Справа № 805/1922/15-а
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голубова Л.Б.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року справа №805/1922/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

головуючого судді Жаботинської С.В., суддів Васильєвої І.А., Василенко Л.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробник» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 8 червня 2015 року у справі № 805/1922/15-а (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробник» про стягнення грошових коштів з розрахункових рахунків, що належать платнику податків на суму податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 543990, 00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів з рахунків в банківських установах, які обслуговують відповідача з розрахункових рахунків у банках податковий борг зі сплати податку на додану вартість у розмірі 543990, 00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідач перебуває на податковому обліку в Іллічівському відділені Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області. На день подачі адміністративного позову останній має податковий борг в розмірі 543990,00 гривень, який виник у результаті несплати узгоджених сум податкових зобов'язань самостійно задекларованих платником відповідно до податкової декларації. З метою погашення податкового боргу позивачем винесено податкову вимогу форми «Ю» від 23 січня 2015 року № 35-25. Вимога була надіслана відповідачу засобами поштового зв'язку, рекомендованим листом з повідомленням, яка була повернута на адресу позивача з позначкою за закінченням терміну зберігання. Вжиті заходи не привели до погашення податкового боргу.

За таких обставин, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 8 червня 2015 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що податковий борг відповідача не переривався, у зв'язку з чим податкова вимога є діючою, відкликанню не підлягала.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зазначає, що податкова вимога на адресу останнього не надходила та зазначає, що відповідач допустив помилку 25 рядку декларації, у зв'язку з чим направляв корегування декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року.

Згідно частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає останні необґрунтованими, а постанову суду такою, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач є юридичною особою та зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за кодом 38677039, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 5-6), перебуває на обліку в Іллічівському відділені Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області як платник податків з 12 квітня 2013 року за № 8, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 5-6) та ідентифікаційними даними про взяття на облік платника податків (а.с. 7).

Відповідачем подано до податкової інспекції декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року, в якій відповідач у рядку 25 декларації визначив до сплати суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість в розмірі 544190,00 гривень (а.с. 13-14).

На даний час за відповідачем обліковується недоїмка з податку на додану вартість у розмірі 543990,00 гривень, що підтверджується наданим позивачем зворотнім боком облікової картки платника з податку на додану вартість (а.с. 15-17), оскільки 200,00 гривень погашено за рахунок переплати (а.с. 9).

23 січня 2015 року податковою інспекцією сформовано податкову вимогу форми «Ю» № 35-25, яка надіслана рекомендованим листом з повідомленням на адресу відповідача та повернута на адресу позивача з позначкою за закінченням терміну зберігання, про що свідчить поштове повернення (а.с. 10).

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. п. 14.1.175. п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 57.1 ст. 57 Податкового Кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктом 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового Кодексу України передбачено право органів державної податкової служби звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання ( вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до п.п. 59.1. Податкового Кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта стосовно того, що останній не отримував вимогу, оскільки з метою стягнення податкового боргу, відповідно до п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України, у відношенні відповідача виносилась податкова вимога форми «Ю» № 35-25 від 23.01.2015 року, яка надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням на адресу останнього та повернута з позначкою за закінченням терміну зберігання ( а.с. 10).

Перелік підстав, наявність яких дає можливість визначати податкові вимоги відкликаними, визначений ст. 60 Податкового кодексу України.

При цьому, зазначеною статтею Кодексу визначено, що якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Як вбачається із матеріалів справи - зворотнього боку облікової картки відповідача (а.с. 15-17), податковий борг Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробник» не переривався, у зв'язку з чим податкова вимога є діючою, відкликанню не підлягала.

Згідно з пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджено безперервне існування податкового боргу відповідача за період від дня отримання податкової вимоги до моменту виникнення податкового боргу, заявленого позивачем до стягнення.

Відповідачем зазначене не спростовано, документальних обґрунтувань в підтвердження того, що наведена податкова вимога вважається відкликаною не надано.

Отже, наявними в матеріалах справи документами підтверджено правомірність визначення позивачем суми податкового боргу відповідача зі сплати податку на додану вартість у розмірі 543990,00 грн. та наявність підстав для стягнення зазначеної суми боргу в судовому порядку.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта стосовно того, що останнім допущено помилку у рядку 25 декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року, з приводу чого відповідачем направлялись корегування декларації, оскільки останнім не надано доказів на підтвердження зазначених обставин.

Згідно ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Посилання апелянта на порушення судом норм процесуального права, а саме не повідомлення відповідача належним чином про розгляд справи, не беруться до уваги колегією суддів з огляду на наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено справу № 805/1922/15-а до судового розгляду на 8 червня 2015 року о 10:00 год.

Згідно ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі та судовою повісткою повернуто до суду, у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, справа по суті вирішена правильно і підстави для скасування або зміни постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропереробник» - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 8 червня 2015 року у справі № 805/1922/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів після набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: С.В.Жаботинська

Судді: І.А.Васильєва

Л.А.Василенко