Справа № 810/2858/15
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року справа 810/2858/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є.,

при секретарі судового засідання Сакевич Ж.В.;

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 66/11/3335 від 23.06.2015 р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Київській області

до товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 оіл" ,

про застосування заходів реагування,

в с т а н о в и в:

до суду звернулось ГУ ДСНС у Київській області з позовом до ТОВ "ОСОБА_2 оіл" про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення подальшої роботи АЗС ТОВ «Стейт Оіл» за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Кавказ, вул. Польова, 44, шляхом відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощитки та вхідні двері ТОВ «Стейт Оіл», а також покладання на ГУ ДСНС України у Київській області обов'язку виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами планової перевірки дотримання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту за місцем ведення господарської діяльності ТОВ «ОСОБА_2 оіл» було складено акт № 51 від 17.06.2015 р., яким встановлено порушення Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях, затверджених наказом МНС України від 15.08.2007 р. № 557, Кодексу цивільного захисту України, Переліку обєктів та окремих територій, які підлягають постійному та обовязковому на договірній основі обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами, затвердженого Постановою КМУ від 04.08.2000 р. № 1214, Положення про організацію оповіщення і звязку у надзвичайних ситуаціях, затвердженого Постановою КМУ від 15.02.1999 р. № 192, Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю, затвердженого Постановою КМУ від 19.08.2002 р. № 1200, Закону України «Про обєкти підвищеної небезпеки» від 18.01.2001 р. № 2245-III, Відомчих будівельних норм України «Проектування складів нафти і нафтопродуктів з тиском насичених парів не вище 93,3 кПа» (далі ВБН В.2.2 58.1.94), затверджених Наказом Держкомнафтогазу України від 18.03.1994р. № 133.

Зауважень до проведеного планового заходу і складеного акту перевірки від відповідача не надходило.

Оскільки, на думку позивача, подальша експлуатація ТОВ "ОСОБА_2 оіл" АЗС за вищевказаною адресою створює загрозу життю та здоров'ю людей, просив застосувати передбачені законом заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю).

30.07.2015 р., до суду надійшло заперечення проти позову, у якому зазначено, що позов подано передчасно, зверненню до суду із даним позовом мало передувати винесення відповідачу припису про усунення виявлених порушень.

Крім того, відповідач вказав, що виявлені порушення не становлять загрози життю та/або здоровю людей, а зупинення експлуатації підприємства відповідача матиме для підприємства негативні наслідки у вигляді значних матеріальних втрпт.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та надала пояснення згідно з наведеними у позовній заяві обґрунтуваннями.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи, про причини неприбуття суд не повідомив, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Відповідно до положень ч.4 ст. 128 КАСУ, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та, оцінивши інші докази, які є у справі, судом встановлено наступне:

на виконання розпорядження КМУ 317-р «Про надання дозволу на проведення планових перевірок стану пожежної та техногенної безпеки» від 28.01.2015 р., Переяслав-Хмельницьким РС ГУ ДСНС України у Київській області було видано наказ від 20.05.2015 р. № 8 про проведення планової перевірки на предмет дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю виконання постанов в тому числі і на АЗС ТОВ «ОСОБА_2 оіл», на підставі якого головному інспектору Переяслав-Хмельницького РС ГУ ДСНС України у Київській області ОСОБА_2, провідному інспектору Переяслав-Хмельницького РС ГУ ДСНС України у Київській області ОСОБА_3, провідному інспектору Переяслав-Хмельницького РС ГУ ДСНС України у Київській області ОСОБА_4 видано посвідчення № 52 від 17.06.2015 р. про проведення планової перевірки за адресою Переяслав-Хмельницький район, с. Кавказ, вул.. Польова, 44. Із посвідченням було ознайомлено заступника директора ТОВ «ОСОБА_2 оіл» ОСОБА_5

На підставі наказу Переяслав-Хмельницьким РС ГУ ДСНС України у Київській області оформлено повідомлення на проведення перевірки від 02.06.2015 р. № 280, яке було надіслано відповідачу телефонограмою та отримано заступником директора ТОВ «ОСОБА_2 оіл» ОСОБА_6 без зазначення дати.

17.06.2015 року, з виїздом на місце, посадовими особами Переяслав-Хмельницького РС ГУ ДСНС України у Київській області проведена планова перевірка АЗС ТОВ «ОСОБА_2 оіл» за адресою Переяслав-Хмельницький район, с. Кавказ, вул.. Польова, 44, за результатами якої складено акт від 17.06.2015 р. № 51, який вручено під підпис заступнику директора АЗС ТОВ «ОСОБА_2 оіл» ОСОБА_5

Актом перевірки від 17.06.2015 р. № 51 було встановлено наступні порушення:

- заборонити куріння, проведення ремонтних та інших робіт, повязаних із застосуванням відкритого вогню як у будівлі АЗС, так і на відстані 20 м від її території (п. 10.3. розділ 6 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);

- АЗС не забезпечено інструментом з металу, що не утворює іскор (п. 10.11 розділ 6 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);

- пожежні щити не укомплектовано згідно норм, а саме: вогнегасники 3 шт., ящик з піском 1 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2х2 м 1 шт., гаки 3 шт., лопати 2 шт., ломи 2 шт., сокири 2 шт. (п. 3.11 розділ 5 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);

- первинні засоби пожежогасіння в приміщеннях операторської не встановлено на висоту не більше 1,5 м від рівня підлоги шляхом навішування на вертикальні конструкції (п. 3.10 розділ 5 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);

- для забезпечення місця знаходження первинних засобів пожежогасіння у приміщеннях не вивішено інформаційно-вказівні знаки (п. 3.10 розділ 5 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);

- не укладено договір для обовязкового обслуговування державними аварійно-рятувальними службами (Перелік обєктів та окремих територій, які підлягають постійному та обовязковому на договірній основі обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами, затверджений Постановою КМУ 04.08.2000 р. № 1214);

- не розроблено план взаємодії з черговими службами (Положення про організацію оповіщення і звязку у надзвичайних ситуаціях);

- не обладнано сучасний куточок у сфері цивільного захисту, де розмістити відповідні інструкції щодо виконання вимог техногенної безпеки та порядку дій персоналу в разі виникнення аварійної ситуації (аварії) (п. 4.5.5 Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях);

- не встановлено автоматизовану систему раннього виявлення загрози виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення в разі їх виникнення (ст. 53 Кодексу цивільного захисту України);

- працюючий персонал не забезпечено засобами радіаційного та хімічного захисту відповідно до встановлених норм (п.п. 9, 10, 11, п. 4.3 Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю);

- нафтопродукти відпускати безпосередньо в бензобаки або спеціально призначені для цього каністри. Заборонити відпускати паливо в скляну тару та тару з полімерних матеріалів (п. 10, 12 розділ VІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);

- не розроблено, не затверджено і не узгоджено графік проведення навчально-тренувальних занять і навчальних тривог по плану локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій (п. 3.1.1, п. 10.5, п. 3.3 Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях);

- кришки зливних та замірних труб, люків оглядових та зливних колодязів утримувати закритими (п. 10.6 розділ 6 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);

- не розроблено та не погоджено відповідно до чинних нормативно-правових актів Плану ліквідації аварій (план локалізації і ліквідації аварійних ситуацій та аварій) (ст. 11 Закону України «Про обєкти підвищеної небезпеки» від 18.01.2001 р. № 2245-III);

- не заборонено спалювання сміття і відходів на території підприємства. Усі горючі відходи і сміття слід регулярно видаляти (вивозити) у спеціально відведені місця (п. 1.1 розділ 2 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);

- на АЗС не встановлено біля місць розташування пожежних гідрантів і водойм світлові покажчики (п.п. 10, п. 2.1 розділ V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);

- АЗС не забезпечено запасом піноутворювача з умови трикратної витрати на одну пожежу та 100% резервом піноутворювача (п. 17.2.17 ВБН В.2.2 58.1.94).

За результатами перевірки та складеного акту т.в.о. начальника Переяслав-

Хмельницького РС ГУ ДСНС України у Київській області підполковником служби ЦЗ ОСОБА_2 рапортом від 24.06.2015 р. повідомлено начальника ГУ ДСНС України у Київській області про наявність підстав для звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повної зупинки підприємства.

Надаючи правової оцінки відносинам, що склалися між сторонами, застосовуючи нормативно-правові акти, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, суд звертає увагу, що предметом розгляду адміністративних справ, є, зокрема визначення законності рішень (дій або бездіяльності) суб'єктів владних повноважень. Виходячи із завдань адміністративного судочинства України суди перевіряють прийняті рішення (дії, бездіяльність) щодо дотримання суб'єктом владних повноважень наданих повноважень та способу їх прийняття, відповідності рішення Конституції та законам України; з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); а також встановлюють фактори неупередженості; добросовісності; розсудливості при їх прийнятті, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації тощо.

Державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами в Україні здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р.№ 877-V (далі - Закон № 877-V), Кодексу цивільного захисту України (далі Кодекс) та інших законодавчих актів.

Статтею 1 Закону № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Законом № 877-V також визначено правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

У відповідності до положень ч. 4 ст. 4 Закону включно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності;спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Згідно із ст. 7 Закону, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається суб'єкту господарювання або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Відповідно до п. 3.10 Порядку проведення перевірок органами Державної інспекції техногенної безпеки України,затвердженого наказом МНС від 25.05.2012 р. № 863, за результатами проведеної перевірки субєкта господарювання посадовою особою органу Держтехногенбезпеки України складається акт перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб згідно з уніфікованою формою (далі ОСОБА_4 перевірки). Уніфікована форма ОСОБА_4 перевірки також затверджена даним наказом. Згідно п. 3.10, не допускається внесення до ОСОБА_4 перевірки недостовірної інформації. За п. 3.12, в останній день перевірки два примірники ОСОБА_4 перевірки підписуються посадовими особами органу Держтехногенбезпеки України, які здійснювали перевірку, та субєктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом, а також іншими особами, які брали участь у перевірці.

За приписами до ч. 7 ст. 7 Закону, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Статтею 64 Кодексу передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій» від 16.01.2013 року № 20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України (далі - Міністр), одним з основних завдань якого є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, що забезпечується безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Відповідно до п.1,11,12,14,18 ч.1 ст.67 Кодексу, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, крім іншого: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у ст.65 Кодексу; складання актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей; складення протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності та притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб і громадян, винних у порушенні законів та інших нормативно-правових актів у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту; застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог законодавства з питань цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Частиною 1 статті 68 Кодексу визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом.

Частиною 2 ст.68 Кодексу передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, яке створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки до адміністративного суду про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, крім іншого, є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами,- ст.70 Кодексу.

Відповідно до п. 4.1. Інструкції про порядок та умови застосування органом пожежної безпеки запобіжних заходів від 21.10.2004 р. №130 протягом п'яти робочих днів з дня складення акта планової (позапланової) перевірки додержання (виконання) суб'єктом господарювання вимог у сфері пожежної безпеки або вручення довідки за результатами перевірки інших підконтрольних об'єктів посадова особа органу держпожнагляду виносить постанову про застосування запобіжних заходів (далі - постанова) згідно додатку 1 до Інструкції. Відповідно до п.4.2. Інструкції вказано, що у преамбулі постанови обов'язково зазначаються: дата складення та номер постанови, посада, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи органу держпожнагляду, яка виносить постанову; на підставі чого (акт планової (позапланової) перевірки додержання виконання суб'єктом господарювання вимог у сфері пожежної безпеки або довідка за результатами перевірки інших підконтрольних об'єктів), відомості про об'єкт (найменування підприємства,установи,організації, місцезнаходження, ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України; прізвище, ім'я та по батькові керівника або уповноваженої особи чи фізичної особи - підприємця, а також інших осіб, які взяли участь у здійсненні заходу). В описовій частині постанови вказуються порушення, які є підставою для застосування запобіжних заходів, з посиланням на пункти правил пожежної безпеки та повну назву нормативно-правового акта (після повної назви нормативно-правового акта допускається за текстом вказувати його скорочену назву): зазначаються порушення з термінами їх усунення, які раніше пропонувались приписом держпожнагляду, а також інші порушення правил пожежної безпеки. У розпорядчій частині постанови зазначаються: найменування та місцезнаходження об'єкта суб'єкта господарювання або установи, організації, на якому застосовується запобіжний захід; вид запобіжного заходу та спосіб приведення постанови в дію; термін приведення постанови в дію, посада, прізвище та ініціали посадової особи органу держпожнагляду, якій доручається привести постанову в дію; найменування органів (організацій), яким направляється постанова для інформації; порядок призупинення виконання та припинення дії постанови; термін та порядок її оскарження. Постанова має місце для печатки органу держпожнагляду, який її виніс. У постанові зазначаються посада, прізвище особи, у присутності якої вона приводиться в дію та яким чином, а також міститься відмітка про призупинення її виконання (ким прийняте рішення, у зв'язку з чим, на який термін тощо).

При цьому не пізніше наступного дня з дня видання розпорядження (постанови) контролюючий орган має звернутися до окружного адміністративного суду за місцезнаходженням суб'єкта господарювання з адміністративним позовом.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи у співставленні з фактичними обставинами справи, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень під час проведення перевірки діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з огляду на наступне:

так, позивачем було дотримано порядок проведення планових перевірок, встановлений чинний законодавством, а саме: Переяслав-Хмельницьким РС ГУ ДСНС України у Київській області видано наказ від 20.05.2015 р. № 8 на виконання розпорядження КМУ від 28 січня 2015 р. № 317-р, не менш як за 10 днів здійснено письмове повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу, що містить інформацію, передбачену ч. 4 ст. 5 Закону № 877-V, а також видано посвідчення посадовим особам, які беруть участь у заході, відповідно до вимог ст. 7 Закону.

Перед початком здійснення заходу посадовими особами органу державного нагляду (контролю) посвідчення було предявлено уповноваженій керівником субєкта господарювання особі. Складений за результатами перевірки акт від 17.06.2015 р. № 51 відповідає вимогам ч. 6 ст. 7 Закону, підписаний посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою.

Зауважень до акту або відмови від підписання акту від субєкта господарювання не надійшло.

Суд зазначає, що оскільки проведена перевірка була плановою, предметом зясування мав бути перелік питань, передбачених уніфікованою формою акту, яка затверджується органом державного нагляду (контролю) і публікується в мережі Інтернет у порядку, визначеному законодавством, відповідно до ст. 5 Закону №877-V, що спростовує заперечення відповідача щодо порушення абз. 2 ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V .

Тому перевіряючими, в процесі проведення перевірки, досліджувався обсяг обставин в межах унифікованої форми акту.

Проте, системний аналіз вищезазначених законодавчих норм, якими врегульовані спірні правовідносини, надає можливість суду зробити висновок, що позивачем не був дотриманий порядок застосування заходів реагування, передбачений Законом № 877-V та Інструкцією про порядок та умови застосування органом пожежної безпеки запобіжних заходів від 21.10.2004 р. № 130 урахуванням того, що захід реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Крім того, суд неодноразово звертав увагу на те, що рішення про повне або часткове зупинення роботи підприємства приймає позивач, а суд лише підтверджує обраний ним засіб реагування.

До того ж, суд зазначає, що перелік порушень, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей Кодексом не визначено, отже віднесення до зазначеної категорії того чи іншого порушення є оціночною категорією, оцінка значності виявлених порушень проводиться за розсудом суб'єкта владних повноважень, тому в кожному окремому випадку, суб'єкт владних повноважень вказуючи та те чи інше порушення має довести його безпосередню та реальну загрозу життю та здоров'ю людей у взаємозв'язку із встановленими обставинами, що мають значення для вирішення даного питання.

Вказана ознака досить широко трактується, теоретично всі порушення протипожежних норм в тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей. Виходячи з такої логіки, застосування цих заходів можливе за будь-яке порушення. Оскільки обовязок доведення позовних вимог законом покладено на позивача, то саме органи пожежного нагляду мають обґрунтувати необхідність застосування зупинення роботи підприємства, а суд дослідити вказані докази та надати їм відповідної правової оцінки.

У якості обґрунтування заявленого позову до суду були надані ГУ ДСНС України у Київській області нвступні документи: наказ про проведення планових перевірок від 20.05.2015 р. №8; посвідчення на проведення перевірки від 17.06.2015 р. №52; повідомлення про проведення перевірки від 02.06.2015 р. №280 та, власне, акт перевірки від 17.06.2015 р. №51 з рапортом про виявлені в ході перевірки недоліки від 24.06.2015 р.

Із перелічених документів тільки акт перевірки від17.06.2015 р. №51 є доказом про наявні у позивача порушення, решта документів підтверджують правомірність дій позивача щодо її проведення та їх обґрунтованість під час проведення перевірки.

Докази про наявність безпосередньої та реальної загрози життю та здоров'ю людей у взаємовзв'язку із встановленими обставинами, наслідків, які можуть мати місце в разі не усунення виявлених порушень, позивачем не надані.

Такі докази не були представлені і у судовому засіданні, з огляду на що, суд вважає, що позивачем не був виконаний покладений на нього чинним законодавством, зокрема. ч.1 ст.71 КАСУ обовязок доведення необхідності застосування до позивача крайнього заходу реагування у вигляді повної зупинки роботи АЗС.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ст. 86 КАС України).

За наслідком ретельного вивчення наданих позивачем доказів, у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 05 серпня 2015 р.