Справа № 707/1526/15-а
Суддя: Суходольський О. М.
Дата ухвалення: 2015-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 07.08.2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2015 року Черкаський районний суд Черкаської області, який діє як адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

при секретарі Демиденко Л.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду, мотивуючи позов тим, що 30.01.2006р. ОСОБА_2 сільською радою Черкаського району Черкаської області прийнято рішення №21-9 «Про погодження надання земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства», згідно якого встановлено граничний розмір земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,50га в адмінмежах ОСОБА_2 сільської ради в звязку з обмеженою кількістю земель запасу та резервного фонду сільської ради.

Позивач вказав, що він дізнався про вказане рішення 09.06.2015р., тому не пропустив строки позовної давності. Позивач вважає вказане рішення ради протиправним, таким, що порушує норми ст.143 Конституції України, ст.12 ЗК України та п.12 Перехідних положень ЗК України та обмежує права позивача.

Вказав, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач вийшов за межі своїх повноважень, оскільки встановив граничний розмір на земельні ділянки із земель запасу та резерву в адмінмежах ОСОБА_2 сільської ради, які знаходяться за межами населеного пункту. А згідно п.12 Перехідних положень ЗК України (що діяв станом на 01.01.2006р.) до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність та земель, зазначених в абзаці другому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Черкаського району у судове засідання на 06.08.2015р. не зявився, надіславши до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі ради та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні, яке відбулось 29.07.2015р., представник ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_3 подав письмове заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_1, у якому зазначено, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими і у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідач зазначив, що рішення ради від 30.01.2006р. №21-9 є законним. Сільська рада наділена широкими повноваженнями у галузі земельних відносин згідно ст.12 ЗК України, в т.ч.: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЗК України земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідачем прийнято оскаржуване рішення з метою забезпечення прав та законних інтересів населення с.Білозіря. Оскаржуване рішення ради прийняте у відповідності до ст.121 ЗК України яка передбачає право громадян на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Тобто у вказаній статті закону зазначено граничний розмір земельної ділянки, що може бути передано громадянину для ведення особистого селянського господарства.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30.01.2006р. ОСОБА_2 сільською радою Черкаського району Черкаської області прийнято рішення №21-9 «Про погодження надання земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства», згідно якого встановлено граничний розмір земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,50га в адмінмежах ОСОБА_2 сільської ради в звязку з обмеженою кількістю земель запасу та резервного фонду сільської ради.

Підтверджуючих даних про те, що позивачу було раніше відомо про прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, до суду не подано, тому у суду відсутні підстави вважати про пропуск позивачем строків позовної давності для звернення до суду, про що вказав у своїх запереченнях відповідач.

При вирішенні даного спору суд вважає необхідним керуватись наступним.

Згідно ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до положень ст.ст.140, 142 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а земля є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування.

Згідно ст.12 Земельного кодексу України сільська, селищна, міська рада наділена рядом повноважень у галузі земельних відносин, у тому числі: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону, та іншими повноваженнями.

Сільська рада є колегіальним органом місцевого самоврядування, який від імені територіальної громади виконує функції, покладені на неї законом, на підставі, в межах і в спосіб, передбачений Конституцією України та чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЗК України земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Згідно ст.121 Земельного кодексу України передбачено право громадян на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Таким чином, у вказаній статті ЗК України зазначено максимальний граничний розмір земельної ділянки, що може бути передано громадянину для ведення особистого селянського господарства (з урахуванням положень ч.2 та ч.3 ст.121 ЗК України).

Згідно ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Суд вважає обґрунтованими доводи відповідача, викладені в його запереченнях, про те, що оспорюване рішення ради було прийняте в т.ч. і з метою забезпечення прав та законних інтересів населення с.Білозіря для реалізації п.4 ґ) Прикінцевих положень ЗК України щодо вжиття заходів щодо забезпечення потреб вчителів, лікарів, інших працівників соціальної сфери, що проживають у сільській місцевості, а також громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та евакуйовані із зони відчуження, переселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, які проживають у сільській місцевості, у земельних ділянках для ведення особистого селянського господарства і садівництва у межах норм безплатної приватизації, а також для городництва і сінокосіння за рахунок земель запасу та резервного фонду. А враховуючи обмежену кількість земель запасу та резервного фонду, прийняття відповідачем рішення про встановлення граничного розміру земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,50га в адмінмежах ОСОБА_2 сільської ради було доцільним та прийнятим з дотриманням діючого законодавства України.

Суд вважає безпідставними доводи позивача щодо того, що відповідач в оскаржуваному рішенні реалізував повноваження щодо розпорядження землями, оскільки в оскаржуваному рішенні не вказано про розпорядження землями (розпорядження в розумінні положень ЦК України це закріплена нормами права за власником можливість визначити долю належної йому речі шляхом знищення, відчуження або передачі її в тимчасове володіння іншим особам).

Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач реалізував надані йому законодавством повноваження та встановив граничний розмір земельної ділянки для ведення ОСГ у своїх адмінмежах, що не є порушенням вимог діючого законодавства України.

Тому, суд вважає правомірним оскаржуване рішення ОСОБА_2 сільської ради.

Крім цього, згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Позивач ОСОБА_1 не довів та не надав будь-яких доказів того, які саме права, свободи або інтереси позивача порушені (обмежені) внаслідок прийняття ОСОБА_2 сільською радою рішення від 30.01.2006р. №21-9. Позивач не довів, в чому саме полягає обмеження його прав внаслідок прийняття оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, беручи до уваги пояснення позивача, подані учасниками процесу письмові докази, безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши всі докази в сукупності, та зясувавши всі обставини справи, суд вважає що позов є недоведений, необґрунтований тому не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_2 сільської ради Черкаського району від 30.01.2006р. №21-9 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Повний текст постанови складений 07 серпня 2015 року.

Суддя: ОСОБА_4