Справа № 2а/0370/257/12
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" липня 2015 р. м. Київ К/800/49606/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Степашка О.І.

розглянувши у порядку письмового розгляду касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року у справі № 2а/0370/257/12 за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" (далі - БТІ) за участю третіх осіб: Приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу - Михальчук Людмила Володимирівна, ОСОБА_4

про скасування реєстрації права власності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 у місті Луцьку Волинської області за ОСОБА_4 та зобов'язання БТІ внести зміни до державного реєстру прав власності.

В обґрунтування позову зазначив, що дії БТІ не відмовідають вимогам законодавства України, зокрема ст. 33, 37 Закону України «Про іпотеку». Дії БТІ з реєстрації права власності на його квартиру за іншою особою порушують його право власності на житло.

14 березня 2012 року постановою Волинського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року у задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 у місті Луцьку Волинської області за ОСОБА_4 була здійснена на підставі документів передбачених Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно у порядок та спосіб передбачений чинним законодавством України.

ОСОБА_2 звернувся із касаційною скаргою про скасування постанови Волинського окружного адміністративного суду та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 30.09.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір позики №3967 (далі - договір №3967) на суму 280 000 грн., що еквівалентно 35000 доларам США, які ОСОБА_2 був зобов'язаний повернути до 30.09.2011 року із нарахованими відсотками.

30 вересня 2010 року на забезпечення виконання умов договору позики був укладений договір іпотеки № 3968 (далі - договір №3968), згідно якого ОСОБА_2 передав в іпотеку ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 у місті Луцьку Волинської області (далі - квартира № 45).

4 жовтня 2011 року Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Михальчук Л. В посвідчила заяву від імені ОСОБА_4 про направлення ОСОБА_2 вимоги щодо усунення порушень виконання договору №3967 та надання 30-денного терміну з моменту отримання вимоги для усунення цих порушень. Згідно розписки про вручення відправлення спеців'язку вимога була вручена ОСОБА_2 5.10.2012 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не виконав умови договір №3967 та діючи відповідно до підпункту 11.3.1 пункту 11 договору № 3968, ОСОБА_4 прийняла рішення щодо переоформлення квартири № 45 на себе та звернулась із відповідною заявою до БТІ.

21 листопада 2012 року БТІ здійснила реєстрацію права власності на квартиру № 45 за ОСОБА_4 за реєстраційним номером 4784033.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій зазначили, що БТІ, здійснюючи державну реєстрацію права власності на квартиру № 45 за ОСОБА_4 діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України, оскільки державна реєстрація права власності на вищевказане нерухоме майно була здійснена на підставі документів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Колегія суддів вважає такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій передчасними.

Обов'язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову незалежно до позиції сторін випливає з офіційного з'ясування обставин справи, як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами ст. 7, ч. 4 та 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наказом Міністерства юстиції від 07 лютого 2002 року № 7/5 затверджено Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Тимчасовим положенням встановлено, що до прийняття Верховною Радою України та набрання чинності законом України про державну реєстрацію прав на об'єкти нерухомого майна бюро технічної інвентаризації здійснюють реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Тимчасове положення визначає порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні і спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, активізації інвестиційної діяльності (пункт 1.1.).

Відповідно до пункту 2.7 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, реєстратору БТІ, крім документів, передбачених Положенням, необхідно також надати: завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, у якій має бути зазначено стислий зміст порушених зобов'язань, вимогу про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги; документ, який підтверджує сплив тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя, якщо більш тривалий строк не вказано у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі; звіт про оцінку предмета іпотеки, складений після спливу строку, вказаного у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі; витяг з Державного реєстру іпотек, виданий після спливу строку, вказаного у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі; витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про наявність/відсутність заборони та/або арешту нерухомого майна, виданий після спливу строку, вказаного у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі.

Наявність накладеної заборони відчуження нерухомого майна при посвідченні договору іпотеки, за яким відбувається перехід права власності від іпотекодавця до іпотекодержателя, не є підставою для прийняття реєстратором БТІ рішення про відмову в державній реєстрації прав за іпотекодержателем.

Згідно з пунктом 1.7 Тимчасового положення державна реєстрація прав проводиться реєстратором БТІ за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, реєстратор якого проводить державну реєстрацію прав на цей об'єкт.

Відповідно до пункту 3.5.6 цього Тимчасового положення реєстратор БТІ відмовляє у проведенні державної реєстрації прав, якщо не проведено технічну інвентаризацію об'єкта, права щодо якого підлягають державній реєстрації.

Судами попередніх інстанцій не перевірено чи була проведена технічна інвентаризація квартири АДРЕСА_1 у місті Луцьку Волинської області.

Згідно з пунктом 3.5 Положення державній реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Реєстратору БТІ забороняється тлумачити права або самостійно вносити зміни до відомостей про заявлені права.

Відповідно до п. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів прийшла до висновку, що судові рішення підлягають скасуванню, адміністративна справа направленню до суду першої інстанції для нового розгляду.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 березня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року скасувати, адміністративну справу направити на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає.

Судді: (підпис) Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Степашко О.І.