Справа № 817/899/13-а
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2013-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/899/13-а

02 квітня 2013 року 10год. 33хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Управління пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області
про визнання протиправними дій та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області про визнання дій протиправними та скасування вимоги про сплату боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 20.02.2013 №Ф30/01.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що він отримує пенсію по віку та є субєктом підприємницької діяльності - фізичною особою, платником єдиного податку. Згідно ч.4 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464) позивач звільнений від сплати за себе єдиного внеску (норма діє з 06.08.2011 року). Однак незважаючи на це, відповідач 20.02.2013 року виніс щодо позивача вимогу №Ф30/01 про сплату боргу з єдиного внеску в сумі 4572,42 грн. На думку позивача, вказану вимогу слід скасувати, а дії по нарахуванню боргу визнати протиправними.

У позовній заяві позивач заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача подав заперечення проти позову, позовні вимоги не визнав. На обґрунтування поданих заперечень зазначив, що що згідно ст.26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, а жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше пяти років. Оскільки позивач не досяг 60-річного віку, то він не підпадає під дію ст.26 Закону №1058, а тому і не звільняється від сплати єдиного внеску на підставі ч.4 ст.4 Закону №2464.

Крім того, посилаючись на ч.4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", вказує, що законодавством встановлено адміністративний порядок оскарження вимоги, який передбачає право платника єдиного внеску звернутися до органу Пенсійного фонду для узгодження вимоги про сплату боргу, а у разі, якщо згоди не досягнуто оскаржити вимогу до органу вищого рівня чи в судовому порядку. Стверджує, що вказаний порядок платником єдиного внеску не було дотримано, оскільки для узгодження суми недоїмки, визначеної вимогою про сплату боргу платник до органу Пенсійного фонду не звертався.

Враховуючи викладене вважає, що вимога про сплату єдиного внеску винесена правомірно, а тому слід відмовити в задоволенні позовних вимог.

У поданому запереченні проти позову представник відповідача просив суд проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, на основі наявних у справі доказів.

Дослідивши в порядку письмового провадження подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_2 зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності - фізична особа, платник єдиного податку та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дубровицькому районі Рівненської області.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Однак, згідно пенсійного посвідчення № від 21.05.2008 року, ОСОБА_2 отримує пенсію за віком довічно, тобто він є пенсіонером за віком.

Згідно ч.4 ст.4 Закону №2464, особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Вказана норма набрала законної сили 06.08.2011 року. Таким чином, позивач звільнений від сплати єдиного внеску від 06.08.2011 року.

Суд не погоджується з запереченнями відповідача стосовно того, що позивач не підпадає під дію ст.26 Закону №1058, а тому і не звільняється від сплати єдиного внеску на підставі ч.4 ст.4 Закону №2464, враховуючи наступне.

Стаття 9 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлює наступні види пенсійних виплат 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачені умови призначення пенсії за віком, а саме досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Виходячи зі змісту норм Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування - особи, що стали інвалідами внаслідок ….. захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов'язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Як зазначалось, позивач отримує пенсію за віком, призначену на підставі ст..55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як особа, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи.

Тобто позивач є пенсіонером, який отримує пенсію за віком, з урахуванням чого має передбачене п.4 ст.4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, право на звільнення від сплати єдиного внеску.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, вимогу управління Пенсійного фонду України у Дубровицькому районі про сплату боргу №Ф30/01 від 20.02.2013 слід визнати протиправною та скасувати.

Заперечення представника відповідача стосовно того, що позивач з даним позовом може звернутися до адміністративного суду лише після адміністративного оскарження спірної вимоги судом до уваги не беруться, оскільки ст. 55 Конституції України та ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено право кожної особи на звернення до суду, якщо вона вважає, зокрема, що рішенням суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, незалежно від попереднього адміністративного оскарження такого рішення.

Щодо вимог про визнання протиправними дій відповідача з приводу нарахування боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та направлення вимоги від 20.02.2013 за №Ф30/01 то в цій частині вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягаю. Так, судом таких обставин на підставі належних та допустимих доказів не встановлено. В цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Судові витрати, відповідно до ст. 94 КАС України, присуджуються на користь позивача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати вимогу управління Пенсійного фонду України у Дубровицькому районі Рівненської області про сплату боргу № Ф 30/01 від 20.02.2013.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 із Державного бюджету судовий збір у розмірі 114,70 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.