Справа № 2-а-1321/10/0270
Суддя: Сторчак Володимир Юрійович
Дата ухвалення: 2010-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
О К Р Е М А У Х В А Л А
20 квітня 2010 р. Справа № 2-а-1321/10/0270
За позовом: ОСОБА_1
до: Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України
про: визнання дій неправомірними
Суддя Сторчак Володимир Юрійович
ВСТАНОВИВ :
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України про визнання дій неправомірними.
Постановою суду від 20.04.2010 року позовні вимоги задоволено, а саме: визнано неправомірними дії Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 19.02.2010 року про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа; скасувано постанову Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України від 19.02.2010 року про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа - виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду №2-а-4917/09/0270 від 26.01.2010 року; зобов'язано Департамент державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України прийняти до провадження та відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу - виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду №2-а-4917/09/0270 від 26.01.2010 року та вжити заходів щодо його виконання.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належить також Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При вирішення даної справи суд керувався принципом законності ( ст. 9 КАС України), відповідно до якого субєкти владних повноважень зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Даючи правову оцінку діям відповідача при винесенні постанови про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа, суд в першу чергу звертає увагу на те, що при вчинення виконавчих дій державний виконавець повинен діяти у чіткій відповідності до Закону України "Про виконавче провадження".
Преамбулою Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Разом з тим, при розгляді даної справи, судом встановлено, що 19.02.2010 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби ОСОБА_2 було винесено постанову про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа - виконавчого листа Вінницького окружного адміністративного суду від 26.01.2010 року.
Державний виконавець Абісов А.В., посилаючись на п.16.6.2 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 27.06.2006 року №68, підставою відмови у відкритті виконавчого провадження в постанові від 19.02.2010 року вказав те, що поданому на виконання виконавчому листі допущено виправлення, зокрема, дописано призвіще та ініціали судді та секретаря.
Суд не погодився з позицією відповідача щодо підстав відмови у відкритті виконавчого провадження, зазначених в постанові від 19.02.2010 року з огляду на таке
Статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначений вичерпний перелік підстав, з яких державний виконавець має право відмовити у відкритті виконавчого провадження. Зокрема, п.6 ч.1 Закону встановлено, що відмовити у відкритті виконавчого провадження державним виконавець має право у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 19 цього Закону.
Виходячи із приписів ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повинен містити наступні відомості:
- назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ;
- дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ;
- найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження ( для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платника податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо».
- резолютивна частина рішення;
- дата набрання чинності рішенням;
- строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.
Частиною 2 ст. 19 Закону встановлено, що виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою.
Аналіз змісту зазначеної норми дає суду підстави вважати, що у виконавчий лист від 26.01.2010 року містить всі необхідні реквізити, що передбачені ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження".
Тобто, з наведеного вище вбачається, що посилання відповідача, при відмові в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа на Інструкцію з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 27.06.2006 року №68, є неправомірним, оскільки, як зазначалось вище відмова в даному випадку може мати місце тільки за наявності підстав передбачених виключно Законом України "Про виконавче провадження".
Також варто зазначити, що в додатку 25 до Інструкцією з діловодства в апеляційних і місцевих адміністративних судах, затвердженою Наказом Державної судової адміністрації України від 05.12.2006р. №155 наведено форму виконавчого листа, в якій зокрема вказано, що у ньому повинні міститись прізвище, ім'я по-батькові судді та помічника судді (секретаря) та їх підпис, разом з тим, не вказано яким способом ( рукописним чи друкованим) повиннно бути їх зазначено.
Таким чином, суд вважає що виконавчий лист Вінницького окружного адміністративного суду від 26.01.2010р. оформлений в чіткій відповідності зі встановленими вимогами, а посилання державного виконавця на те, що в ньому мають місце виправлення не відповідає дійсності.
З аналізу вищенаведеного вбачається той висновок, що постанова від 19.02.2010 року про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно частини 1 статті 166 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідним вказати Міністерству юстиції України на виявлені під час розгляду справи порушення закону зі сторони Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень при відмові в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа Вінницького окружного адміністративного суду та запропонувати вжити заходів щодо усунення причин та умов що сприяли такому порушенню.
Керуючись ст.ст. 160,165,166 КАС України, -
Про встановлені судом обставини довести до відома Міністерству юстиції України для вжиття відповідних заходів спрямованих на усунення причин та умов що сприяли порушенню закону, які вказані в цій ухвалі.
Про вжиті заходи повідомити Вінницький окружний адміністративний суд у місячний термін з дня отримання окремої ухвали.
Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Копія вірна

Суддя:

Секретар: