Справа № 818/2060/15
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2015 р. Справа №818/2060/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.

за участю секретаря судового засідання - Кохан Т.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Бойка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Сумській області про скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, арбітражний керуючий ОСОБА_1, звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до головного управління юстиції у Сумській області в якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження № 5 від 12.06.2015 р. про усунення порушень.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, відповідачем проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання повноважень ліквідатора відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке підприємство «Райагротехсервіс» (далі - ВАТ «ТП «Райагротехсервіс»). За результатами перевірки складений акт № 38 на підставі якого Головним управлінням юстиції у Сумській області 12.06.2015 р. прийнято Розпорядження № 5, яким зобов'язано арбітражного керуючого ОСОБА_1:

- усунути порушення ч. 14, ч. 16 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній до 19.01.2013р.) шляхом надання рішення комітету кредиторів та ухвали господарського суду про затвердження витрат та встановлення оплати послуг ліквідатора ВАТ «ТП «Райагротехсервіс»;

- усунути порушення ч. 1 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній до 19.01.2013 р.) шляхом спрямування коштів банкрута на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому статтею 31 Закону;'

- усунути порушення ч. 1 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» шляхом звернення до суду з клопотанням про зобов'язання відповідних органів прийняти об'єкти цивільної оборони, які обліковуються за банкрутом, до комунальної власності у відповідності до вимог законодавства.

На переконання позивача, зазначене розпорядження є протиправним та підлягає скасуванню, з огляду на нижченаведене.

Під час перевірки арбітражним керуючим надавались копії протоколу комітету кредиторів ВАТ «ТП «Райагротехсервіс» № 37/1 від 11.08.2010р. та ухвали господарського суду Сумської області від 02.09.2010р. по справі № 6/51. Проте, відповідачем вказані документи були проігноровані з тих підстав, що за їх змістом комітет кредиторів встановлював, а господарський суд затверджував, оплату послуг арбітражного керуючого ОСОБА_4 а не позивача. Позивач вважає, що протоколом комітету кредиторів ВАТ «ТП «Райагротехсервіс» № 37/1 від 11.08.2010р. та ухвалою господарського суду Сумської області від 02.09.2010р. по справі № 6/51, була затверджена оплата послуг ліквідатора ВАТ «ТП «Райагротехсервіс», як учасника справи про банкрутство № 6/51, повноваження якого на даний момент виконує позивач.

Стосовно висновків відповідача про порушення позивачем ч. 1 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній до 19.01.2013 р.), позивач зазначає, що згідно вказаної норми кошти, отримані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів згідно встановленої черговості. При цьому конкретних строків перерахування коштів ні стаття 31 Закону ні інші норми не містять.

Також, позивач стверджує, що відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Підстави для вжиття заходів ліквідатором банкрута щодо передачі об'єктів цивільної оборони, які є державної власністю, до комунальної власності територіальної громади Тростянецького району Сумської області, відсутні, оскільки арбітражний керуючий ОСОБА_1 не є органом, який має право змінювати форму власності з державної на комунальну. Також, позивач не може розпоряджатись майном (передавати його іншим особам), на яке він не має жодних прав.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на наступне.

Арбітражним керуючим ОСОБА_1 було реалізовано залишки майнових активів ВАТ «Тростянецьке підприємство «Райагротехсервіс» на загальну суму 178196,99 грн. Частину коштів отриманих від реалізації майна ВАТ «Тростянецьке підприємство «Райагротехсервіс» було спрямовано на оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Протоколом зборів комітету кредиторів ВАТ «Тростянецьке підприємство «Райагротехсервіс» № 37/1 від 11.08.2010 та ухвалою господарського суду Сумської області від 02.09.2010 по справі № 6/51 затверджено оплату послуг саме арбітражному керуючому (ліквідатору) ОСОБА_4 в свою чергу документів щодо затвердження комітетом кредиторів банкрута та судом оплати послуг арбітражного керуючого ОСОБА_1 відповідачу не надавалося. У зв'язку з тим, що арбітражному керуючому ОСОБА_1 під час виконання повноважень ліквідатора ВАТ «Тростянецьке підприємство «Райагротехсервіс» здійснено оплату послуг ліквідатора без відповідного рішення комітету кредиторів та ухвали господарського суду, якими затверджується оплата послуг, відповідачем видано розпорядження щодо усунення порушення ч. 14 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції від 30.06.1999.

Також, відповідач вважає, що ним правомірно винесено розпорядження щодо усунення порушень ч. 16 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції від 30.06.1999, в частині здійснення відшкодування витрат та оплату послуг арбітражного керуючого без відповідного рішення комітету кредиторів та ухвали господарського суду, якими затверджується звіт про відшкодування витрат, оскільки строк ліквідаційної процедури визначений ч. 2 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції від 30.06.1999, вже сплинув, все майно банкрута реалізовано, а ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора ВАТ «Тростянецьке підприємство «Райагротехсервіс» не подано ліквідатором до господарського суду на затвердження виключно з підстав бездіяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 в частині спрямування коштів на погашенні вимог кредиторів у порядку, передбаченому ст. 31 Закону.

Арбітражним керуючим ОСОБА_1 зазначено, що згідно із бухгалтерською документацією та свідоцтвом про право власності, за ВАТ «Тростянецьке підприємство «Райагротехсервіс» зареєстровано право власності на об'єкт цивільної оборони, окремо розташоване приміщення зареєстроване Тростянецьким комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» під літ. «С». Законом передбачено передання до комунальної власності об'єктів(об'єкту цивільної оборони, як об'єкту комунальної інфраструктури), які знаходяться на балансі підприємства та не увійшли до складу ліквідаційної маси. Тобто, в порушення ч. 1 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції від 30.06.1999, арбітражний керуючий ОСОБА_1 під час виконання повноважень ліквідатора ВАТ «Тростянецьке підприємство «Райагротехсервіс» не вжила достатніх заходів щодо передачі об'єктів цивільної оборони, які обліковуються за банкрутом до комунальної власності.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі скарги Управління пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області та на виконання доручення Міністерства юстиції України від 23.04.2015 р. № 3930-0-32-15/13.0.2, Головним управлінням юстиції у Сумській області проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво № НОМЕР_2, видане 19.08.2013 р. Міністерством юстиції України) під час виконання повноважень ліквідатора відкритого акціонерного товариства «Тростянецьке підприємство «Райагротехсервіс», за результатами якої складений акт № 38 від 10.06.2015 р. (а.с. 9 - 11) згідно якого відповідач дійшов висновків про наступні порушення, допущені позивачем:

1) порушення ч. 14, ч. 16 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній до 19.01.2013 р.), оскільки арбітражним керуючим здійснені відшкодування витрат та оплата послуг без відповідного рішення комітету кредиторів та ухвали господарського суду, якими затверджується звіт про відшкодування витрат та встановлюється оплата послуг;

2) порушення ч. 1 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній до 19.01.2013 р.), оскільки арбітражним керуючим не здійснено виплату кредиторам, у порядку, передбаченому ст. 31 Закону;

3) порушення ч. 1 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній до 19.01.2013 р.), оскільки арбітражним керуючим не вжиті достатні заходи щодо передачі об'єктів цивільної оборони, які обліковуються за банкрутом до комунальної власності.

На підставі вказаних висновків, Головним управлінням юстиції у Сумській області 12.06.2015 р. прийнято розпорядження № 5 (а.с. 12), яким зобов'язано арбітражного керуючого ОСОБА_1:

- усунути порушення ч. 14, ч. 16 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній до 19.01.2013р.) шляхом надання рішення комітету кредиторів та ухвали господарського суду про затвердження витрат та встановлення оплати послуг ліквідатора ВАТ «ТП «Райагротехсервіс

- усунути порушення ч. 1 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній до 19.01.2013 р.) шляхом спрямування коштів банкрута на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому статтею 31 Закону;

- усунути порушення ч. 1 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» шляхом звернення до суду з клопотанням про зобов'язання відповідних органів прийняти об'єкти цивільної оборони, які обліковуються за банкрутом, до комунальної власності у відповідності до вимог законодавства.

Суд не погоджується із зазначеними висновками відповідача та вважає їх таким що не відповідають нормам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Сумської області від 29.07.2003 порушено провадження у справі № 6/51 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства Тростянецьке підприємство «Райагротехсервіс». Постановою господарського суду Сумської області від 17.12.2007 по справі № 6/51 боржника ВАТ «Тростянецьке підприємство «Райагротехсервіс» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_4 Згідно ухвали господарського суду Сумської області від 20.01.2011 по справі №6/51 припинені повноваження ліквідатора банкрута ВАТ «Тростянецьке підприємство «Райагротехсервіс» ОСОБА_4 та призначено ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1

За результатами торгів, що відбувались протягом 2014 року, арбітражним керуючим ОСОБА_1 було реалізовано залишки майнових активів ВАТ «Тростянецьке підприємство «Райагротехсервіс» на загальну суму 178196,99 грн.

Частину коштів отриманих від реалізації майна ВАТ «Тростянецьке підприємство «Райагротехсервіс» було спрямовано на оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а саме:

- на оплату послуг спрямовано 47442,00 грн.;

- на відшкодування витрат арбітражного керуючого спрямовано 77186,06 грн.

Як вбачається з пояснень позивача та підтверджується випискою про рух коштів на рахунку, сума витрат 77186,06 грн. складається з: виплати на погашення поточних вимог кредиторів, таких як заборгованість по заробітній платі у розмірі 19111грн.; за охорону майна банкрута - 32000грн.; за організацію та проведення торгів - 13959,54грн.; за оцінку майна - 1700грн.

Суд зазначає, що відповідно до Розділу X Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме пункту 11, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Оскільки ВАТ «Тростянецьке підприємство «Райагротехсервіс» визнано банкрутом 17.12.2007, то ліквідаційна процедуру даного підприємства регулюється положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції чинній до 19.01.2013.

Відповідно до ч. 14 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній до 19.01.2013 р.) (далі - Закон) оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

З матеріалів справи суд вбачає, що згідно із протоколом комітету кредиторів ВАТ «ТП «Райагротехсервіс» № 37/1 від 11.08.2010р. та ухвалою господарського суду Сумської області від 02.09.2010р. по справі № 6/51 комітетом кредиторів була встановлена, а господарським судом затверджена, оплату послуг арбітражного керуючого (а.с. 13-14).

При цьому посилання відповідача на те що за змістом вказаних документів комітет кредиторів встановлював, а господарський суд затверджував, оплату послуг арбітражного керуючого ОСОБА_4 а не позивача, суд вважає безпідставним, оскільки, за змістом ч. 14 ст. 31 Закону комітет кредиторів встановлює, а господарський суд затверджує оплату послуг не конкретної фізичної особи, яка має право на здійснення діяльності арбітражного керуючого, а процесуальної особи у справі про банкрутство: чи то розпорядника майна, чи то керуючого санацією, чи то ліквідатора, якими можуть бути призначені фізичні особи-арбітражні керуючі.

Тобто, суд вважає, що протоколом комітету кредиторів ВАТ «ТП «Райагротехсервіс» № 37/1 від 11.08.2010р. та ухвалою господарського суду Сумської області від 02.09.2010р. по справі № 6/51, була затверджена оплата послуг ліквідатора ВАТ «ТП «Райагротехсервіс», як учасника справи про банкрутство № 6/51, повноваження якого на даний момент виконує позивач.

Вказані обставини свідчать про відсутність порушень ч. 14 ст. 31 Закону під час здійснення арбітражним керуючим ОСОБА_1 повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ВАТ «ТП «Райагротехсервіс» та необґрунтованість висновків відповідача.

Крім того, частиною 16 ст. 31 Закону встановлено, що звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду. Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку. Вказані норми містяться в розділі І Закону «Загальні положення», тобто є загальними нормами, які можуть застосовуватись при здійсненні всіх процедур банкрутства: розпорядження майном, санація, ліквідація, мирова угода.

Статтею 32 Закону, яка міститься в розділі III «Ліквідаційна процедура» і є спеціальною нормою що регулює здійснення ліквідаційної процедури банкрута, встановлено, що після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Тобто, згідно вказаної норми, звіт арбітражного керуючого, а саме: ліквідатора під час здійснення ліквідаційної процедури, про оплату послуг, відшкодування витрат та ін., затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою суду тільки після завершення ліквідаційної процедури та усіх розрахунків з кредиторами.

Судом встановлено, що ліквідаційна процедура ВАТ «ТП «Райагротехсервіс» не завершена та розрахунки з кредиторами не проведені, через наявність судових спорів щодо виключення деяких кредиторів із реєстру вимог кредиторів банкрута. Зазначене також підтверджується ухвалою господарського суду Сумської області від 08.08.013р., згідно якої затвердження проміжного звіту ліквідатора відкладено до подання останнім звіту і ліквідаційного балансу після завершення ліквідаційної процедури (а.с. 15).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 під час здійснення повноважень ліквідатора ВАТ «ТП «Райагротехсервіс», вимоги ч. 16 ст. 31 Закону, також не порушувались.

Стосовно висновків відповідача про порушення позивачем ч. 1 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній до 19.01.2013 р.) в зв'язку з не здійсненням виплат кредиторам, суд зазначає, що згідно вказаної норми кошти, отримані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів згідно встановленої черговості.

Як пояснив в судовому засіданні позивач та підтверджується матеріалами справи, залишок коштів на рахунку банкрута не можливо направити на погашення вимог кредиторів у відповідності до ст. 31 Закону, оскільки вказані кошти отримані від реалізації заставного майна ПАТ КБ «Надра» і відповідно до вимог ст.31 Закону повинні бути спрямовані на погашення кредиторських вимог останнього, але на даний час, господарським судом Сумської області розглядається клопотання про виключення банку з реєстру вимог кредиторів ВАТ «ТП «Райагротехсервіс» з тих підстав, що його вимоги вважаються погашеними (а.с. 44).

Отже, враховуючи що визначеного строку погашення вимог кредиторів ст.31 Закону не містить, в зв'язку з розглядом господарським судом клопотання щодо виключення ПАТ КБ «Надра» з реєстру вимог кредиторів та не можливістю завершити із цих причин ліквідаційну процедуру банкрута, суд вважає, що висновки Головного управління юстиції у Сумській області про порушення позивачем ч. 1 ст. 31 Закону є безпідставними.

Також, суд вважає, що не ґрунтуються на нормах законодавства про банкрутство і висновки відповідача про порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній до 19.01.2013 р.).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Вказана норма встановлює обов'язок ліквідатора передати до комунальної власності об'єкти житлового фонду, в тому числі гуртожитки, дитячі дошкільні заклади та об'єкти комунальної інфраструктури, які знаходяться у власності чи на праві повного господарського відання банкрута.

Суд вважає, що об'єкти цивільної оборони, які на думку відповідача позивач зобов'язаний передати до комунальної власності згідно ч. 1 ст. 26 Закону, не є об'єктами житлового фонду, в тому числі гуртожитками, дитячими дошкільними закладами чи іншими об'єктами комунальної інфраструктури. Як пояснив в судовому засіданні позивач, під час приватизації банкрута, об'єкти цивільної оборони до статутного капіталу підприємства не увійшли та на балансі підприємства знаходиться лише одне приміщення - штаб ЦО.

Суд зазначає, що використання фонду захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, особливості їх реконструкції і подальшого використання у разі зміни власника чи балансоутримувача визначається Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2009 р. № 253.

Згідно п. 26, 27 вказаного Порядку, контроль за зберіганням та ефективним використанням захисних споруд, які не увійшли до статутних фондів підприємств під час приватизації (корпоратизації), але залишились у них на балансі, здійснюється державними органами приватизації (засновниками), органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань надзвичайних ситуацій або відповідним структурним підрозділом місцевої держадміністрації та територіальним органом МНС.

Питання щодо подальшого використання захисної споруди у разі банкрутства (ліквідації) підприємства, на балансі якого вона перебуває, вирішує комісія з питань подальшого використання захисної споруди, утворена Радою міністрів Автономної Республіки Крим або місцевою держадміністрацією за ініціативою уповноваженого органу управління.

До складу комісії входять представники уповноваженого органу управління, територіального органу МНС, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань надзвичайних ситуацій або відповідного структурного підрозділу місцевої держадміністрації та підприємства. У разі потреби до роботи комісії можуть залучатися представники інших органів та установ за згодою їх керівників.

Комісія разом з розпорядником майна, керуючим санацією чи ліквідатором готує пропозиції щодо подальшого використання захисної споруди та вжиття заходів до її зберігання та утримання у належному технічному стані.

Отже враховуючи положення вказаних норм, питання щодо об'єктів цивільної оборони, які не увійшли до статутного капіталу ВАТ «ТП «Райагротехсервіс» під час приватизації, повинні вирішуватись комісією, утвореною відповідною районною державною адміністрацією за ініціативою регіонального Управління фонду державного майна України.

Тобто, виходячи з аналізу зазначених вище норм законодавства, суд вважає що ст. 26 Закону не регулює питання передачі об'єктів цивільної оборони, оскільки щодо цих об'єктів діє інший порядок, який визначений Кабінетом Міністрів України.

Крім того судом встановлено, що арбітражний керуючий ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Виконавчого комітету Тростянецької міської ради та Регіонального відділення ФДМУ у Сумській області про вжиття заходів щодо збереження об'єктів цивільної оборони та передачі їх в управління уповноважених на те осіб (а.с. 81-82, 84, 85).

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновки Головного управління юстиції у Сумській області про порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 під час здійснення ліквідаційної процедури ВАТ «ТП «Райагротехсервіс» ч. 14, ч. 16 ст. 31, ч. 1 ст. 31 та ч. 1 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній до 19.01.2013 р.), є безпідставними та необґрунтованими, в зв'язку з чим Розпорядження № 5 від 12.06.2015 р. не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Сумській області про скасування розпорядження - задовольнити

Визнати протиправним та скасувати Розпорядження Головного управління юстиції у Сумській області від 12.06.2015 року № 5 про усунення порушень.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 40024, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 07.08.2015 року.

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек