Справа № 804/7671/15
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2015 р. Справа № 804/7671/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіКононенко О. В.
при секретаріДмитрієнко О.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Атолл Пеінт Україна» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, доводи викладені в позовні заяві підтримав.
Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне позов задовольнити, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу від 05.01.2015 року № 4, направлень на проведення перевірки від 15.01.2015 року №7, №10, №11, №18, №19, №23 проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Атолл Пеінт Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 02.04.2012 року по 31.12.2013 року.
За результатами перевірки 09.02.2015 року складений акт № 117/5/04-03-22- 02-08/38028861, у висновку якого зазначено, що встановлені порушення:
- підпункту 138.1.1, пункту 138.2, пункту 138.4, підпункту 138.8.1 пункту 138.8, підпунктів.138.10.3, 138.10.5 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством занижено податок на прибуток всього на загальну суму 2965343 грн. тому числі: III квартал 2012 року - 5040 грн., IV квартал 2012 року - 334309 грн., 2013 рік -2625994 грн.;
- пунктів 198.1, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну сум 107923 грн.;
- пункту 51.1 статті 51, пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, розділу ІІІ пункту З, Порядку заповнення Податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року №1020.
Не погодившись із висновками акту перевірки, відповідно позивачем були подані заперечення до акту перевірки, однак рішенням Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції від 04.03.2015 року № 4794/10/04-03-22-02-13 відмовлено у перегляді висновків акту перевірки.
Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивачем подано до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області скаргу.
Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 02.06.2015 року №5510/10/04-36-10-07-09 було скасовано:

- податкове повідомлення-рішення № від 10.03.2015 року з податку на додану вартість на загальну суму 134903,75 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 10.03.2015 року в частині збільшення грошових зобов'язань з податку на прибуток на загальну суму 2448157,50 грн., в іншій частині, а саме у розмірі 291147,50 грн. оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а первинну скаргу без задоволення.

У зв'язку із частковим скасуванням податкового повідомлення-рішення № від 10.03.2015 року, відповідачем 16.06.2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення № від з податку на прибуток на загальну суму 291147,50 грн., за основним платежем 232918,00 грн., штрафною (фінансовою) санкцією 58229,50 грн., що складає зменшену суму грошового зобов'язання.

Оцінюючи правомірність спірних податкових повідомлень рішень суд зазначає наступне.

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 10.03.2015 року стало те, що позивачем у звітному новому податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку графа «9» не була заповнена, що призвело до збільшення нарахованого та виплаченого доходу та збільшення утриманого податку.

Відповідно до пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку, подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

Згідно з пунктом 176.2 статті 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Правила та порядок складання та подання податкових розрахунків затверджені наказом ДПА України від 24.12.2010 р. № 1020 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку».

До податкової інспекції 03.05.2013 року був поданий розрахунок за І квартал та 05.02.2014 року за ІV квартал з помилками, які згідно з висновком акту перевірки від 09.02.2015 року № 117/5/04-03-22- 02-08/38028861 не призвели до втрат бюджету.

Згідно пункту 119.2 статті 119 Податкового кодексу України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Оскільки виявлені за наслідками подання звітного (нового) податкового розрахунку з податку на доходи фізичних осіб за І, IV квартал 2013 року недостовірні відомості (помилка в графі 9), фактично не призвели до зменшення або збільшення нарахування (сплати) податку на доходи фізичних осіб, відповідачем безпідставно було прийняте податкове повідомлення-рішення від 10.03.2015 року №.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 16.06.2015 року №, слід зазначити, що підставою його прийняття стало те, що виходячи з кількості виробленої готової продукції згідно зі зворотно-сальдовими відомостями по рахунку 26 «Готова продукція» за 2012-2013 роки та вартості виготовлення 1 т лакофарбової продукції в 2012, 2013 роках згідно з договорами переробки з Товариством з обмеженою відповідальністю «Біловський завод «Радуга» та фізичною особою-підприємцем Олейніков О.В., вартість виготовлення готової лакофарбової продукції у підприємства в перевіряємому періоді повинна складати 11039686,00 грн. (без ПДВ), в тому числі: за 2012 рік - 4235095,00 грн., 2013 рік - 6804591,00 грн., тоді як підприємством віднесено на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг витрати на переробку лакофарбової сировини (Дт 23 рахунку «Основне виробництво») в розмірі 12325701,00 грн., в тому числі: за 2012 рік - 4295226,00 грн., 2013 рік - 8030475,00 грн.

Виходячи з кількості виробленої готової продукції згідно зі зворотно-сальдовими відомостями по рахунку 26 «Готова продукція» за 2012-2013 роки та вартості виготовлення 1 т лакофарбової продукції в 2013 році згідно з договорами переробки, вартість виготовлення готової лакофарбової продукції у підприємства в перевіряємому періоді повинна складати у році - 6804591,00 грн. (без ПДВ), тоді як підприємством віднесено на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг витрати на переробку лакофарбової сировини (Дт 23 рахунку «Основне виробництво») у 2013 році - 8030475,00 грн.

Підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України закріплено, що витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

За приписами пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

В силу пункту 138.4 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Нормами пункту 138.8 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року, Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 та Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операції підприємств і організації, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 року №291 при формуванні собівартості реалізованої продукції у підприємства формуються такі бухгалтерські записи: Дт 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» Кт 26 «Готова продукція» - на суму виробничої собівартості реалізованої покупцям готової продукції.

Станом на 01.01.2013 року на складах позивача обліковувалася готова продукція у кількості 1592,028 тон на суму 18538005,28 грн. Протягом 2013 року було виготовлено готової продукції у кількості 6770,131 тон на суму 73614263,60 грн. Реалізовано у 2013 році готової продукції у кількості 6847,681 тон на суму 74086823,88 грн.

Станом на 31.12.2013 року залишки готової продукції складали 1514,47 тон на суму 18065445,00 грн., що підтверджується відомостями балансом підприємства (форма 1) та фінансового звіту (форма 2) за 2013 рік.

Тому до складу витрат у податковому обліку у 2013 році позивачем було віднесено собівартість реалізованої продукції, яка склала 74086823,88 грн., а витрати на переробку сировини реалізованої у 2013 році готової продукції були лише складовою частиною зазначеної суми.

Відповідно помилковість висновків щодо принципів формування собівартості виготовленої продукції і собівартості реалізованої продукції за даними бухгалтерського та податкового обліків полягає стало наслідком помилкового висновку про завищення витрат у податковому обліку в частині собівартості реалізованих товарів, робіт, послуг на суму 1225884,00 грн., що стало підставою для донарахування податку на прибуток за 2013 рік та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 16.06.2015 року №.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Атолл Пеінт Україна» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції від 16.06.2015 року № та від 10.03.2015 року № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Атолл Пеінт Україна» () судовий збір в сумі 487,20 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 24 липня 2015 року

Суддя О.В. Кононенко