Справа № 2-а-3953/09/0270
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2012-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

01 червня 2012 р. Справа № 2-а-3953/09/0270

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: не зявився

прокурора: Формуги І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: прокурора Ленінського району м. Вінниці в інтересах держави в особі Вінницького територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку

до: закритого акціонерного товариства "Подільський цукор"

про: стягнення фінансових санкцій

ВСТАНОВИВ :

Закрите акціонерне товариство "Подільський цукор" звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з заявою про визнання виконавчого листа № 2-а-3953/09/0270 від 07.12.2009 року таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.10.2009 року в адміністративній справі № 2-а-3953/09/0270 за позовом прокурора Ленінського району м. Вінниці в інтересах держави в особі Вінницького територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку до закритого акціонерного товариства "Подільський цукор" про стягнення фінансових санкцій, позов задоволено. Стягнуто з закритого акціонерного товариства "Подільський цукор" на користь Вінницького територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку фінансові санкції в розмірі 1500 грн.

На виконання вказаного рішення 07.12.2009 року видано виконавчий лист.

На думку заявника, враховуючи те, що провадження про банкрутство ЗАТ "Подільський цукор" припинено, а кредиторських вимог стягувачем в сумі 1500 грн. не заявлено, тому є підстави, в порядку статті 259 КАС України, визнати виданий Вінницьким окружним адміністративним судом виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні прокурор та представник позивача заперечили проти визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника в судове засідання не зявився, надіслав телеграму про розгляд заяви за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 259 КАС України неприбуття у судове засідання стягувача і боржника, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, в звязку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КАС України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

За умови встановленої невідповідності Закону, вступає в силу положення ч. 2 ст. 259 КАС України, яким передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ч. 4 ст. 259 КАС України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Тобто, умовою прийняття рішення про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є наявність однієї з вказаних обставин: помилкової видачі (наприклад, без наявності судового рішення або за рішенням, що не набрало законної сили і не підлягає негайному виконанню) або відсутності обовязку боржника повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником, або з інших причин, прирівняних до них.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2009 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 2-а-3953/09/0270 та 02.02.2010 року за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження.

Ухвалою господарського суду Вінницької області у справі № 10/29-10 від 05.03.2010 року порушено провадження про банкрутство ЗАТ "Подільський цукор" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, серед іншого, забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства.

Частиною 7 ст. 12 цього ж Закону визначено, що дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство. Тобто, з дня припинення дії мораторію скасовується заборона проводити стягнення на підставі виконавчих документів, в порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Судом зясовано, що ухвалою господарського суду Вінницької області від 04.04.2012 року провадження у справі про банкрутство відповідача припинено.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

При цьому, Законом врегульовані дії щодо примусового виконання рішень боржником, відносно якого порушено провадження про банкрутство.

Зокрема, п. 8 ст. 37, ст. 39 Закону обумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження при порушенні господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом до закінчення строку дії зазначених обставин.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 67 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. У разі надходження виконавчого документа до ліквідаційної комісії (ліквідатора) арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Якщо виконавчий документ надіслано ліквідаційній комісії (ліквідатору), виконавче провадження підлягає закінченню в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз наведених норм законодавства вказує, що зупинення виконавчого провадження через порушення господарським судом справи про банкрутство боржника не перешкоджає поновити проведення виконавчих дій у разі припинення провадження у справі про банкрутство. Лише у разі надіслання виконавчого документа ліквідаційній комісії виконавче провадження підлягає закінченню.

Посилання представника відповідача на ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" судом до уваги не береться, оскільки, у даному випадку, застосовуються норми спеціального Закону "Про виконавче провадження", який врегульовує порядок саме примусового виконання рішень суду.

На підставі вищевикладеного, суд визначає, що виконавчий лист № 2-а-3953/09/0270 від 19.10.2009 року виданий на законно, а підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні, а тому заява ЗАТ "Подільський цукор" не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 259 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви закритого акціонерного товариства "Подільський цукор" про визнання виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду № 2-а-3953/09/0270 від 07.12.2009 року таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

З оригіналом вірно:

Суддя:

Секретар: