Справа № 2-а/1970/2391/11
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2011-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/2391/11

"16" вересня 2011 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А.В. при секретарі Твердохліб Н.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача 1: Тернопільської районної державної адміністрації ОСОБА_2;

представника відповідача 2: управління держкомзему в Тернопільському районі - не зявилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Тернополі адміністративну справу

за позовом відкритого акціонерного товариства «Ангелівка»

до Тернопільської районної державної адміністрації

та до управління Держкомзему у Тернопільському районі

про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №783 від 2 листопада 2004 року та зобовязання управління Держкомзему у Тернопільському районі вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Ангелівка»(надалі по тексту ВАТ «Ангелівка», або позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Тернопільської районної державної адміністрації (надалі по тексту Тернопільська РДА або відповідач 1) та до управління Держкомзему у Тернопільському районі (надалі по тексту управління, або відповідач 2) про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №783 від 2 листопада 2004 року та зобовязання управління Держкомзему у Тернопільському районі вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що однією із підстав для видачі оскаржуваного розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації став протокол (виписка із нього) загальних зборів пайовиків с. Ангелівка Тернопільського району Тернопільської області, рішення у якому про передачу земель колективної власності ВАТ «Ангелівка», що не підлягають паюванню у землі запасу Романівської сільської ради було підроблено посадовими особами органу місцевого самоврядування, що встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Позивач також зазначив, що оскаржуваним розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації було порушено чинну на час його видачі процедуру припинення права власності на земельну ділянку, яка передбачалась Земельним кодексом України, оскільки відповідно до положень статті 140 Земельного кодексу України підставою припинення права власності на земельну ділянку, серед іншого, є добровільна відмова власника від права на земельну ділянку.

Позивач вказав, що жодної заяви про добровільну відмову від права колективної власності земельною ділянкою загальною площею 63,3 га ним не надавалось.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та додатково пояснив, що оскаржуване розпорядження Голови Тернопільської районної державної адміністрації було видане на підставі підроблених документів, що встановлено судовим рішенням в кримінальній справі. Дія даного розпорядження призвела до порушення прав позивача як власника земельної ділянки.

Крім того, представник позивача зазначив, що оскільки п.2 оскаржуваного розпорядження відділ земельних ресурсів було зобовязано внести зміни в земельно-облікові документи з приводу обліку земельної ділянки загальною площею 63,3 га вилученої у ВАТ «Ангелівка», тому просить зобовязати управління Держкомзему у Тернопільському районі внести зміни у звітні дані державного земельного кадастру стосовно обліку земельної ділянки за цим відкритим акціонерними товариством.

Представник відповідача 1 Тернопільської РДА позовні вимоги не визнала, мотиви виклала в поданому суду письмовому запереченні та усних поясненнях наданих в судовому засіданні.

Позиція відповідачів зводиться до того, що посилання позивача на непорушність права власності є безпідставним, оскільки спірна земельна ділянка загальною площею 63,3 га ніколи не була у приватній власності ВАТ «Ангелівка», а була у колективній власності, яка згідно чинного Земельного кодексу України не існує. Також ВАТ «Ангелівка»не зверталося до органів виконавчої влади з відповідним зверненням та переоформлених, відповідно до Земельного кодексу редакції 2001 р. правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку немає, відповідно підстави для звернення до суду у позивача відсутні.

Враховуючи вищенаведене, представник Тернопільської РДА вважає, що розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації видане відповідно до закону та в межах повноважень і не підлягає скасуванню, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представники відповідача 2 управління Держкомзему в Тернопільському районі в судове засідання не з»явилися хоча про день та час слухання справи були повідомлені завчасно належним чином та у відповідності до вимог ст.ст. 33 та 35 КАС України, а тому розгляд справи відбувався у відповідності до ст.128 КАС України без участі представника відповідача 2.

Крім пояснень представників сторін судом було досліджено письмові докази, наявні у матеріалах справи, які подані позивачем та відповідачем та витребовувалися з ініціативи суду.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідачів, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що право колективної власності ВАТ «Ангелівка»посвідчено Державним актом на право колективної власності на землю, що зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 72. З часу видачі державного акта на право колективної власності, а саме з 28.11.1996 року, ВАТ «Ангелівка» не припиняло свою діяльність, як юридична особа та організаційно-правову форму не змінювало, що підтверджено відомостями державного реєстратора.

Крім того, ВАТ «Ангелівка» згідно наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області від 28.03.1996р. №381 та установчих документів стало правонаступником прав і зобовязань орендного сільськогосподарського підприємства «Ангелівка».

Розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації від 02.11.2004 за № 783 «Про вилучення з колективної власності колишнього ВАТ «Ангелівка»земель, які не підлягають паюванню, та передачу їх у землі запасу Романівської сільської ради» вилучено з колективної власності ВАТ «Ангелівка» землі загальною площею 63,3 га, які не підлягають паюванню, та переведено їх в землі запасу Романівської сільської ради за межами та в межах населеного пункту, а саме: під господарськими дворами і будівлями - 23,30 га, під шляхами і прогонами -7,30 га, лісосмуги навколо двору - 1,90 га, вкриті лісом - 14,90 га, заболочені землі -13,60 га, лісосмуги - 0,30 га, під водою 2 га.

Приходячи до висновку про протиправність розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації від 02.11.2004 за № 783 «Про вилучення з колективної власності колишнього ВАТ «Ангелівка»земель, які не підлягають паюванню, та передачу їх у землі запасу Романівської сільської ради», суд виходив з наступного:

Відповідно до преамбули оскаржуваного розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації однією із підстав видачі цього розпорядчого акта голови райдержадміністрації став протокол загальних зборів пайовиків с. Ангелівка, Тернопільського району, Тернопільської області від 06.02.2004 року.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.03.2011 року у кримінальній справі № 1-353/11 виписка із протоколу загальних зборів пайовиків с. Ангелівка, Тернопільського району, Тернопільської області від 06.02.2004 року про передачу земель колективної власності ВАТ «Ангелівка», що не підлягають паюванню загальною площею 63,3 га у землі запасу Романівської сільської ради була підроблена землевпорядником Романівської сільської ради.

Вищенаведена постанова набрала законної сили.

Відповідно до ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, однією із підстав для видачі оскаржуваного розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації став протокол (виписка із нього) загальних зборів пайовиків с. Ангелівка, Тернопільського району, Тернопільської області, рішення у якому про передачу земель колективної власності ВАТ «Ангелівка», що не підлягають паюванню у землі запасу Романівської сільської ради, який було підроблено посадовими особами органу місцевого самоврядування, що встановлено постановою суду, яка набрала законної сили.

З вищенаведеного також слідує, що оскаржуваним розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації порушено чинну на час його видачі процедуру припинення права власності на земельну ділянку, яка передбачалась Земельним кодексом України.

Так, зокрема відповідно до положень статті 140 Земельного кодексу України підставою припинення права власності на земельну ділянку, серед іншого, є добровільна відмова власника від права на земельну ділянку.

Згідно частини 1 статті 142 Земельного кодексу України припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу.

Частиною 2 цієї статті Земельного кодексу України роз'яснено, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у разі згоди на одержання права власності на земельну ділянку укладають угоду про передачу права власності на земельну ділянку. Угода про передачу права власності на земельну ділянку підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, що жодної заяви про добровільну відмову Позивача від права колективної власності земельною ділянкою загальною площею 63,3 га не надавалось.

Крім того, укладення угоди про передачу права власності на земельну ділянку колективної власності загальною площею 63,3 га між Позивачем та Відповідачем вчинено не було.

Відповідно до положень статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень частин 1 та 2 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому зазначено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 3 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється і шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 153 Земельного кодексу України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Поряд з цим, частиною 1 статті 155 Земельного кодексу України визначається, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає протиправним розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №783 від 2 листопада 2004 року «Про вилучення з колективної власності колишнього ВАТ «Ангелівка»земель, які не підлягають паюванню, та передачу їх у землі запасу Романівської сільської ради»та таким, що порушує права позивача.

Судом не приймається до уваги твердження відповідача 1, з приводу того, що у ВАТ «Ангелівка відсутні підстави для звернення до суду, так як чинним Земельним кодексом України не передбачено права колективної власності на землю. До такого переконання суд приходить з врахуванням наступного:

Прийнятим у 2001 році Земельним кодексом України (далі ЗКУ) встановлені приватна, державна та комунальна форми власності на землю. Така форма власності на землю як колективна припинила своє існування.

Право колективної власності на землю було передбачено Земельним кодексом України від 18 грудня 1990 року (далі ЗКУ 1990), який втратив свою чинність 25 жовтня 2001 року з прийняттям нового Земельного кодексу.

Суб'єктами права колективної власності на землю відповідно до ст. 5 ЗКУ-1990 були колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Проте статус земель колективної форми власності, переданих згідно з положеннями чинного на момент передачі законодавства таким суб'єктам права колективної власності на землю, на сьогодні не встановлено.

Законодавством України визначено напрями переходу права колективної власності у приватну щодо розпайованих земель (укази Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки»від 03.12.99 р. № 1529/99 (далі Указ Президента України № 1529/99) та «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»від 08.12.95 року № 720/95 (далі Указ № 720/95)). Проте порядок і умови переходу та переоформлення прав на землі, які були надані суб'єктам права колективної власності та які згідно із законодавством не підлягають паюванню, не визначені. А в ЗКУ не передбачено умови зміни (переходу) колективної форми власності на землі на інші форми власності.

Таким чином, незважаючи на відсутність в чинному Земельному кодексі України такої форми власності на землю як колективна, ВАТ «Ангелівка»не може бути позбавлений правомочностей на дану спірну земельну ділянку, оскільки у 1996 році набуття права власності на земельну ділянку відбувалося у відповідності до діючого на той час земельного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що відповідачем не доведено правових підстав для винесення розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації та надані докази цього не підтверджують. Відповідно, розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №783 від 2 листопада 2004 року «Про вилучення з колективної власності колишнього ВАТ «Ангелівка»земель, які не підлягають паюванню, та передачу їх у землі запасу Романівської сільської ради», підлягає скасуванню.

Крім того, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог в частині зобовязання управління Держкомзему у Тернопільському районі внести зміни у звітні дані державного земельного кадастру стосовно обліку земельної ділянки площею 63, 3 га на території Романівської сільської ради Тернопільського району за Відкритим акціонерними товариством «Ангелівка», оскільки п.2 оскаржуваного розпорядження тодішній відділ земельних ресурсів було зобовязано внести зміни в земельно-облікові документи з приводу обліку вищенаведеної земельної ділянки, як земель запасу Романівської сільської ради.

Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати понесені позивачем відшкодовуються з державного бюджету.

Керуючись статтями 2, 11, 70, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №783 від 2 листопада 2004 року «Про вилучення з колективної власності колишнього ВАТ «Ангелівка»земель, які не підлягають паюванню, та передачу їх у землі запасу Романівської сільської ради».

Зобовязати управління Держкомзему у Тернопільському районі внести зміни у звітні дані державного земельного кадастру стосовно обліку земельної ділянки загальною площею 63, 3 га, вилученої у ВАТ «Ангелівка»на підставі розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №783 від 2 листопада 2004 року, за ВАТ «Ангелівка».

Повернути з державного бюджету на користь ВАТ «Ангелівка»3 гривні 40 копійок понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21 вересня 2011 року.

Головуючий суддя Осташ А. В.

копія вірна

Суддя Осташ А. В.