав митному органу документи на підтвердження митної вартості товару.

26.03.2015 року митний орган виніс рішення про коригування митної вартості № 125110011/2015/010024/1. На підставі даного рішення митний орган відмовив у митному оформленні товару, збільшив митну вартість товару. Також він склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 125110011/2015/00041.

Декларант звернувся до митного органу з метою випуску товарів у вільний обіг за митною вартістю, визначеною декларантом, подав митну декларацію типу ІМ 40 АА № 125110011/2015/004099 та вніс на рахунок митного органу фінансові гарантії у вигляді застави.

Також 26.03.2015 року, надійшла ще одна частина другої партії бітуму, а 08.04.2015 року третя частина другої партії товару.

У відповідності до рішення митного органу від 26.03.2015 року про коригування митної вартості № 125110011/2015/010024/1, декларант надав для митного оформлення документи які обґрунтовують заявлену митну вартість товару, митну декларацію типу ІМ 40 АА № 1251100/2015/004098 від 26.03.2015 року та вніс на рахунок митного органу фінансові гарантії у вигляді застави.

08.04.2015 року декларант знову звернувся до митного органу про випуск у вільний обіг партії товару, подав митну декларацію типу ІМ 40 АА № 125110011/2015/004751 від 08.04.2015 року та вніс на рахунок митного органу фінансові гарантії у вигляді застави.

Київська митниця ДФС у відповідь надала лист № 3812/5/10-70-60-47 від 30.04.2015 року, яким відмовила ТОВ «Тандем-Оіл» щодо перегляду та скасування прийнятого Рішення про коригування митної вартості товару.

15.05.2015 року позивач звернувся до Київської митниці ДФС із заявою про надання письмової інформації про причини, за яких митна вартість, заявлена декларантом в митних деклараціях: № 125110011/2015/002769 від 28.02.2015 року, № /2015/003146 від 07.03.2015 року, № 125110011/2015/003303 від 11.03.2015 року, № 125110011/2015/003996 від 25.03.2015 року, № 125110011/2015/004099 від 26.03.2015 року, № 125110011/2015/004098 від 26.03.2015 року, № 125110011/2015/004751 від 08.04.2015 року не може бути визначена за основним методом, а також щодо роз'яснення щодо підстав, порядку і методу визначення митної вартості за шостим резервним методом.

29.05.2015 року листом № 4523/5/10-70-60-47 митний орган надав відповідь на заяву відповідача.

Так, позивач не погодився із оскаржуваними рішеннями митного органу, вважає їх протиправними та такими, що належать до скасування.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві (т.1 а.с.4-17).

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову (т.1 а.с.233-243).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2015 року позивач (покупець) та ВАТ «Нефтяная компания «Роснефть» (постачальник) уклали контракт поставки нафтопродуктів № 100015/0095К (а.с.22-39). Згідно з умовами даного контракту постачальник зобов'язується здійснити поставку бітуму нафтового дорожнього БНД 60/90 виробництва ТОВ «Сызранский нефтеперерабатывающий завод», а покупець прийняти та оплатити товар, за цінами та умовами контракту.

Відповідно до п.4.1 даного контракту поставка відбувається партіями з 01.01.2015 року по 31.01.2016 року, згідно з додатками до цього контракту.

Згідно з п.6.1 зазначеного контракту ціна та загальна вартість продукції, що поставляється, фіксується у доларах США і вказується у додатках до даного контракту.

Відповідно до додатку до даного контракту № 1 від 05.02.2015 року зазначено, що відвантаження товару відбувалося з 05.02.2015 року по 28.02.2015 року. Поставка здійснювалася на умовах DAF кордон Росія/Україна, станція Суземка-експ. Ціна товару за одну метричну тону становить 215 доларів США (т.1 а.с.41).

Згідно з додатком № 2 від 20.02.2015 року відвантаження товару здійснювалося у період з 20.02.2015 року по 31.03.2015 року за ціною 225 доларів США.

28.02.2015 року на виконання умов контракту надійшла перша партія товару, за залізничною накладною АЦ 128783 від 22.02.2015 року (т.1а.с.53).

Від імені позивача декларування здійснювала уповноважена особа - митний брокер ТОВ «Брок Енерджі» (т.1а.с.20-21).

Митний брокер до митного оформлення надав декларацію митної вартості № 125110011/2015/002769 (т.1а.с.71)

Митну вартість декларант визначив за ціною господарської операції, вчиненої за вимогами зовнішньоекономічного контракту від 01.01.2015 року № 100015/00098К.

На підтвердження заявленої митної вартості митний брокер надав контракт від 01.01.2015 року № 100015/00098К, Додаток до контракту № 1 від 05.02.2015 року, рахунок-проформу № 1/РН-СызНПЗ/2015 від 06.02.2015 року(т.1а.с.47), митну декларацію країни відправлення № 10006110/130215/0001814 від 13.02.2015 року (т.1а.с.49).

28.02.2015 року співробітник відповідача письмово повідомив декларанта, що крім вже наданих документів необхідно надати додатково: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про кількісні та якісні характеристики товару (т.1 а.с.72).

Так, з огляду на матеріали справи, суд встановив, що позивач виконав вимоги митного органу.

По-перше, суд звертає увагу, що митний орган не вказав, які саме конкретні обставини викликали сумніви щодо митної вартості товару.

По-друге, декларант додатково надав лист від постачальника, зі змісту якого вбачається, що позивач був переможцем торгів (т.1а.с.114) та висновок ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу товарних ринків» № 10/142 від 02.03.2015 року (т.1а.с.74).

З огляду на зазначені матеріали, вбачається, що заявлена митна вартість товарів є прийнятною. За таких, обставин суд не погоджується з висновками митного органу, що декларант не подав до митного оформлення всіх додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

06.03.2015 року митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості № 125110011/2015/010017/1 та склав картку відмови у прийнятті митної декларації № 12511011/2015/00030 (т.1а.с.75-77).

Відповідно до ч.7 ст.55 Митного кодексу України: «У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів».

Згідно з вимогами даної норми декларант звернувся до митного органу з метою випуску товарів у вільний обіг за митною вартістю, визначеною декларантом, для чого подав митну декларацію типу ІМ 40 АА № 125110011/2015/003146 від 07.03.2015 року та вніс на рахунок митного органу різницю між сумою митних платежів шляхом надання гарантій.

Декларант, керуючись рішенням № 125110011/2015/010017/1 від 06.03.2015 року звернувся до митного органу з метою випуску у вільних обіг другої частини першої партії товару у кількості 645232 кг. Друга частина товару надійшла за залізничними накладними АЦ 128764 та АЦ 128777 (т.1а.с.59,63). Декларант подав до митного органу митну декларацію типу ІМ 40 АА № 125110011/2015/003303 від 11.03.2013 року та вніс на рахунок митного органу фінансові гарантії у вигляді застави.

Відповідно до ч.8 ст.55 Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Так, позивач скористався даним правом та в межах встановленого строку надав до митного органу додатково лист ВАТ «Нефтяная компания «Роснефть» від 17.03.2015 року № 72-171194, зі змісту якого вбачається, що у постачальника імпортованого бітуму відсутні будь-які каталоги, прайс-листи (прейскуранти), специфікації. Згідно з даним листом ціна на бітум визначається в процесі проведення тендеру (т.1 а.с.192).

Також підприємство надало митному органу висновок ДП «Укрзовнішекспертиза» № 805 від 25.03.2015 року (т.1 а.с.81), який підтверджує, що контрактна ціна товару на рівні 215 доларів/тонну відповідає поточній кон'юктурі ринку.

Аналогічна ситуація склалася під час митного оформлення другої партії товару, на умовах контракту, поставки нафтопродуктів та за ціною погодженою в додатку № 2 до контракту від 02.02.2015 року у сумі 225 доларів/тонну.

25.03.2015 року за залізничними накладними від № АЦ 128805, № АЦ 128806, № АЦ 128810 від 11.03.2015 року надійшла перша частина другої партії товару (т.1а.с.85,88,91). Митний брокер подав до митного органу митну декларацію № 125110011/2015/03996 від 25.03.2015 року. Ціну товару визначив за основним методом (т.1а.с.83).

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивач надав:

- контракт від 01.01.2015 року № 100015/00098К;

- додаток № 2 від 20.02.2015 року до даного контракту (т.1а.с.169);

- рахунок проформу № 2/РН-СызНПЗ/2015 від 26.02.2015 року (т.1а.с.113);

- митну декларацію країни відправлення № 10006110/100315/0002959 від 10.03.2015 року (т.1а.с.110);

- повідомлення системи SWIFT № 23021131 від 23.02.2015 року про оплату товару (т.1а.с.116);

- лист ВАТ «Нефтяная компания «Роснефть» № 03-72-14912 від 19.02.2015 року(т.1а.с.114).

Зазначені документи надані в копіях.

26.03.2015 року співробітник митного органу відмовив позивачу у митному оформленні товарів та зобов'язав його надати додаткові документи, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про кількісні та якісні характеристики товару.

На виконання вимог митного органу позивач листом № 26-03-15 від 26.03.2015 року надав наступні документи:

- картку рахунку 632 за 2015 рік;

- оборотино-сальдову відомість по рахунку 632 за 2015 рік,

- виписку по рахунках за 11.02.2015 року та за 23.02.2013 року.

Зазначені документи подано на підтвердження взаєморозрахунків із постачальником. Крім того, позивач надав висновок про якісні та вартісні характеристики товарів № 815 від 26.03.2015 року та надав пояснення з приводу того, що договору про поставку товарів з третіми особами не існує. Факт того, що нафтовиробник АТ «Сызранский нефтеперерабатывающий завод» належить ВАТ «Нефтяная компания «Роснефть» є загальнодоступною інформацією, яка розміщена в мережі інтернет на офіційному сайті підприємства.

Однак, митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості від 26.03.2015 року № 125110011/2015/010024/1, відмовив у митному оформленні товару, про що склав картку відмови в прийняттті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів через митний кордон № 125110011/2015/00041.

Також 26.03.2015 року, надійшла ще одна частина другої партії бітуму, а 08.04.2015 року третя частина другої партії товару.

У відповідності до рішення митного органу від 26.03.2015 року про коригування митної вартості № 125110011/2015/010024/1, декларант надав для митного оформлення документи, які обґрунтовують заявлену митну вартість товару, митну декларацію типу ІМ 40 АА № 1251100/2015/004098 від 26.03.2015 року та вніс на рахунок митного органу фінансові гарантії у вигляді застави.

08.04.2015 року декларант знову звернувся до митного органу про випуск у вільний обіг партії товару,подав митну декларацію типу ІМ 40 АА № 125110011/2015/004751 від 08.04.2015 року та вніс на рахунок митного органу фінансові гарантії у вигляді застави.

30.04.2015 року Київська митниця ДФС надіслала листа, яким відмовила позивачу щодо перегляду та скасування прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів (т.1 а.с.124-125).

14.05.2015 року позивач звернувся до митного органу з метою отримання інформації щодо причин, що стали підставою визначення митної вартості за резервним методом (т.1 а.с.130).

29.05.2015 року Київська митниця ДФС листом № 4523/5/10-70-60-47 повідомила, що висновки щодо вартісних та якісних характеристик товару не були взяті до уваги, оскільки одним із джерел цінової інформації визначено кон'юктуру ринку станом на лютий-березень 2015 року, а ціна на бітум, що імпортується визначена станом на кінець січня 2015 року.

Проте, суд не погоджується з такими висновками податкового органу. Так, ціна визначалася в додатках до контракту, які датовані 05.02.2015 року та 28.02.2015 року, що свідчить про хибність висновку митного органу.

Також, не знайшли свого підтвердження доводи відповідача, що контракт від 01.01.2015 року є непрямим. Суд встановив, що відомості щодо того, що нафтовиробник АТ «Сызранский нефтеперерабатывающий завод» належить ВАТ «Нефтяная компания «Роснефть» є загальнодоступною інформацією, яка розміщена в мережі інтернет на офіційному сайті підприємства. Так, ВАТ «Нефтяная компания «Роснефть» є лідером російської нафтової галузі та одна з найбільших нафтогазових корпорацій світу. Основними видами її діяльності є видобуток та реалізація нафти. В структуру ВАТ «Нефтяная компания «Роснефть» входять дев'ять великих нафтопереробних підрозділів, в тому числі «Сызранский нефтеперерабатывающий завод». Даний факт підверджується запрошенням на участь у тендері (т.1.а.с.42-45).

Таким чином, суд вважає, що позивач надав всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості.

Щодо застосування відповідачем шостого (резервного) методу визначення митної вартості товару, суд зазначає, що таке застосування є не обґрунтованим та безпідставним.

При цьому, суд звертає увагу, що при застосуванні шостого (резервного) методу визначення митної вартості відповідач застосував ціну зовсім іншого виду товару - Fuel oil 1.6% (англ. мазут (т.2.а.с.27)). Такий формальний підхід для обрання відповідачем зазначеного методу визначення митної вартості товару, суд розцінює як недобросовісність з боку відповідача.

До даних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до ч.2 ст.54 Митного Кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.55 Митного Кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.6 ст.54 КАС України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В процесі судового розгляду суд встановив, що позивач надав до митного оформлення всі передбачені законодавством документи на підтвердження заявленої митної вартості товару. Також суд зазначає, що доводи відповідача щодо наявності розбіжностей у зазначених документах не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи все вище наведене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає їх такими що належать до задоволення.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд встановив, що відповідач всупереч нормам Митного кодексу України безпідставно прийняв спірні -рішення.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України: «Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідно місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його службова або посадова особа».

Відповідно до пп.3 п.9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України у разі безспірного списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) Державна казначейська служба України відображає в обліку відповідні бюджетні зобов'язання розпорядника бюджетних коштів, з вини якого виникли такі зобов'язання. Погашення таких бюджетних зобов'язань здійснюється виключно за рахунок бюджетних асигнувань цього розпорядника бюджетних коштів. Одночасно розпорядник бюджетних коштів зобов'язаний привести у відповідність з бюджетними асигнуваннями інші взяті бюджетні зобов'язання.

Водночас п.19 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 встановлено, що безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету та/або заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

З огляду на викладене та з урахуванням принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, орган Державної казначейської служби України зобов'язаний стягнути судові витрати із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень - відповідача.

В даному випадку стягнення судових витрат необхідно провести шляхом їх безспірного списання із рахунка Київської митниці ДФС.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Митним кодексом України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці ДФС № 125110011/2015/010017/1 від 06.03.2015 року.

3. Визнати незаконним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці ДФС від 26.03.2015 року № 125110011/2015/010024/1.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Митного посту «Східний термінал» Київської митниці ДФС про відмову у митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 125110011/2015/00030.

5. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 125110011/2015/00041.

6. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тандем Оіл» () суму сплаченого судового збору в розмірі 73 (сімдесят три),08 грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст постанови складений 05 серпня 2015 року.

Суддя О.Я. Бойко

.