Справа № 2-а-1531/10
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
справа № 2-а-1531/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: судді Дутчака І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправними, зобовязання провести перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області (далі ОСОБА_2 ПСЗН), у якому зазначала, що вона евакуйована під час аварії на Чорнобильській АЕС, є інвалідом ІІІ групи внаслідок аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи їй як інваліду ІІІ групи повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Вона неодноразово зверталася до ОСОБА_2 ПСЗН щодо перерахунку та виплати їй допомоги на оздоровлення згідно із вказаним вище Законом, однак їй відмовлено. Відповідач нараховує та виплачує дану допомогу на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12 липня 2005 року № 562 у розмірі 90 грн.

Такі дії відповідача ОСОБА_2 ПСЗН суперечать вимогам ст. 19 Конституції України і ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Виходячи із розміру мінімальної заробітної плати з урахуванням проведених виплат розмір недоплаченої їй щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік становить 1970 грн.

За 2009 рік така допомога їй не виплачена взагалі. Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати станом на 2010 рік, сума допомоги має складати 3552 грн.

Всього загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_2 ПСЗН щодо виплати їй щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 і 2009 роки становить 5522 грн.

Просила визнати дії ОСОБА_2 ПСЗН по нарахуванню їй щорічної допомоги на оздоровлення протиправними, стягнути на її користь із ОСОБА_2 ПСЗН заборгованість по щорічній допомозі на оздоровлення за 2008-2009 роки у сумі 5522 грн. та зобовязати відповідача надалі перерахувати розмір щорічної допомоги на оздоровлення згідно із вимогами чинного законодавства.

Позивач ОСОБА_1 у попередньому судовому засіданні, враховуючи, що щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік їй виплатили у жовтні 2010 року, позовні вимоги зменшила і уточнила.

Просила визнати дії ОСОБА_2 ПСЗН щодо відмови у здійсненні перерахунку і доплаті їй щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік протиправними та зобовязати відповідача ОСОБА_2 ПСЗН провести перерахунок і виплатити їй щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік згідно із ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку чотирьох мінімальних заробітних плат на момент виплати станом на жовтень 2010 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 ПСЗН ОСОБА_3 у попередньому судовому засіданні позов не визнала, просила суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити з підстав, наведених у запереченнях проти позову.

У запереченнях проти позову ОСОБА_2 ПСЗН зазначало, що щорічна допомога на оздоровлення позивачу ОСОБА_1 нарахована згідно із Законом України Про Державний бюджет України на відповідний рік та постановою Кабінету Міністрів України Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12 липня 2005 року № 562, що ґрунтується на положеннях ст. ст. 62, 63 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Сторони у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії А № 045427, вкладкою до цього посвідчення № 184151 і довідкою МСЕК серії КИО-І № 111158, з якої видно, що з 01 квітня 2000 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності довічно, причиною інвалідності є захворювання, повязане з впливом аварії на ЧАЕС. Позивач перебуває за місцем свого проживання на обліку в ОСОБА_2 ПСЗН.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції Закону № 230/96-ВР від 06 червня 1996 року) щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІII групи виплачується в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Підпунктом 11 пункту 28 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, було внесено зміни до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, текст ст. 48 цього Закону викладено в новій редакції та встановлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з наведеного, з моменту ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 10-рп/2008, тобто з 22 травня 2008 року, ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи діє знову в редакції Закону № 230/96-ВР від 06 червня 1996 року, тому позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Листом № 3255 від 18 серпня 2010 року у здійсненні перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 ПСЗН позивачу ОСОБА_1 відмовило.

З наданої суду довідки ОСОБА_2 ПСЗН № 4908 від 07 грудня 2010 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 як потерпілій від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії щорічна допомога на оздоровлення за 2009 рік виплачена у жовтні 2010 року в сумі 90 грн.

Вказаний розмір щорічної допомоги на оздоровлення визначений згідно із пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12 липня 2005 року № 562, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору та визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення застосуванню підлягає ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції Закону № 230/96-ВР від 06 червня 1996 року, а не пункт 1 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562.

Згідно із ч. ч. 5, 7 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Оскільки щорічна допомога на оздоровлення позивачу ОСОБА_1 за 2009 рік виплачена у жовтні 2010 року, суд вважає, що розмір цієї допомоги має визначатися виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 ПСЗН зобовязане провести перерахунок та доплатити позивачу ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік, передбачену ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із чотирьох мінімальних заробітних плат на момент виплати жовтень 2010 року із урахуванням проведених виплат у сумі 90 грн.

На підставі ст. ст. 19, 152 Конституції України, ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст. ст. 8, 9, 69, 86, 99, 159 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області здійснити перерахунок і доплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік згідно із ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку чотирьох мінімальних заробітних плат станом на жовтень 2010 року з урахуванням проведених виплат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дутчак І.М.