Справа № 804/3197/15
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2015 рокусправа № 804/3197/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Проценко О.А. Дурасової Ю.В.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків»
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року у справі №804/3197/15
за позовом до відповідача про Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська (далі по тексту - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» (далі по тексту - відповідач), в якому просило стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 362935,77 грн.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позові, зазначив, що заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України за 2014 р., складає 362935,77 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року у справі №804/3197/15 адміністративний позов задоволено. Постанову допущено до негайного виконання.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що матеріалами справи підтверджено здійснення позивачем усіх передбачених чинним законодавством дій, що передують стягненню суми боргу в судовому порядку. Позивачем надано докази на підтвердження підстав призначення пенсії відповідним пенсіонерам та докази фактичної сплати коштів відповідним пенсіонерам.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровський завод прокатних валків», не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року у справі №804/3197/15 та відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначив, що підстави для відшкодування Пенсійному фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на підставі пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у тому числі за списком №2, відсутні. Крім того, відповідач вказує на порушення судом вимог частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначив, що у відповідача наявна заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на підставі пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у сумі 362935,77 грн. Позивач просить залишити без змін оскаржувану постанову суду.

Позивач та відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників сторін.

У судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримав розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за 2014 рік, які були складені позивачем, та згідно яких заборгованість відповідача складає 362935,77 грн.

Відповідно до п. 15 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001р. за № 121/2001, повноваження Пенсійного фонду України здійснюється через утворені в установленому порядку відповідні управління та відділи.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997р. для платників збору, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону. України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-V пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на признання пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку вищевказаних пільгових пенсій.

У відповідності до ч. 1 п.п 6.1 п. 6 Інструкції "Про порядок обчислення та сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших платежів, а також обліку їх надходження до Пенсійного фонду України" № 21-1 від 31.12.2003 р. (далі - Інструкція № 21-1) відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 № 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій. Одним із основних завдань Пенсійного фонду України є забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного і своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій. Пенсійний фонд України має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Позивачем були понесені витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-V в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у 2014 році.

За приписами пункту 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствами до 20-го січня поточного року протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Відповідно до абз.1 п. 6.8 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Оскільки відповідно до норм Інструкції № 21-1 обов'язок щодо відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій пов'язаний з отриманням розрахунків, що надсилаються органами Пенсійного фонду України на початку року, платникам не надано право ухилятись від виконання цього обов'язку з посиланням на не підтвердження органами Пенсійного фонду України фактично понесених витрат, а саме - відсутність доказів виплати цих коштів пенсіонерам.

Крім того, відповідно до абз.1 п. 6.8 Інструкції № 21-1 у разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Відповідно до п.9.2. Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 N 21-2 (далі - Порядок №21-2), на 1 січня кожного року органами Пенсійного фонду проводиться звірення розрахунків усіх платників за всіма платежами.

На вимогу платника органи Пенсійного фонду проводять звірення розрахунків за всіма платежами, які сплачуються платниками за звітний період. За платежами, за якими виникли розбіжності, за бажанням платника друкуються картки особових рахунків платників (абз.2 п.9.2 Порядку №21-2).

Звірення розрахунків оформляється складанням акта, про що робиться відмітка у книзі обліку актів звірення розрахунків платників, яка ведеться у відділі обліку надходження платежів, за формою згідно з додатком 2. Акт звірення складається у розрізі карток особових рахунків платників у довільній формі з використанням можливості програмного забезпечення. (абз.3 п.9.2 Порядку №21-2).

При збігові сальдо розрахунків за даними платника з даними органу Пенсійного фонду розрахунки на 1 січня вважаються звіреними. Якщо сальдо розрахунків на 1 січня за даними платника не збігається з даними відповідного органу Пенсійного фонду, то акт звірення є підставою для здійснення перевірки в порядку, встановленому законодавством. (абз.4 п.9.2 Порядку №21-2).

Отже, відповідач не позбавлений можливості з'ясувати питання щодо фактичної виплати пенсії під час звірки.

Позивачем були здійснені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за Списком №2 за 2014 рік та вручено їх відповідачеві. Таким чином, позивач належними доказами підтвердив як суму, що підлягала відшкодуванню, так і обставини, які свідчать про обов'язок відповідача здійснити оплату.

Відповідач заборгованість по відшкодуванню сум витрат на виплату і доставку пенсій у розмірі 362935,77 грн. не сплатив.

Отже, доводи апеляційної скарги у цій частині не спростовують законності та обґрунтованості рішення суду.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції допущено негайне виконання прийнятого судового рішення.

Статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено виключний перелік спорів, за наслідками вирішення яких прийнята постанова суду підлягає негайному виконанню.

Суд апеляційної інстанції, керуючись змістом статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає, що спірні правовідносини у даній адміністративній справі, які виникли з приводу відшкодування заборгованості із витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не віднесені процесуальним законом до категорій спорів, що породжують обов'язок суду допустити ухвалену постанову до негайного виконання.

За викладених обставин, допущення судом першої інстанції негайного виконання постанови у даній адміністративній справі суперечить вимогам Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на вищезазначене, враховуючи правильний висновок суду по суті спору та допущене порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає наявними підстави для зміни судового рішення.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року у справі №804/3197/15 - змінити.

Виключити абзац 3 із резолютивної частини постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року у справі №804/3197/15.

У іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року у справі №804/3197/15 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова