Справа № 2а-7184/09/1170
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2012-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2012 року Справа № 2а-7184/09/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мирошниченка В.С., суддів: Пасічника Ю.П., Хилько Л.І.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

за участю представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 юстиції України, Державної судової адміністрації України, Головного управління юстиції у Кіровоградській області, територіального управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 юстиції України, Державної судової адміністрації України, Головного управління юстиції у Кіровоградській області, територіального управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області, в якому просив, згідно доповнень та уточнень до позову, стягнути з ОСОБА_5 юстиції України заборгованість по заробітній платі за період з 2001 р. по 2002 р. в сумі 20881,21 грн., з Державної судової адміністрації України заборгованість по заробітній платі за період з 2003 р. по 2004 р. в сумі 41914,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, він з 22.01.2001р. по 30.11.2004р. працював суддею Онуфріївського районного суду Кіровоградської області. За вказаний період він отримував заробітну плату без врахування премій, матеріальної допомоги та інших гарантованих надбавок та виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про статус суддів»№ 2862-XII від 15.12.1992р. зазначив, що заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. При цьому є й інші надбавки, передбачені постановами Кабінету ОСОБА_6 України та Указами Президента України.

Відповідно до п. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів»передбачено, що суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки 10 %, понад 5 років 15%, понад 10 років 20%, понад 15 років 25%, понад 20 років 30%, понад 25 років 40 % від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний класи.

Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів»№ 584/95 від 10.07.1995р. передбачена щомісячна надбавка за інтенсивність в розмірі 75% від окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а також передбачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного фонду заробітної плати.

Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо матеріального забезпечення суддів»№ 856/96 від 19.09.1996р. суддям встановлена також надбавка до посадового окладу в розмірі 50 %.

Постановою Кабінету ОСОБА_6 України «Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів»№ 2288 від 13.12.1999р. передбачена виплата суддям надбавки за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас, а також передбачена виплата суддям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати.

Указом Президента України від 05.03.2002р. №220/2002 «Про деякі заходи матеріального забезпечення суддів у звязку з додатковим навантаженням»встановлена щомісячна надбавка за напруженість та складність роботи у розмірі 80 % посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Всупереч положенням вказаних нормативних актів, враховуючи те, що до 01.01.2003р. ОСОБА_5 юстиції України здійснювало організаційне забезпечення діяльності судів та було головним розпорядником бюджетних коштів, за період 2001-2002 роки воно не організувало належного матеріально-технічного забезпечення судів загальної юрисдикції, в результаті чого утворилася заборгованість по заробітній платі та інших виплатах.

З 01.01.2003 р. організаційне забезпечення діяльності судів здійснювала Державна судова адміністрація України. За період 2003-2004 р. утворилася заборгованість в сумі 41914,78 грн.

Позивач вказав, що факти систематичних недоплат по заробітній платі на протязі чотирьох років підтверджується висновком експерта, розрахунками, особовими рахунками позивача, отриманих в бухгалтерії управління юстиції та теруправлінні ДСА.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі (т.2 а.с.240).

Представник відповідачів Державної судової адміністрації України та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області позовні вимоги не визнала. Надала заперечення на позовну заяву, в якому зазначила, що Державна судова адміністрація України та Територіальне управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області виконували в повному обсязі свої завдання, діяли згідно Законів України про Державний бюджет на 2003-2005 р., Бюджетного кодексу України та ст. 68 Конституції України, яка передбачає обов'язкове виконання самої Конституції та законів України. Представником вказало, що заробітна плата визначена позивачем, не нараховувалася внаслідок відсутності бюджетних асигнувань. Конкретні розміри преміальної винагороди визначались на підставі наказів керівника установи, а тому без відповідних наказів голови суду преміювання позивачу не вважаються встановленими і відповідно не могли бути виплачені.

Представник відповідача ОСОБА_5 юстиції України та Головного Управління юстиції Кіровоградської області позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що виплата заробітної плати позивачу проводилася в повному обсязі в межах фонду оплати праці відповідно до кошторисних призначень.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, позивач з 22.01.2001р. по 30.11.2004р. працював суддею Онуфріївського районного суду Кіровоградської області, а з 01.12.2004 р. суддею апеляційного суду Кіровоградської області.

Відповідно до ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Згідно зі ст. 44 Закону України «Про статус суддів»№ 2862-XII від 15.12.1992р. заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. При цьому розміри посадових окладів, премій, доплат і надбавок встановлені для суддів указами Президента України та рішеннями Уряду України.

Зокрема Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів»№584/95 в редакції від 10.07.1995р. керівникам судів надане право встановлювати суддям за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи надбавки в розмірі до 75% посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас у межах фонду заробітної плати суду. Означені виплати здійснюються в межах асигнувань, виділених на утримання судів.

Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо матеріального забезпечення суддів»№ 856/96 в редакції від 19.09.1996р. суддям з метою закріплення в судах висококваліфікованих фахівців та повного укомплектування суддів встановлена також щомісячна надбавка за особливий характер роботи та інтенсивність праці у розмірі 50 % від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Тобто, призначення та розмір зазначених надбавок повинно встановлюватись наказом керівника суду кожному судді індивідуально залежно від досягнень у праці та виконання особливо важливої роботи у межах фонду заробітної плати суду. При відсутності підстав для призначення такої надбавки остання не призначалась.

Указом Президента України «Про деякі заходи матеріального забезпечення суддів у звязку з додатковим навантаженням»№ 220/2002 в редакції від 05.03.2002р., в свою чергу, з метою підвищення ефективності судочинства та заохочення суддів, які поряд з повноваженнями судді виконують додаткові функції щодо вдосконалення законодавства з питань захисту прав і свобод громадян, беруть участь у правовій освіті населення та роботі органів суддівського самоврядування рекомендовано керівникам судів загальної юрисдикції встановлювати, виходячи з рівня кваліфікації судді, здійснюваних ним додаткових функцій участі у правовій експертизі нормативно-правових актів, у підвищенні професійного рівня суддів та рівня правової освіти населення, зокрема щомісячну надбавку за напруженість та складність роботи у розмірі до 80 % посадового окладу з урахуванням доплат за кваліфікаційний клас.

Вищезазначені надбавки за напруженість, складність роботи та виконання особливо важливої роботи призначались та виплачувались не знеособлено, а в індивідуальному порядку кожному окремому судді при наявності відповідних підстав з обовязковим оформлення даних доплат наказом голови суду. Відсоткова ставка означених надбавок визначена до встановлених указами граничних розмірів, що, з свого боку свідчить про те, що навіть за наявності відповідних підстав для призначення даних доплат, відсотковий розмір останніх визначається саме головою суду в залежності від обсягу виконання суддею особливо важливої роботи чи додаткових функцій щодо вдосконалення законодавства з питань захисту прав і свобод громадян тощо.

Накази про призначення позивачеві доплат за кваліфікаційний клас, надбавок за особливий характер роботи та інтенсивність праці, за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи, за напруженість та складність роботи, за вислугу років, щомісячних премій, відпускних, матеріальної допомоги та додаткового посадового окладу за період роботи в суді видавались головним управлінням юстиції в Кіровоградській області до січня місяця 2003 року, а потім територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області.

Головним управлінням юстиції в Кіровоградській області та територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області надано копії всіх наказів щодо преміювання, надбавок та встановлення інших доплат суддям та працівникам судів за період роботи позивача на посаді судді Онуфріївського районного суду з січня 2001 року по 2003 рік.

Зі змісту наказів наданих головним управлінням юстиції в Кіровоградській області від 03.10.2002 року №178 §2, від 21.02.2002 року №36 §2, від 29.03.2002 року №58 §1, від 30.05.2002 року №96 §15, від 27.06.2002 року №113§5, від 02.10.2001 року №179§6, від 26.11.2001 року №214§1, від 07.12.2001 року №222§1, від 25.12.2001 року №231§1, 21.08.2001 року №150§2 вбачається що в період роботи позивача на посаді судді Онуфріївського районного суду дійсно здійснювалося преміювання та інші види виплат суддям, в т.ч. і позивачеві (т.2 а.с. 146-173).

Згідно даних головного управління юстиції в Кіровоградській області всі суми преміювань та інших доплат зазначених в наказах фактично виплачені позивачеві за виключенням обовязкових утримань із заробітної плати ( т.1 а.с.75,76). Аналогічні дані підтверджуються довідками ТУ ДСА України в Кіровоградській області ( т.1 а.с.77,78).

Зі змісту наказів за період з січня 2003 року по листопад 2004 року наданих територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області № 3§3, №11§1, №63§1, №50§1, №36§2, №22§1, №14§5, №9§2 , №2§5, №75§1, №78§1, №95§1, №111§1, №121§1, №132§1, №144§1, №148§6, №138§3, №1§56, вбачається що в період роботи позивача на посаді судді Онуфріївського районного суду дійсно здійснювалося преміювання та інші види виплат суддям, в т.ч. і позивачеві (т.2 а.с. 181-206). Згідно наказу №14§4 від 06.02.2004р. територіального управлінням Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області позивачеві встановлено надбавку за вислугу років з 01.02.2004р. 20% (т.2 а.с.180).

Виплати за вказаними наказами позивачем не заперечується, доказів наявності заборгованості стосовно виплат за вказаними наказами позивачем до суду не надано.

Інших наказів щодо преміювання позивача та встановлення йому інших видів виплат позивачем до суду не надано.

Розрахунки заборгованості по заробітній платі, що долучені до матеріалів справи позивачем, складені із застосуванням максимальних розмірів доплат до заробітної плати, передбачених вищезазначеними нормативними актами. (т.1 а.с.10-11). В той час, коли, як зазначалося вище, розмір відсоткової ставки кожної окремої надбавки визначається виключно головою відповідного суду за наявності підстав для призначення такої надбавки та з урахуванням виконання суддею тієї чи іншої роботи.

З цього приводу слід також зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці»№108/95-ВР від 24.03.1995р. винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій є додатковою заробітною платою і носить необов'язковий характер, оскільки встановлювати її розмір є пріоритетом керівників установ у межах фонду заробітної плати, затвердженого для бюджетних установ у кошторисах на відповідний бюджетний період, що, з свого боку, спростовує посилання позивача на звуження шляхом невиплати відповідних надбавок обсягу його соціального захисту як судді, що визначений Законом України «Про статус суддів».

Колегія суддів вважає, що надання судді за рахунок Держави матеріального і соціального захисту, у тому числі заробітної плати, що відповідає його високому статусу є гарантією забезпечення незалежності. В Рекомендаціях Комітету ОСОБА_6 Європи від 13 жовтня 1994 року № (94) 12 (994 323) зазначається: «Незалежність, дієвість та роль суддів має забезпечити те, щоб статус і винагорода суддів відповідали гідності їхньої професії та відповідальності, яку вони беруть на себе». Особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

Однак вирішувати зазначене питання з порушенням норм чинного законодавства є неприпустимим.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів не сприймає як доказ висновок спеціаліста від 16.06.2006 р. ОСОБА_7 про заборгованість по заробітній платі перед позивачем в сумі 62795 грн.98 коп., оскільки, по перше як вказувалось вище розрахунки здійснені по максимальним відсоткам, встановлених нормативно-правовими актами, а по-друге, спеціаліст не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта ( т.1 а.с.123-130).

З урахуванням сукупності викладених обставин колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова у повному обсязі складена 11.07.2012 р.

Головуючий суддя В.С.Мирошниченко Судді Ю.П.ОСОБА_8 Хилько