Справа № 161/9880/15-а
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/9880/15-а
Провадження № 2-а/161/369/15

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2015 р. Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача - Мозольської О.М.

представника відповідача Мазур Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що він є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, що підтверджується відповідним посвідченням. Згідно наказу № 102 від 06.06.1986 року Луцького експлуатаційно-лінійного управління автомобільних доріг його, як водія автомобілю ЖУК номер 51-51 було відряджено в ст. Вільча Київської області з 9 по 11 червня 1986 року. Наказом № 167 від 05.09.1986 року Луцького експлуатаційно-лінійного управління автомобільних доріг його у складі бригади з чотирьох осіб було відряджено з 08 вересня 1986 року по 19 вересня 1986 року на ст. Вільча Київської області у розпорядження Міністерства житлово-комунального господарства. Смт. Вільча Поліського району Київської області відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення. Проте ним фактично виконувалися роботи в зоні відчуження, а саме: проводилися роботи по дезактивації автомобільних доріг від смт. Вільча до с. Іллінці та від смт. Вільча до с. Луб`янка. Відповідно до ст.ст. 14, 55 Закону України «Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на пільги та компенсації, оскільки працював у зоні відчуження. 05.05.2015 р. він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії згідно з вимогами Закону України «Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як ліквідатору другої категорії із зменшенням пенсійного віку. Проте, у призначенні пенсії йому було відмовлено. Вважає таку відмову відповідача незаконною та такою, що порушує його права як громадянина і особи, що має право на пенсію. Просить суд визнати протиправними дії УПФУ в м. Луцьку Волинської області щодо відмови у призначенні йому пільгової пенсії, передбаченої ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати УПФУ в м. Луцьку Волинської області призначити йому пільгову пенсію відповідності до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з моменту звернення 05 травня 2015 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позовну заяву підтримали, надали пояснення аналогічні до викладених у позові.

Представник відповідача позов не визнала, суду пояснила, що позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку з заявою в якій просив призначити йому пенсію із зменшенням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки він працював в період з 9 по 11 червня 1986 рок та в період з 08 по 19 вересня 1986 року у зоні відчуження. Проте, у позивача відсутні первинні документи, які підтверджують його роботу в зоні відчуження. Таким чином, у призначенні позивачу ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку УПФУ в м. Луцьку було відмовлено правомірно. Просить у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС у 1986 році другої категорії (а.с. 5).

08.06.1981 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу в Луцьке експлуатаційно-лінійне управління автодоріг, з 1985 року переведено на посаду водія (а.с. 6-7).

Відповідно до наказу № 102 від 06.06.1986 року Луцького експлуатаційно-лінійного управління автомобільних доріг ОСОБА_1 , як водія автомобілю ЖУК номер 51-51 було відряджено в ст. Вільча Київської області строком на три дні з 9 по 11 червня 1986 року (а.с. 13).

Наказом № 167 від 05.09.1986 року Луцького експлуатаційно-лінійного управління автомобільних доріг ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було відряджено з 08 вересня 1986 року по 19 вересня 1986 року на ст. Вільча Київської області у розпорядження Міністерства житлово-комунального господарства (а.с. 14).

21.03.2015 року позивачу ОСОБА_1 виповнилося 50 років, що підтверджується копією його паспорта (а.с. 3).

05.05.2015 р. позивач звернувся до УПФУ в м. Луцьку Волинської області з заявою про призначення йому дострокової пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 14.05.2015 р. № 4571/02-2018 УПФУ в м. Луцьку Волинської області у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії за віком було відмовлено (а.с. 10-12).

Відмовляючи у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії, УПФУ в м. Луцьку виходив з того, що первинні документи, зокрема особовий рахунок, який слугував підставою видачі довідки про нарахування заробітної плати за час перебування на базі ст. Вільча для дезактивації автомобільної дороги с. Ілінци, с. Лубянка Чорнобильського району, відсутній на підприємстві ТзОВ Підприємство «Луцькавтодор». Крім того, ст. Вільча, куди було направлено позивача у відрядження, не відноситься до зони відчуження.

Згідно ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, працівники державних, громадських, інших підприємств установ, і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах, із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для осіб, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, зокрема для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 р. по 31 грудня 1986 р. тривалістю не менше 5 календарних днів, передбачено право на зменшення пенсійного віку на 10 років.

П.п. "ґ" п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Позивачем до УПФУ в м. Луцьку подані: копія посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС; довідка № 140 від 25.11.1992 року, видана підприємством «Луцькавтодор», з якої вбачається, що ОСОБА_1 в період з 09.06.1986 р. по 11.06.1986 року та з 08.09.1986 року по 19.09.1986 року на 15 днів був направлений на базу в ст. Вільча для дезактивації автомобільної дороги с. Ілінци, с. Лубянка Чорнобильського району та за вказаний період йому виплачено заробітну плату в 3,5-кратному розмірі, трудова книжка, яка підтверджує факт роботи позивача в Луцькому експлуатаційно-лінійному управлінні автомобільних доріг.
С. Іллінці Чорнобильського району Київської області, с. Луб`янка Поліського району Київської області у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесені до зони відчуження, а смт. Вільча Поліського району Київської області до зони безумовного (обов`язкового відселення).
Суд вважає встановленим, що позивач ОСОБА_1 в період з 09.06.1986 року по 11.06.1986 року та з 08.09.1986 року по 19.09.1986 року, а всього 15 днів, був зайнятий на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС працював у зоні відчуження, а саме: проводив роботи по дезактивації автомобільних доріг від смт. Вільча Поліського району Київської області до с. Іллінці Чорнобильського району Київської області та від смт. Вільча до с. Луб`янка Поліського району Київської області

Перебування позивача в зоні відчуження в період з 08 вересня 1986 року по 19 вересня 1986 року підтверджується і показаннями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які в судовому засіданні пояснили, що в період 08 вересня 1986 року по 19 вересня 1986 року вони разом з ОСОБА_1 , в складі однієї бригади, приймали участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС, працювали у зоні відчуження, а саме проводили роботи по дезактивації автомобільних доріг від смт. Вільча Поліського району Київської області до с. Іллінці Чорнобильського району Київської області та від смт. Вільча до с. Луб`янка Поліського району Київської області. Також свідки пояснили, що їм призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд вважає, що вказаними доказами повністю підтверджується участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, робота у зоні відчуження тривалістю 15 днів, та право позивача на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку, як це передбачено вказаними вище законодавчими та нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Посилання відповідача, як на підставу відмови у задоволенні заяви позивача про призначення пільгової пенсії, на накази № 102 від 06.06.1986 року та № 167 від 05.09.1986 року (а.с. 13-14), відповідно до яких позивач був відряджений до смт. Вільча Київської області, яке не входить до зони відчуження, суд до уваги не приймає, оскільки вказані докази не спростовують підтвердженого довідкою № 140 від 25.11.1992 рокута показаннями свідків факту участі позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження в період з 09.06.1986 року по 11.06.1986 року та з 08.09.1986 року по 19.09.1989 року.

Крім того, судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії і має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що відповідачем не оспорюється.

Згідно до ст. 13 Закону України «Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» держава взяла на себе відповідальність за шкоду, завдану внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 158-163, 185, 186 КАС України, на підставі Закону України «Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пільгової пенсії, передбаченої ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію у відповідності до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальній захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з моменту звернення 05 травня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова в повному обсязі складена 03 серпня 2015 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська