Справа № 750/6185/15-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/6185/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Рахманкулова І.П.
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
ПОСТАНОВА
Іменем України

06 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дії відповідача щодо не включення до складу грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 року №161, та зобов`язання відповідача призначити йому з 27.12.2014 року пенсію за вислугу років, з урахуванням зазначеної щомісячної додаткової грошової винагороди.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 липня 2015 року вимоги позивача задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та постановити нове рішення, яким в задоволенні вимог позивача відмовити.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

З урахуванням того, в матеріалах справи наявні докази, клопотання про розгляд справи за участю сторін не надходили, колегія суддів вважає за необхідне розглядати її в порядку письмово провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п.1 і п.4 ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального права та дійшов помилкового висновку про задоволення вимог позивача.

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді військового комісара Бахмацького районного військового комісаріату Чернігівського обласного військового комісаріату.

Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 17.12.2014 року № 717 його звільнено у відставку за станом здоров`я на підставі пункту б частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.12.2014 року № 297 позивача виключено зі списків особового складу військової частини.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби, мають право на отримання щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення. Граничні розміри, порядок та умови виплати цієї винагороди визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення (пункт 2 зазначеної постанови).

Згідно п. 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 р. №595 (в чинній редакції на час виникнення спірних правовідносин) грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У пункті 9 Інструкції передбачено, що розміри винагороди встановлюються наказами Міністра оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони (Головного управління розвідки Міністерства оборони) в Державному бюджеті України на відповідний рік.

Відповідно до положень пункту 10 Інструкції командир військової частини за наявності обставин, передбачених у цьому пункті, має право зменшувати розмір винагороди.

Відповідно до п. 5 цієї Інструкції така винагорода виплачується на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації), а командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Підставою для видання наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) про виплату зазначеної щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям, які проходять військову службу на посадах льотного складу у військових частинах, установах, військових навчальних закладах (навчальних центрах, на курсах), на підприємствах, в організаціях, а також у штабах і управліннях з`єднань і вище, є витяги з журналів хронометражу польотів або копії польотних листів про здійснення польотів за планами бойової (навчально-льотної) підготовки, а також витяги з льотної книжки військовослужбовця.

Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889 та вказаною Інструкцією, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною. Крім того, виплата такої премії дозволена за наявності підстав тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі Міністерства оборони України для грошового забезпечення військовослужбовців на відповідний рік.

З огляду на викладене, така щомісячна додаткова грошова винагорода не може включатися до складу грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція щодо застосування ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови №889 та Інструкції, які регулюють підстави, порядок та умови виплати щомісячної одноразової грошової допомоги, викладена у постанові Верховного Суду України від 15.10.2014 року (справа № 21-368а13) та від 04.11.2014 року (справа № 21-473а14).

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, підстави для перерахунку позивачу пенсії із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди забезпечення відсутні.

Суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 липня 2015 року підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення у справі, яким в задоволенні вимог позивача відмовити.

Керуючись ст. ст. 41, 158, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254, КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 липня 2015 року - скасувати.
Постановити по справі нове рішення, яким в задоволенні вимог позивача ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дії щодо включення до грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду - відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Бистрик Г.М.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Мамчур Я.С.

Головуючий суддя Бистрик Г.М.

Судді: