Справа № 372/2487/15-а
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №372/2487/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Потабенко Л.В.
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
ПОСТАНОВА
Іменем України

06 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Костюк Л.О.;
суддів: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.;
за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м.Обухові та Обухівському районі Київської області на постанову Обухівського районного суду Київської області від 25 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м.Обухові та Обухівському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання призначити та відновити виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року, позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до Управління пенсійного фонду України в м.Обухові та Обухівському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання призначити та відновити виплату пенсії. Свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку з моменту звернення до відповідача.
Постановою Обухівського районного суду Київської області від 25 червня 2015 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у місті Обухові та Обухівському районі Київської області щодо скасування протоколу №2575 від 11.11.2014 року про призначення пенсії ОСОБА_1 та припинення її виплати з 01.04.2015 року.
Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у місті Обухові та Обухівському районі Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 55 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.04.2015 року та відновити її виплату з 01.04.2015 року.
Заслухавши суддю доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з таких підстав.
Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Проте, Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, з 26.05.1982 року по 31.12.2000 рік працював водієм у колгоспі «Вітчизна». Після аварії на ЧАЕС 26 квітня 1986 року, з травня 1986 року відповідно до довідки колгоспу «Вітчизна» від 28.03.1991 року №221 працював в тридцяти кілометровій зоні ЧАЕС на перевезенні худоби в с.Копачі. Відповідно до дорожнього листа здійснював поїздку на автомобілі «Зіл-130» з номерним знаком НОМЕР_1 в м.Чорнобиль.
Відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач відносится до постраждалих 2 категорії, про що йому 25.01.1993 року було видано посвідчення серії НОМЕР_2 .
Позивач, 14.08.2014 року досягнув пенсійного віку, встановленого статтею 55 вищевказаного Закону.
При зверненні до управління Пенсійного фонду України в Обухівському районі Київської області щодо призначення пенсії за віком позивачу було роз`яснено про необхідність подання довідки про період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, затвердженої постановою Держкомпраці 09.03.1988 року №122. Кагарлицька міжгосподарська шляхово-будівельна організація відповідно до рішення господарського суду Київської області у зв`язку з визнанням її банкрутом була ліквідована, він такої довідки не отримав і був змушений в судовому порядку встановити факт його перебування на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08.10.2014 року яке набрало законної сили, було встановлено факт його перебування на работах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження на Чорнобильській АЕС.
Згідно поданої заяви управління Пенсійного фонду України в місті Обухові та Обухівському районі Київської області було призначено йому пенсію з 11.11.2014 року відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яку він отримував по березень 2015 року.
Позивач, 12.07.2015 року отримав лист №2318/03 від 07.04.2015 року та рішення від 23.03.2015 року про скасування протоколу №2575 від 11.11.2014 року про призначення пенсії та припинення її виплати з 01.04.2015 року, оскільки ним при призначенні пенсії не було подано первинні документи.
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, необхідно зазначити наступне.
Відповідно до п.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 10 років. Призначення та виплата пенсій названим категоріям приводиться відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.
Посилання суду першої інстанції на єдиний доказ, який дає підставу для призначення пенсійним органом пенсії, а саме, на рішення Обухівського районного суду Київської області від 08.10.2014 року, яким встановлено факт перебування у відрядженні в зоні відчуження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони є хибними і не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.
Згідно зі статтями 255, 271 Цивільно-процесуального Кодексу України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до пункту 2 Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.
Як зазначено у п.18 зазначеної Постанови Пленуму, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.
Згідно зі ст.14 Цивільно-процесуального Кодексу України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.
Отже, рішення Обухівського районного суду Київської області від 08.10.2014 року відповідно до якого встановлено факт перебування у відрядженні в зоні відчуження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, не може бути єдиною підставою для вирішення питання призначення пенсії, так як до заяви про призначення такої пенсії необхідно додати пакет документів, що підтверджує ту обставину, що позивач перебував у відрядженні в зоні відчуження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до ч.3 вищезазначеного Порядку, підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Частиною 18 зазначеного Порядку визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005 року, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 31.07.2014 року за номером 895/25672, до заяви про призначення пенсії додається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
При зверненні за призначенням пенсії заявник подав рішення Обухівського районного суду Київської області від 08.10.2014 року про встановлення факту перебування на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що не є первинним документом, який би засвідчував його перебування на ліквідації наслідків аварії.
Тому позивач не мав права на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки на день звернення за її призначенням він не подав первинних документів, що стверджують його перебування на ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Отже, суд першої інстанції дійшов не правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим ухвалене судом на підставі повного та всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про перерахунок пенсії було допущено помилкове застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задоволити, а постанову суду першої інстанції скасувати.
Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м.Обухові та Обухівському районі Київської області задоволити.
Постанову Обухівського районного суду Київської області від 25 червня 2015 року скасувати.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м.Обухові та Обухівському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання призначити та відновити виплату пенсії відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї постанови у повному обсязі, тобто з 11 серпня 2015 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 06 серпня 2015 року.
Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.