Справа № 568/628/15-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Прачук Л.І.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" серпня 2015 р. Справа № 568/628/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області на постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від "15" червня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2015 року представник проживаючого в Сполучених Штатах Америки позивача ОСОБА_3, в інтересах позивача звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Радивилівському районі Рівненської області про визнання неправомірною бездіяльності щодо нездійснення перерахунку поновленої позивачу за судовим рішенням від 22.11.2013 року пенсії та зобов"язання здійснити такий перерахунок відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»та індексацію пенсії.

Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 15 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Постановлено :

- визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі, яка полягає у відмові здійснити перерахунок та індексацію виплати поновленої пенсії позивачу в розмірі нижче рівня прожиткового мінімуму згідно заяви від 24.03.2015 року,- неправомірною;

-зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі здійснити перерахунок та виплачувати раніше призначену пенсію позивачу ОСОБА_3 з урахуванням всіх перерахунків та індексації пенсії відповідно до ст..42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області порушує питання про скасування постанови з прийняттям нової про відмову у позові, з підстав її невідповідності вимогам матеріального права.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, пенсійний орган вказує на те, що ним виконано судове рішення Радивилівського районного суду від 22.11.2013 року і виплату пенсії ОСОБА_3 поновлено у розмірі, який був визначений на момент її припинення. Щодо перерахунку та індексації даної суми суд рішення не приймав. Ерім того, зазначає УПФУ в Радивилівському районі, ні позивач особисто, ні його законний представник із заявою про перерахунок пенсії не звертались.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, колегія суддів вважає можливим здійснювати розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд, 20 грудня 1990 року ОСОБА_3, що проживав в Радивилівському районі Рівненської області, була призначена пенсія за віком відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

20 липня 2005 року виплата пенсії ОСОБА_3 була припинена у зв"язку з виїздом на постійне місце проживання в США відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» .

На дату припинення виплати, розмір пенсії ОСОБА_3 становив 349,77 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 7 жовтня 2009 року пункт 2 частини 1 статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо припинення виплати пенсії пенсіонерам на час постійного проживання за кордоном у разі, якщо Україна не уклала з відповідною державою міжнародний договір з питань пенсійного забезпечення і якщо згода на обов'язковість такого міжнародного договору не надана Верховною Радою України було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

На підставі Рішення Конституційного суду від 07 жовтня 2009 року, постановою Радивилівського районного суду від 22 листопада 2013 року у справі № 568/1353/13-а виплата пенсії ОСОБА_3 поновлена з 07 липня 2013 року. Відповідно до ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2014 року рішення набрало чинності.

Матеріалами справи підтверджено, що постанова Радивилівського районного суду від 22 листопада 2013 року була звернута до примусового виконання відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" і виконана, у зв"язку з чим виконавче провадження у справі ВП № 44772473 закінчено.

На виконання судового рішення, Розпорядженням УПФУ в Радивилівському районі № 105797 виплата пенсії ОСОБА_3 поновлена в розмірі 349,77 грн.

Не погоджуючись із розміром поновленої пенсії, представник позивача звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та індексацію пенсії у зв"язку із збільшенням середньої зарплати в Україні в період після припинення виплати.

Листом №8-М/09/06 від 29.04.2014 року відповідач відмовив представнику ОСОБА_3 у перерахунку та індексації поновленого розміру пенсії з тих підстав, що судове рішення Радивилівського районного суду від 22.11.2013 року про поновлення виплати пенсії ОСОБА_3 не містить висновку щодо обов"язку пенсійного органу перерахувати та проіндексувати поновлений розмір пенсії.

Вважаючи, що така відмова відповідача є протиправною, представник позивача звернувся в суд з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з приписів ст.42 Закону України «Про загальнообов"язкове держане пенсійне страхування» пенсії, і дійшов висновку про право позивача на перерахунок та індексацію пенсії з дати звернення - 24 березня 2015 року.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду частково погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних міркувань.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Тобто право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.

Згідно ст. 8 Конституції України: норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 22 Конституції України: конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 24 Конституції України: громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України № 25-рп/2009 від 7 жовтня 2009 року порядок виплати пенсії громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, регулюється нормами Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» з урахуванням рішення Конституційного Суду України щодо неконституційності положень п.2 ч.1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування».

Після прийняття даного рішення Конституційного Суду України і на теперішній час інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, не прийнято.

Така правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України у справі К/9991/22721/12

Таким чином, позивач ОСОБА_3, проживаючи за межами України та будучи громадянином України, має такі ж конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція України та законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадян України.

Це стосується безпосередньо і розміру поновленої пенсії, який не може бути меншим, ніж розмір пенсій, призначених на тих же умовах і відповідно до того ж законодавства, що і ОСОБА_3, громадянам України, що проживають в державі.

Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, поновлення виплати раніше призначеної пенсії здійснюється за документами, що є у пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент призначення цього виду пенсії. Тобто, виплата пенсії поновлюється за матеріалами пенсійної справи (зберігається визначення права та порядок обчислення розміру пенсії) і виплачується у розмірі, що був встановлений на момент останнього перерахунку пенсії.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру. До таких виплат відносяться: пенсії, щомісячне довічне грошове утримання, стипендії, оплата праці, грошове забезпечення військовослужбовців, суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Отже, оскільки на даний час механізму поновлення пенсій громадянам України, що виїхали на постійне місце проживання за кордон, не визначено, захист прав цих осіб здійснюється судом.

Відтак, позивач ОСОБА_3 має право на поновлення пенсії в розмірі , який має бути визначений пенсійним органом з урахуванням всіх перерахунків пенсій та індексацій, які здійснювались в Україні відповідно до законодавства, чинного в період після припинення виплати ОСОБА_3 пенсії ( з 20 липня 2005 року).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, помилково вважав, що ОСОБА_3 має право на перерахунок пенсії з моменту звернення, у зв"язку з чим визнав протиправними дії пенсійного органу щодо відмови у перерахунку.

Системний аналіз наведених апеляційним судом норм права, дає підстави для висновку про те, що право на перерахунок пенсії позивач має з моменту припинення її виплати для визначення розміру, у якому належить поновити виплату відповідно до Рішення Конституційного суду України № 25-рп/2009 від 7 жовтня 2009 .

З огляду на те, що таких висновків щодо обов"язку пенсійного фонду перерахувати на проіндексувати пенсію, виплата якої поновлюється ОСОБА_3, позовні вимоги щодо протиправності дій відповідача задоволенню не підлягають.

Згідно ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст.202 цього Кодексу підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржувану постанову скасувати в означеній частині та прийняти нову про відмову у позові.

В частині зобов"язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з наведених мотивів.

В решті рішення є законним, обґрунтованим і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області задовольнити частково.

Постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від "15" червня 2015 р. в частині визнання неправомірною бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області, яка полягає у відмові здійснити перерахунок та індексацію виплати поновленої пенсії ОСОБА_3,- с к а с у в а т и.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким у позові відмовити.

В частині зобов"язання Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області здійснити перерахунок та виплачувати раніше призначену пенсію ОСОБА_3 з урахуванням всіх перерахунків та індексації пенсії відповідно до ст.42 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" змінити, і викласти постанову в цій частині в такій редакції :

"Зобов"язати Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області здійснити перерахунок та індексацію пенсії, призначеної ОСОБА_3, з урахуванням всіх перерахунків та індексацій, які здійснювались в Україні відповідно до законодавства, чинного в період після припинення виплати пенсії з 20 липня 2005 року."

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 1707 Merrill Creek Parkway, Apt.522, Everett,Washington 98203,Сполучені Штати Америки

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області вул. Почаївська, 28,м. Радивилів,Рівненська область,35500

4-третій особі: - ,