Справа № 806/1233/15
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"06" серпня 2015 р. Справа № 806/1233/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "12" травня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до Народицької районної державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування в частині рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань захисту прав дитини Народицької районної державної адміністрації від 10 листопада 2014 року № 2 в частині визначення ОСОБА_4 часу, тривалості та місця спілкування із внучкою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Присуджено ОСОБА_5 понесені ним судові витрати у розмірі 73,08 грн. з Державного бюджету України, зобов'язавши орган Державної казначейської служби України стягнути судові витрати із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. В обгрунтування доводів апелянт посилається на те, що відповідач при розгляді питання щодо її участі у вихованні внучки діяв відповідно до вимог Сімейного кодексу України та Положення про районну комісію з питань захисту прав дитини.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 10 листопада 2014 року Комісія з питань захисту прав дитини Народицької районної державної адміністрації, своїм рішенням № 2, відповідно до статей 151,154,155,160, 171 СК України, визначила ОСОБА_4 час, тривалість та місце спілкування із внучкою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Суд першої інстанції перевіряючи спірне рішення на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновку, що Комісія з питань захисту прав дитини Народицької районної державної адміністрації при прийнятті спірного рішення діяла не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому рішення від 10 листопада 2014 № 2 в частині визначення ОСОБА_4 часу, тривалості та місця спілкування із внучкою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, є протиправним.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

З метою сприяння забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист, сімейне виховання та всебічний розвиток, розпорядженням голови Народицької райдержадміністрації від 21.11.2008 №201 затверджено Положення про районну комісію з питань захисту прав дитини.

Комісія відповідно до покладених на неї завдань:

1) розглядає та подає пропозиції до індивідуального плану соціального захисту дитини, яка опинилася у складних життєвих обставинах, дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, який складається за формою, затвердженою Мінсім'ямолодьспортом;

2) розглядає питання, у тому числі спірні, які потребують колегіального вирішення, зокрема:

реєстрація народження дитини, батьки якої невідомі;

надання дозволу бабі, діду, іншим родичам дитини забрати її з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я, якщо цього не зробили батьки дитини;

позбавлення та поновлення батьківських прав;

вирішення спорів між батьками щодо визначення або зміни прізвища та імені дитини;

вирішення спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини;

участь одного з батьків у вихованні дитини;

побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав;

визначення форми влаштування дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування;

встановлення і припинення опіки, піклування;

утримання і виховання дітей у сім'ях опікунів, піклувальників, прийомних сім'ях, дитячих будинках сімейного типу та виконання покладених на них обов'язків;

збереження майна, право власності на яке або право користування яким мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування;

розгляд звернень дітей щодо неналежного виконання батьками, опікунами, піклувальниками обов'язків з виховання або щодо зловживання ними своїми правами;

інші питання, пов'язані із захистом прав дітей.

Отже, Положенням не урегульовано питання щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини.

Відсутні такі повноваження і в статтях 151,154,155,160,171 СК України, на які посилався відповідач при прийнятті рішення.

Статтею 257 СК України передбачено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Так само, частиною 1 ст. 263 Сімейного кодексу України передбачено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Зокрема, норма ст.159 СК України передбачає порядок вирішення спору, способи визначення участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання особи), місце та час спілкування тощо.

З огляду на вищезазначене, є обгрунтованими висновки суду першої інстанції, що Сімейним кодексом України або іншим нормативно-правовим актом не передбачено право вирішення спору щодо участі баби у вихованні дитини іншим органом а ніж суд.

Окрім того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 23 липня 2015 року у справі №284/143/15-ц, визначено ОСОБА_4 способи участі у спілкуванні та вихованні внуки згідно вимог Сімейного кодексу України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду першої інстанції та не містять фактів порушення судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "12" травня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "06" серпня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_5 АДРЕСА_1

3- відповідачу Народицька районна державна адміністрація вул.1-го Травня, 15,смт.Народичі,Народицький район, Житомирська область,11400

4-третій особі: ОСОБА_4 - АДРЕСА_2