Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року м. Київ К/9991/56368/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційні скарги Державної податкової служби в Одеській області та фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2012

у справі № 2а-3420/10/1570 Одеського окружного адміністративного суду

за позовом Державної податкової служби в Одеській області (ДПС)

до фізичної особи-підприємця (СПД) ОСОБА_4

про застосування фінансових санкцій, встановлених статтею 3 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні»,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21.05.2012 у задоволенні позову ДПС про стягнення з СПД ОСОБА_4 в доход Державного бюджету України штрафу у сумі 6952000,00 грн., прибутку від проведення азартної гри в сумі 3115,00 грн. та гральних автоматів «AZTEC GOLD», «KEKS», «PRESIDENT», «FRUIT COCTAIL», «FRUIT COCTAIL» відмолено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2012 скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21.05.2012 та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави штраф у сумі 5952000,00 грн.; конфісковано у власність держави вилучені працівниками УДСБЕЗ ГУМВС України в Одеській області 29.12.2009 в барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 гральні автомати «AZTEC GOLD», «KEKS», «PRESIDENT», «FRUIT COCTAIL», «FRUIT COCTAIL».

У касаційній скарзі ДПС просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позову, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В свою чергу, СПД ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що УДСБЕЗ ГУМВС України в Одеській області було проведено перевірку приміщення (бар «ІНФОРМАЦІЯ_1») за адресою: АДРЕСА_1, з використанням якого СПД ОСОБА_4 здійснює підприємницьку діяльність, про що складено протокол обстеження грального закладу від 29.12.2009. Згідно з цим протоколом перевіркою встановлено порушення норм ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» (Закон № 1334-VI), а саме: у приміщенні бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» знаходилось 5 гральних автоматів у робочому стані, за якими надавались послуги з грального бізнесу.

Прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні дізнання та досудового слідства прокуратури Одеської області у відношенні СПД ОСОБА_4 порушено кримінальну справу за фактом зайняття господарською діяльністю, щодо якої є спеціальна заборона, встановлена Законом № 1334-VI, за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 ст. 203 Кримінального кодексу України (КК).

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2011 ОСОБА_4 звільнено від кримінального покарання, а кримінальна справа, порушена по відношенню до нього, закрита на підставі статей1, 6 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011.

Згідно зі статтею 2 Закону № 1334-VI в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.

Статтею 3 цього Закону визначено, що до суб'єктів господарювання, які організовують і проводять на території України азартні ігри, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч мінімальних заробітних плат з конфіскацією грального обладнання, а прибуток (дохід) від проведення такої азартної гри підлягає перерахуванню до Державного бюджету України.

Застосування фінансових санкцій, зазначених у частині першій цієї статті, здійснюється за рішенням суду, ухваленим за позовом органів міліції та/або органів державної податкової служби.

Відмовляючи у задоволенні позову ДПС, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки, відповідач не є організатором азартних ігор, що встановлено постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2011 (згідно з цією постановою організатором є громадянка ОСОБА_5.), яка набрала законної сили, то відсутня і підстава для застосування до нього фінансової санкції, передбаченої статтею 3 Закону № 1334-VI.

Суд апеляційної інстанції, на відміну від суду першої інстанції, дійшов правильного висновку, що кваліфікація постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2011 дій відповідача за частиною 5 ст. 27, частиною 1 ст. 203 КК України (пособництво у вчиненні злочину) не виключає з його боку діяльності щодо зайняття забороненим в Україні гральним бізнесом.

Кваліфікація діяння ОСОБА_4. в кримінальному провадженні визначає лише ступінь його участі у скоєнні злочину групою осіб, і є свідченням того, що вчинений ним та ОСОБА_5 злочин із об'єктивної сторони передбачає об'єднання ними спільних зусиль на досягнення загального результату злочину і що має місце причинний зв'язок між діянням всіх співучасників і загальним протиправним результатом - здійснення грального бізнесу. Оскільки підставою для господарсько-правової відповідальності встановленої статтею 3 Закону № 1334-VI, є здійснення забороненого в Україні грального бізнесу, а постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2011, яка набрала законної сили, встановлені обставини щодо здійснення ОСОБА_4 як суб'єктом господарювання такого роду діяльності (в барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» надавались послуги з грального бізнесу з використанням гральних автоматів, ОСОБА_4 допомагав у налаштуванні гральних автоматів, давав грошові кошти, що виплачувались гравцям як виграш) суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач є суб'єктом такої відповідальності.

Вирішуючи питання щодо розміру фінансових санкцій, які підлягають застосуванню до відповідача, суд апеляційної інстанції правомірно виходив з того, що розрахунок штрафу, встановленого зазначеною статтею, слід здійснювати, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на час вчинення правопорушення, а саме: з 24 по 29 грудня 2009 року, оскільки розмір штрафу фактично є мірою юридичної відповідальності, тоді як остання визначається законом, що діє на час вчинення правопорушення.

Відповідно до Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» № 1646-VІ від 20.10.2009 розмір мінімальної заробітної плати в Україні з 1 листопада 2009 року по 1 січня 2010 року був встановлений на рівні 744,00 гривні.

Відтак, розмір штрафу, який може бути стягнутий з відповідача, складає 5952000,00 грн. (744,00 х 8000).

Натомість ДПІ помилково визначила розмір штрафу в сумі 6952000,00 грн., застосувавши при його розрахунку розмір мінімальної заробітної плати в сумі 869 грн., запроваджений з 1 січня 2010 року.

Щодо стягнення з відповідача прибутку, отриманого від проведення азартних ігор, в сумі 3115,00 грн., то ці грошові кошти постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2011, як вилучені працівниками УДСБЕЗ ГУМВС України в Одеській області 29.12.2009 безпосередньо з купюроприймачів гральних автоматів в барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» та визнані речовими доказами у кримінальній справі, звернені в доход держави (а.с.175, т. 1).

Доводи касаційних скарг не спростовують правильність вищенаведених висновків суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Державної податкової служби в Одеській області та фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев