Справа № 285/2305/15-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Помогаєв А.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"03" серпня 2015 р. Справа № 285/2305/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Франовської К.С.

суддів: Бондарчука І.Ф.

ОСОБА_2,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "30" червня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області про визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015 року ОСОБА_3, що з 09 вересня 2011 року одержує пенсію за віком на підставі Закону України "Про державну службу", звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії державного службовця з більшого заробітку з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, індексацій доходів громадян, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески у повному обсязі;

- зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії розміром 90 % від заробітної плати, відповідно до довідки № 13-04/8387 від 12.09.2011 року з урахуванням всіх складових (отриманих виплат) за останні 24 місяці роботи, у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації доходів громадян, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування з 12.09.2011 року;

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 30 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Цим рішенням постановлено :

-визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинський та Новоград-Волинському районі щодо відмови ОСОБА_3 у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії державного службовця з більшого заробітку з урахуванням сум матеріальної допомоги та сум щомісячної індексації доходів громадян, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески у повному обсязі;

-зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинському та Новоград-Волинському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 в розмірі 90% від заробітної плати, з урахуванням всіх складових (отриманих виплат) за останні 24 місяці роботи, у тому числі сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, згідно довідки про складові заробітної плати від 12.09.2011 року №13-04/8387, яка видана Головним Управлінням державного казначейства України у Житомирській області, починаючи з 01.06.2015 року.

В решті позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФУ в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувані рішення прийняті з порушенням норм матеріального права, просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про відмову у позові .

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що перерахунок пенсій , призначених на підставі Закону України "Про державну службу" здійснюється у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим. Крім того, "інші виплати", перелічені в поданій ОСОБА_3 довідці від 12.09.2011 року №13-04/8387, не є складовою частиною заробітної плати у розумінні частини 2 статті 33 Закону України «Про державну службу», а сам факт отримання із суми допомоги та індексації страхових внесків не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця. Крім того, зазначає в апеляційній скарзі пенсійний орган, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213 пенсії, призначені в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про державну службу" з 01 червня 2015 року не перераховуються.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних міркувань.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, починаючи з 09.09.2011р., позивачці ОСОБА_3 призначена пенсія за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від заробітної плати, виходячи із тривалості стажу державної служби.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія ОСОБА_3 обчислена із заробітної плати останньої за 24 повних місяці роботи перед зверненням, з вересня 2009 року по серпень 2011 року на підставі довідки про складові заробітної плати від 12.09.2011 року №13-04/8387, виданої Головним управлінням Державного казначейства у Житомирській області.

В розрахунок для призначення пенсії ОСОБА_3 пенсійним органом включено посадовий оклад, надбавка за ранг, вислугу років, відповідно до Порядку визначення заробітної плати при обчисленні пенсії державним службовцям, затвердженого Постановою КМУ від 31.05.2000 року №865 " Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій".

Між тим, зазначені у вказаній довідці в графі "інші виплати" 9219,68 грн.- матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати- в сумі 6908,40 грн. в розрахунок для обчислення пенсії ОСОБА_3 пенсійним органом враховані не були.

28 травня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, відповідно до довідки № від 12.09.2011 року №13-04/8387, починаючи з дня призначення пенсії з тих підстав, що із виплачених їй сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати сплачені страхові внески, а тому ці суми мають бути враховані при обчисленні розміру пенсії.

Рішенням комісії по розгляду питань, пов"язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій №61 від 02 червня 2015 року ОСОБА_3 у перерахунку пенсії згідно заяви від 28.05.2015 року відмовлено з тих підстав, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213 пенсії, призначені в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про державну службу" з 01 червня 2015 року не перераховуються. Вважаючи, внаслідок прийнятого рішення про відмову у перерахунку пенсії з більшого заробітку, своє право порушеним, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Задовільняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.41 Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплати, доходу), на які відповідно до вказаних Законів нараховуються страхові внески, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці, при цьому враховується основна і додаткова заробітна плата, визначена Законом України «Про оплату праці».

Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки вони ґрунтуються на фактичних обставинах справи та відповідають приписам чинного законодавства, з огляду на наступне.

За змістом ст.37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) державні службовці мали право на пенсію у розмірі 80% заробітної плати, та додатково 1% за кожний рік стажу понад 20 років, але не більше 90% заробітної плати.

Позивачу ОСОБА_3 відповідно до чинного законодавства, пенсія державного службовця призначена в розмірі 90%.

Відповідно до статті 33 цього Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 2 Закону України від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР "Про оплату праці" до структури заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 р. № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Виплату працівникам матеріальної допомоги на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", а проведення індексації заробітної плати - статтею 33 Закону України "Про оплату праці".

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 41 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом (з 01.01.2004 р.), з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (з 01.01.2011 р.) - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів прийти до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці державного службовця.

Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 р., індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003 року).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою та грошовим доходом населення, який згідно ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. враховуються при обчисленні пенсій.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 14.05.2013 року в справі № 21-125а13 та 28.05.2013р. у справі №21-97а13.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація зарплати входила до системи оплати праці державного службовця, а тому має бути врахована при обчисленні пенсії ОСОБА_3, тому відмова відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з урахування зазначених виплат, є неправомірною.

Одночасно, колегія суддів апеляційного суду вказує на таке.

Як слідує із змісту позовної заяви, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та зобов"язати УПФУ здійснити такий перерахунок.

Між тим, питання перерахунку пенсії ОСОБА_3. було предметом розгляду комісії з розгляду питань, пов"язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій УПФУ, рішенням якої від 02 червня 2015 року №61 ОСОБА_3 у перерахунку пенсії згідно заяви від 28.05.2015 року відмовлено з тих підстав, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213 пенсії, призначені в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про державну службу" з 01 червня 2015 року не перераховуються.

Отже, за наявності вказаного рішення, яке є чинним, реалізація права позивача на перерахунок пенсії, є неможливою.

На це уваги суд першої інстанції не звернув, висновків щодо законності зазначеного рішення не навів, а відтак, порушене право позивача повністю відновлено бути не може.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з ч. 2 ст. 160 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції з метою належного та повного захисту прав позивача повинен був вийти за межі позовних вимог за зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу оскаржувану допомогу.

Враховуючи те, що судом першої інстанції даний спір вирішено з помилковим застосуванням норм процесуального права, у відповідності до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги та змінити оскаржувану постанову.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України з метою повного та належного захисту права позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі № 25 від 27.01 доповнивши резолютивну частину оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність у ОСОБА_3 права на перерахунок пенсії з огляду на положення пункту 5 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213 від 02.03.2015р., то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213 від 02.03.2015р. з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

У звязку з викладеним з 1 червня 2015р. пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, а раніше призначені пенсії не переховуються.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України в своєму рішенні у справі № 1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.1999 № 1-рп/99 роз'яснив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Конституційний Суд України у мотивувальній частині свого рішення зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення ч.1 ст.58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Вказаний конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Відтак, оскільки пенсія ОСОБА_3 призначена у вересні 2011 року, тобто, до набрання чинності зазначеною нормою права, а питання перерахунку пенсії пов"язане з неправильним обчисленням розміру пенсії при її призначенні, то дія Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення № 213 від 02.03.2015р. на правовідносини, що виникли, не поширюється.

Апеляційний адміністративний суд також звертає увагу і на те, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему (про що, зокрема, зазначено у рішенні № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі № 1-21/2005), пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії е видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог лише з моменту звернення ОСОБА_3 із заявою про перерахунок пенсії- з 01.06.2015 року, оскільки стосовно не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, а тому під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати визначений ч. 2 ст. 99 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 просила здійснити перерахунок пенсії з моменту її призначення - 11.09.2011 року.

Колегія суддів вважає, що оскільки, як зазначалось, довідка про всі складові заробітної плати була надана відповідачу при зверненні за призначенням пенсії, проте відповідач, всупереч вимог закону, не врахував виплати, щодо яких виник спір, в даному випадку слід визначити дату перерахунку пенсії , виходячи з приписів ч.2 ст.99 КАС України, з огляду на те, що пенсія позивачу виплачувалася кожного місяця, а тому про недоотримання сум пенсії, вона повинна була дізнаватися кожного місяця після її отримання.

Отже, позивач пропустила строк звернення до суду, оскільки звернулась з позовом лише 15 червня 2015 року та не надала доказів того, що цей строк пропущений з поважних причин.

Таким чином, у відповідності до ст. 100 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення позовних вимог в частині за період з 09.09.2011р. по 30.11.2014р. включно без розгляду, про що постановив ухвалу.

Відтак, перерахунок пенсії ОСОБА_3 відповідач зобов"язаний здійснити з 01 грудня 2014 року.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в окремій частині, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови в окремій частині та про часткову зміну судового рішення з наведених мотивів.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області залишити без задоволення.

Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду від 30 червня 2015 року в частині відмови ОСОБА_3 у позові за період з 01 грудня 2014 року, скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову щодо зобов"язання Управління Пенсійного фонду України в м. Новоград-Волинському та Новоград-Волинському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 в розмірі 90% від заробітної плати, з урахуванням всіх складових (отриманих виплат) за останні 24 місяці роботи, у тому числі сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати, згідно довідки про складові заробітної плати від 12.09.2011 року №13-04/8387, яка видана Головним Управлінням Державного казначейства України у Житомирській області, починаючи з 01.12.2014 року.

Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду від 30 червня 2015 року змінити, доповнивши її резолютивну частину таким рішенням :

Рішення комісії по розгляду питань, пов"язаних з призначенням (перерахунком)та виплатою пенсій Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області № 61 від 02 червня 2015 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_3, - визнати протиправним та скасувати.

В решті постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду від 30 червня 2015 року залишити без змін.

постанову "30" червня 2015 р.

Постанова набирає чинності з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К.С. Франовська

судді: І.Ф.Бондарчук

ОСОБА_2

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 вул.Янки Купали,27,м.Новоград-Волинський,Житомирська область,11700

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області вул.Єрьоменка, 16,м. Новоград-Волинський,Житомирська область,11700

4-третій особі: - ,