Справа № 804/8528/15
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2015 р. Справа № 804/8528/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Електрозавод» до Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
10.07.2015 року Публічне акціонерне товариство «Електрозавод» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить визнати противоправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції від 22.06.2015 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.
Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити, підтримала позицію викладену у позовній заяві.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 86 Податкового кодексу України та на підставі наказу №291 від 13.05.2015 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку Публічного акціонерного товариства «Електрозавод» щодо дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських операцій за період з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року, за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року.
В акті посадовими особами Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції зазначено наступне.
Публічне акціонерне товариство «Електрозавод» мало взаємовідносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «Філакас» на підставі договору купівлі-продажу від 20.06.2014 року №423/22-МП.
В обґрунтування висновку про нереальність господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Філакас» за період з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року податковим органом зазначено наступне:
- Публічним акціонерним товариством «Електрозавод» до перевірки не надані документи щодо підтвердження оприбуткування товару на склад (відсутні картки складського обліку, отримання товару комірником під матеріальну відповідальність), таким чином складський облік на підприємстві відсутній;
- не можливо встановити факт перевезення придбаних товарів, оскільки в наданих до перевірки експрес - накладних відсутній перелік перевезеного вантажу, лише зазначено інші запчастини та датчики. Не надано довіреність від Публічного акціонерного товариства «Електрозавод» відповідальній особі на отримання вантажу;
- придбаний товар відповідно до наданих сертифікатів відповідності має іноземне походження, однак в результаті проведеного аналізу податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Філакас» встановлено, що підприємство не декларує рядок 12.1 декларації ПДВ «обсяг придбання, податок на додану вартість, сплачений митним органам», а отже даний товар не було придбано Товариством з обмеженою відповідальністю «Філакас» у іноземного виробника;
- також до уваги взято висновки акту перевірки №6543/20-31-22-03-07/34955462 від 10.11.2014 складений Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Харкова, у якому встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної господарської діяльності, економічної доцільності, в тому числі відсутність відповідної кваліфікації, управлінського, технічного персоналу, основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів підтверджує відсутність здійснення господарської діяльності у відповідності до статті З Господарського Кодексу України.
01.10.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Електрозавод» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Електросистеми України» був укладений договір поставки від 21.03.2014 року №210314.
В обґрунтування висновку про нереальність господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Електросистеми України» а період з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року податковим органом зазначено наступне:
- Публічним акціонерним товариством «Електрозавод» до перевірки не надані документи щодо підтвердження оприбуткування товару на склад (відсутні картки складського обліку, отримання товару комірником під матеріальну відповідальність), таким чином складський облік на підприємстві відсутній;
- Наданий сертифікат відповідності на вимикачі вакуумні серії VL має строк дії з 16.01.2015 по 15.01.2016 року, однак господарська операція з купівлі - продажу була здійснена у 2014 році;
- не можливо встановити факт перевезення придбаних товарів, оскільки не можливо встановити, яким транспортом здійснювалось перевезення товару, в накладній на вантаж не зазначено марку та державний номер автомобіля, в наданій до перевірки накладній на вантаж відсутня назва вантажу, який перевозився, вага вантажу, обєм, кількість місць, без чого не можливо встановити чи дозволяла вантажопідйомність транспорту перевезти придбаний товар, та саме який товар було перевезено;
- зазначено прізвище особи яка одержувала вантаж, паспортні дані одержувача, як передбачено формою накладної на вантаж.
04.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Електрозавод» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ольга» був укладений договір поставки №22.
В обґрунтування висновку про нереальність господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ольга» за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року податковим органом зазначено наступне:
- Публічним акціонерним товариством «Електрозавод» до перевірки не надані документи щодо підтвердження оприбуткування товару на склад (відсутні картки складського обліку, отримання товару комірником під матеріальну відповідальність), таким чином складський облік на підприємстві відсутній;
- не надано сертифікати відповідності, паспорти на придбаний товар або інші документи, що дозволяють встановити походження або виробника товару, їх якісні та кількісні характеристики;
- не можливо встановити факт перевезення придбаних товарів, оскільки не можливо встановити, в який спосіб транспортним чи пересиланням здійснювалось перевезення товару;
- в наданих до перевірки накладних на вантаж №999003860, №999003874, №999050513, №999050608, №999010664 відсутній детальний перелік вантажу, лише зазначено «метал чорний», без чого не можливо встановити саме який товар було перевезено;
- в товарно-транспортній накладній №36 від 05.01.2015 року не зазначено масу перевезеного вантажу, без чого не можливо встановити чи дозволяла вантажопідйомність транспорту перевезти вантаж, не вказано ідентифікаційний номер перевізника ФОП ОСОБА_3, без чого не можливо встановити чи зареєстровано транспортний засіб за підприємцем;
- не надано довіреності уповноваженим особам на отримання вантажу.
Враховуючи вищезазначене, зроблено висновок про те, що неможливо підтвердити реальність проведення фінансово-господарських операцій між Публічним акціонерним товариством «Електрозавод» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Філакас», Товариством з обмеженою відповідальністю «Електросистеми України» за період з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Ольга» за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року та правомірність включення підприємством до складу податкового кредиту сум ПДВ, навіть за наявності формально складених документів та сплати грошових коштів.
Не погодившись із висновками перевірки Публічне акціонерне товариство «Електрозавод» подало заперечення, але згідно отриманої відповіді вони залишені без розгляду.
На підставі акту перевірки від 29.05.2015 року №83/04-83-22-02/00215108 податковою інспекцією 22.06.2015 року були прийняті податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.
Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних.
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.
З наведеного слідує, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку (зокрема, податковими накладними).
При цьому як відомості, що містяться у податкових накладних, так і дані первинних документів, що складаються при здійсненні господарської операції та подаються платником до контролюючого органу, мають відповідати установленим вимогам та містить достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов'язує реалізацію права платника на податкову вигоду.
Також варто наголосити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, адже саме він виступає суб'єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об'єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.
Крім того, пунктом 2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р., встановлено, що первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціальних форм, затверджених міністерствами та відомствами України.
На підтвердження реальності здійснення господарської операції з Товариством з обмеженою відповідальністю «Екосистеми України» за договором поставки № 210314 від 21.03.2014 року позивач надав копії первинних документів бухгалтерського обліку: видаткові накладні, податкові накладні, договір перевезення № 1731 від 02.01.2014 року, ТТН.
На підтвердження реальності здійснення господарської операції з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ольга» за договором поставки № 210314 від 21.03.2014 року надав копії первинних документів бухгалтерського обліку: видаткові накладні, податкові накладні, ТТН.
На підтвердження ведення підтвердження оприбуткування товару на складі надані договори про повну індивідуальну відповідальність та картки складського обліку.
Щодо недоліків заповнення ТТН зазначених в акті перевірки та експрес накладних, суд зазначає, що помилки у оформлені документів не можуть слугувати підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце.
Суд зазначає, що висновки зазначені в акті перевірки про нереальність господарських операцій також грунтуються на акті перевірки Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Харкова від 10.11.2014 року № 6543/20-31-22-03-07/34955462.
Суд звертає увагу на те, що порушення контрагентом позивача законодавства тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цього платника. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення позивача права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Факт порушення контрагентами своїх податкових зобов'язань може бути підставою для висновку про необґрунтованість заявлених платником податку вимог про надання податкової вигоди - відшкодування ПДВ з державного бюджету, якщо податковий орган доведе, зокрема, що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали його контрагенти, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з податковою вигодою, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов'язань, зокрема й у випадках, коли такі операції здійснюються через посередників.
Надаючи оцінку доводам відповідача щодо непідтвердження спірних операцій зазначеним в акті перевірки, суд зазначає, що наданими позивачем документами та поясненнями спростовуються висновки зазначені в акті перевірки від 29.05.2015 року №83/04-83-22-02/00215108
За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 22.06.2015 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.
Згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Електрозавод» до Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції від 22.06.2015 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Електрозавод» судовий збір в сумі 487,20 грн.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 31 липня 2015 року

Суддя ОСОБА_1