Справа № 808/7411/14
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2015 рокусправа № 808/7411/14(ДО/808/741/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О..

представника позивача: ОСОБА_1.

представника третьої особи: ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року у справі №808/7411/14 (ДО/808/741/14) за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: ОСОБА_4 відділ Головного управління МВС України в Донецькій області про скасування наказів, -

в с т а н о в и в :

29 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ МВС України №879 від 11.08.2014 р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення старшини міліції ОСОБА_3, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції ОСОБА_4 міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області з органів внутрішніх справ;

- визнати протиправним та скасувати наказ МВС України №1667 о/с від 26.08.2014 р., в частині звільнення старшини міліції ОСОБА_3, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції ОСОБА_4 міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області з органів внутрішніх справ.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що накази в частині, яка стосується притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення з органів внутрішніх справ за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, є безпідставними та протиправними. Мотиви, через які зазначені накази прийняті, є надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, йому не відомо про призначення та проведення службового розслідування, з наказами про призначення службового розслідування він не ознайомлений, пояснень в ході службового розслідування не надавав, з висновками не ознайомлений. Також позивач зазначив, що звільнений з роботи без наявності законних на те підстав, у зв'язку з чим вважає оскаржувані накази неправомірними, а отже такими, що підлягають скасуванню. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено: скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України №879 від 11.08.2014 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, ОСОБА_4, Дзержинського МВ та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області" в частині звільнення з органів внутрішніх справ України старшини міліції ОСОБА_3, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції ОСОБА_4 міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України №1667о/с від 26.08.2014 "По особовому складу" в частині звільнення з органів внутрішніх справ України старшини міліції ОСОБА_3, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції ОСОБА_4 міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Міністерство внутрішніх справ України звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем правомірно у відповідності до вимог чинного законодавства, видано оскаржувані накази, після проведення службового розслідування у відношенні винних осіб та після зясування всіх обставин справи. Відтак, підстави для скасування наказів МВС в судовому порядку, на думку відповідача, відсутні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3, згідно довідки від 17.10.2014 № 12560, прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України 11.01.2014 на посаду дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції ОСОБА_4 міського відділу, в період з 13.01.2014 по 07.06.2014 проходив курси початкової підготовки в Маріупольському училищі професійної підготовки працівників міліції ГУМВС України в Донецькій област.

Наказом МВС України від 11.08.2014 за №807 за фактом порушення окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області службової дисципліни, відповідно до вимог п. 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230 комісії було доручено провести за вказаним фактом службове розслідування.

За наслідками проведеного службового розслідування 11.08.2014 МВС України було складений висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками ГУМВС України в Донецькій області (далі-висновок).

Зі змісту висновку вбачається, що під час проведення службового розслідування виявлено, що дільничний інспектор міліції СДІМ ОСОБА_4 старшина міліції ОСОБА_3 активно співпрацював з ополченцями ДНР, надавав їм допомогу, в тому числі і службову інформацію, відомості щодо анкетних даних як працівників міліції, так і громадян, які мешкають в м. Красний Лиман та ОСОБА_4 районі.

Згідно зазначеного висновку, службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області, було закінчено, а відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування визнано такими, що підтвердилися.

За результатами службового розслідування комісія дійшла висновку, що за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про міліцію" та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 12, 14 ОСОБА_5 статуту органів внутрішніх справ, позивача слід звільнити з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (пункт 51 Висновку).

11 серпня 2014 року МВС України прийнято наказ від №879 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, ОСОБА_4, Дзержинського МВ та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області". Згідно зазначеного наказу за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про міліцію" та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затвердженапостановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 12, 14 ОСОБА_5 статуту органів внутрішніх справ ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Згідно витягу з наказу МВС України від 26.08.2014 №1667 о/с, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановленням на військовий облік) за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

Вважаючи протиправним наказ Міністерства внутрішніх справ України №879 від 11.08.2014, в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України та наказ Міністерства внутрішніх справ України №1667 о/с від 26.08.2014, в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ України, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належним чином правомірність виданих ним наказів про звільнення, не доведено також фактів порушення позивачем присяги працівника ОВС, та факту дискредитації ОВС, тому законні підстави для звільнення позивача із займаної посади, на думку суду першої інстанції, відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як зазначено у наказі МВС України від 11.08.2014 №879, притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ обґрунтоване скоєнням вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, статті 65 Конституції України, ч.3 ст.3, ч.1 ст.5 Закону України "Про міліцію" та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, керуючись ст.ст.2, 5, 7, 12, 14 ОСОБА_5 статуту органів внутрішніх справ позивача звільнено з органів внутрішніх справ України за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов'язком громадян України.

За приписами ч.3 ст.3 Закону України "Про міліцію", у підрозділах міліції не допускається діяльність політичних партій. При виконанні службових обов'язків працівники міліції незалежні від впливу політичних партій та інших об'єднань громадян.

Частиною 1 статті 5 зазначеного Закону визначено, що міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

З тексту присяги працівника внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382, вбачається, що кожний працівник органів внутрішніх справ України, який склав таку присягу, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України, поклявся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю; присягнув з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, поклявся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Отже, недодержання працівником органів внутрішніх справ України наведених вище норм є безумовною підставою вважати цю особу такою, яка вчинила правопорушення.

Разом з тим, наявність такого правопорушення повинна бути доведена певними доказами, отриманими із дотриманням певної процедури, при цьому обов'язок доведення такого факту покладається на орган внутрішніх справ, який приймає рішення щодо притягнення працівника до відповідальності, визначеної законом.

У відповідності до положень п.6.3 Інструкції «Про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.03.2013 N 230, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 р. за N 541/23073 затверджені права осіб рядового та начальницького складу (РНС) органів внутрішніх справ України, а саме: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування, брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування, висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять), відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України, оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення - забороняється.

Аналогічні приписи містяться у ч.5 ст.14 ОСОБА_5 статуту ОВС: «Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення».

Встановлені обставини справи свідчать про те, що підставою для прийняття оскаржуваних наказів слугував Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області від 11.08.2014, затверджений Міністром внутрішніх справ України 11.08.2014.

Зазначеним Висновком службового розслідування встановлено наступне: старшина міліції ОСОБА_3А, дільничний інспектор міліції сектору дільничних інспекторів міліції ОСОБА_4 міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області активно співпрацював з ополченцями ДНР, надавав їм допомогу, в тому числі і службову інформацію, відомості щодо анкетних даних як працівників міліції, так і громадян, які мешкають в м. Красний Лиман та ОСОБА_4 районі.

Матеріали справи не містять доказів того, що під час проведення службового розслідування у відношенні позивача за фактом порушення ним приписів ОСОБА_5 статуту ОВС та присяги працівника внутрішніх справ, було взято у ОСОБА_3 пояснень за фактом події.

Також, матеріали справи не містять підтвердження того, що позивача було належним чином та своєчасно повідомлено про хід проведення службового розслідування за фактом порушень виявлених у відношенні ОСОБА_3.

Вказане свідчить про порушення посадовими особами відповідальними за проведення службової перевірки вимог чинного законодавства, а також прав позивача, вказане в свою чергу свідчить про те, що результати службової перевірки не можуть бути визнані такими, що фіксують дійсні обставини справи.

Суд зазначає, що комісію з проведення службового розслідування було створено відповідачем згідно з наказом від 11.08.2014 №807. Цим же числом був складений Висновок службового розслідування та оскаржуваний наказ відповідача №879.

Вказане, також, свідчить на користь відсутності у перевіряючих достатньої можливості для проведення повного та всебічного службового розслідування у відношенні позивача, із дотриманням його прав та законних інтересів як працівника ОВС щодо якого проводиться службове розслідування, яке б, в свою чергу, могло б слугувати достатньою підставою для винесення оскаржуваних наказів про звільнення ОСОБА_3 із займаної посади.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що фактично підставою для звільнення позивача із займаної посади слугували виявлені відповідачем факти активної співпраці ОСОБА_3 з терористичною організацією ДНР, яка полягала у передачі терористам службової інформації, анкетних даних як працівників органів МВС так і громадян, сприянні їхньої діяльності та самоусуненні від виконання службових обовязків позивачем.

В той же час, відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем було порушено присягу працівника ОВС, дискредитації ОВС, шляхом активної співпраці з терористичною організацією ДНР, передачі службової інформації терористам та самоусуненні від виконання службових обовязків.

З висновку службового розслідування також вбачається, що у ході перевірки ОСОБА_4 (з обслуговування міста ОСОБА_6 та Краснолиманського району) ГУМВС України в Донецькій області установлено, що 12.04.2014 адміністративна будівля міськвідділу озброєними представниками самопроголошеної ДНР захоплювалася на декілька годин, останні того ж дня увірвалися в приміщення міськвідділу та, залишивши його, перебували в приміщенні готелю "Зоря" та міського виконавчого комітету в період часу до 05.06.2014 (стор. 9 висновку).

Разом з тим, доказів щодо співпраці позивача 12.04.2014 або в інші дні з ополченцями ДНР, надання їм допомоги, в тому числі і службової інформації, відомості щодо анкетних даних як працівників міліції, так і громадян, які мешкають в м. Красний Лиман та ОСОБА_4 районі, відповідач до матеріалів справи не надав.

Натомість, в матеріалах справи міститься довідка підписана т.в.о. заступника начальника УКЗ - начальника ВІОС УКЗ ГУМВС Українив Донецькій області, майором міліції ОСОБА_7, згідно якої позивач прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України 11.01.2014 на посаду дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції ОСОБА_4 міського відділу, в період з 13.01.2014 по 07.06.2014 проходив курси початкової підготовки в Маріупольському училищі професійної підготовки працівників міліції ГУМВС України в Донецькій області.

У період з 12.04.2014 по 22.04.2014 знаходився на лікарняному в ОСОБА_4 ЦПМСД ім.. ОСОБА_8 діагноз: «Гострий бронхіт», довідка непрацездатності серії ААВ 18 від 14.04.2014; з 28.04.2014 по 06.05.2014. згідно наказу начальника ОСОБА_4 полковника міліції ОСОБА_9 від 28.05.2014 № 238 позивач проходив навчальну практику в міському відділі; з 07.05.2014 по 16.05.2014 знаходився на лікарняному в ОСОБА_4 ЦПМСД ім.. ОСОБА_8 діагноз: «Гострий бронхіт», довідка непрацездатності серії від 14.04.2014; з 12.05.2014 по 27.05.2014 згідно наказу т.в.о. начальника Маріупольського училища професійної підготовки працівників міліції майора міліції ОСОБА_10 від 12.05.2014 № 179 позивач проходив позачергову навчальну практику в ОСОБА_4

Отже, позивачем підтверджено факт перерубування ним на курсах професійної підготовки, позачерговій практиці, лікарняному, у період з січня 2014 по травень 2014 року.

В той же час, доводи відповідача про те, що позивач не постійно знаходився на курсах професійної підготовки, не є належним підтвердженням вчинення ним активних дій по співпраці з представниками терористичної організації ДНР.

Отже. відповідач в порушення приписів ст.. 72 КАС України, не довів, що позивачем було вчинено дії по активному сприянню діяльності терористичної організації ДНР, чим порушено приписи ОСОБА_5 статуту ОВС та присяги працівника ОВС.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції зроблений вірний висновок про відсутність доказів порушення позивачем ОСОБА_5 статуту ОВС та присяги працівника ОВС. За відсутності доказів на користь дотримання перевіряючими особами порядку проведення службової перевірки достатніми є підстави для задоволення адміністративного позову та скасування оскаржуваних наказів МВС України в частині звільнення позивача із займаної посади.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР, з урахуванням змін внесених Постановою КМУ № 1137 від 05.12.2012 року, незаконно звільнений працівник підлягає поновленню на роботі.

За загальним правилом особа, наказ про звільнення якої скасовано в судовому порядку, підлягає поновленню на роботі з моменту видання наказу про скасування наказу про звільнення та поновлення її на службі.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом скасування наказу про звільнення та одночасним поновлення його на відповідній посаді.

Відтак, суд, з метою повного та всебічного захисту прав та інтересів ОСОБА_3 вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та поновити його на посаді дільничного інспектора в органах МВС.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувану постанову суду першої інстанції слід змінити.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.203, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справи України задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року у справі №808/7411/14 (ДО/808/741/14) - змінити, доповнивши резолютивну частину постанови абзацом наступного змісту.

Поновити ОСОБА_3 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції ОСОБА_4 міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області.

В іншій частині постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2015 року у справі №808/7411/14 (ДО/808/741/14) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко