Справа № 2а-14609/10/0470
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2011 р. Справа № 2а-14609/10/0470

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
представника позивача представників відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МОРЕФРОСТ-2004» до Дніпропетровської митниці Державної митної служби України про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МОРЕФРОСТ-2004» звернулося до суду із адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці Державної митної служби України, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.07.2010р. № 60 та № 61 повністю.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем стосовно позивача були винесені податкові повідомлення-рішення від 15.07.2010р. № 60 та № 61. Позивач, непогодившись із зазначеними рішеннями, оскаржив їх в апеляційному порядку до Дніпропетровської митниці Державної митної служби України шляхом подачі скарг від 26.07.2010р., проте, відповідь на скаргу відповідачем в порушення положень п. 2.4 наказу Державної митної служби від 08.02.2006р. за № 97 «Про затвердження порядку розгляду митними органами скарг платників податків на податкові зобовязання, нараховані митними органами» не було надіслано позивачу протягом двадцятиденного строку, а тому, за даних обставин, скарга вважається задоволеною на користь платника податків. Натомість Дніпропетровською митницею Державної митної служби України було надано відповідь на первинні скарги позивача, зазначену відповідь отримано позивачем 27.08.2010 року. Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач оскаржив його до Державної митної служби України, проте, Державна митна служба України відмовила у задоволенні скарги позивача, у рішенні за результатами скарги зазначила, що рішення за результатами розгляду відповідачем первинних скарг від 26.07.2010р. було направлено на адресу позивача, що підтверджується листом Поштамп-Центру поштового звязку № 1 від 22.10.2010 року. Однак, відповідно до зазначеного листа поштове відправлення було направлено на адресу: 52005, Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Радгоспна, 76 і вручено Каракай. Позивач зазначає, що за зазначеною адресою підприємство не знаходиться і Каракай на підприємстві не працює. Таким чином, відповідачем не було направлено належним чином у двадцятиденний строк відповідь на первинні скарги позивача, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти позову, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, в обґрунтування своєї позиції зазначили, що відповідь на первинну скаргу відповідача була надана відповідно до вимог чинного законодавства та у встановлений строк, а тому підстави для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.

30.06.2010р. уповноваженим особами Дніпропетровської митниці Державної митної служби України на підставі п.п. «в» п. 4.2.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (чинний на момент проведення перевірки), листа Департаменту аналітичної роботи, управління ризиками та аудиту від 14.05.2010р. за № 18/1-11/1242-ЕП та наказу Дніпропетровської митниці Державної митної служби України від 15.06.2010р. за № 450 «Про проведення камеральної перевірки» проведено камеральну перевірку дотримання товариством з обмеженою відповідальністю «МОРЕФРОСТ-2004» законодавства України з питань митної справи та оподаткування при ввезенні на територію України товарів «кальмари заморожені». За результатами перевірки складено ОСОБА_3 № К26/10/110000012/НОМЕР_1 від 30.06.2010р. У ході перевірки встановлено, що відшкодуванню до бюджету підлягає ввізне мито у розмірі 15713,92 грн. та податок на додану вартість у розмірі 3142,78 гривень.

На підставі акту перевірки № К26/10/110000012/НОМЕР_1 від 30.06.2010р. відповідачем щодо позивача винесені податкові повідомлення-рішення від 15.07.2010р. № 60 та № 61.

Відповідно до п.п. 5.2.2. п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (закон чинний на момент виникнення спірних правовіднисин) у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

На підставі вищезазначених норм, в рамках процедури апеляційного узгодження податкових зобовязань, позивач звернувся до Дніпропетровської митниці Державної митної служби України зі скаргами від 21.07.2010р. за № 21/07-1, № 21/07-2 на податкові податкові-рішення від 15.07.2010р. № 60 та № 61. Зазначені скарги отримані відповідачем 26.07.2010р., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п.п. 5.2.2. п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (закон чинний на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

За результатами розгляду скарг позивача від 21.07.2010р. за № 21/07-1, № 21/07-2 відповідачем було прийнято та направлено 05.08.2010р. (вих. № 17-10-2/5406) відповідь на скаргу про перегляд податкових повідомлень форми «Р» від 15.07.2010р. за № 60 та № 61.

У процесі судового розгляду справи знайшло своє підтвердження твердження позивача щодо того, що рішення за результатами розгляду скарги було направлено не на адресу підприємства, а саме: рішення було направлено директору товариства з обмеженою відповідальністю «МОРЕФРОСТ-2004» ОСОБА_6 на адресу: вул. Радгоспна, 76, смт. Ювілейне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, 52005, в той час як місцезнаходженням підприємства є пр-т Газети «Правда», буд. 76, м.Дніпропетровськ, 49000, що підтверджується Довідкою з ЄДРПОУ № 241881, яка міститься в матеріалах справи. Крім того, в первинних скаргах позивачем було зазначено адресу для направлення рішення за результатами розгляду скарги. Тобто при направленні рішення за результатами розгляду первинних скарг відповідачем було допущено технічну помилку в адресі позивача. Проте, суд звертає увагу на той факт, що рішення про результати розгляду первинних скарг позивача було вручено 27.08.2010р. уповноваженій особі позивача ОСОБА_3, що підтверджується відповідною відміткою про отримання на копії відповіді на скаргу.

Відповідно до п.п. 5.2.2. п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (закон чинний на момент виникнення спірних правовідносин) у разі коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги - до контролюючого органу вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

Позивач звернувся з повторною скаргою від 06.09.2010р. за № 06/09 до Державної митної служби України. За результатами розгляду повторної скарги Державною митною службою України було прийнято рішення, яким податкові повідомлення-рішення від 15.07.2010р. № 60 та № 61 були залишені без змін, а повторна скарга без задоволення.

У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідь на скаргу відповідачем в порушення положень п. 2.4 наказу Державної митної служби від 08.02.2006р. за № 97 «Про затвердження порядку розгляду митними органами скарг платників податків на податкові зобовязання, нараховані митними органами» не було надіслано позивачу протягом двадцятиденного строку, а тому, за даних обставин, скарга вважається задоволеною на користь платника податків.

Відповідно до п.п. 5.2.2. п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (закон чинний на момент виникнення спірних правовідносин) якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом двадцятиденного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Таке положення також закріплено і в п. 2.4. наказу Державної митної служби від 08.02.2006р. за № 97 «Про затвердження порядку розгляду митними органами скарг платників податків на податкові зобовязання, нараховані митними органами».

При цьому, в п.п. 5.2.2. п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (закон чинний на момент виникнення спірних правовідносин) та в п. 2.4. наказу Державної митної служби від 08.02.2006р. за № 97 «Про затвердження порядку розгляду митними органами скарг платників податків на податкові зобовязання, нараховані митними органами» закріплено, що контролюючий орган (Дніпропетровська митниця) зобовязаний прийняти вмотивоване рішення за результатами розгляду скарги та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення, тобто строком надання відповіді вважається день відправлення відповіді на скаргу, не день отримання платником податку відповіді, як вважає позивач.

Таким чином, враховуючи той факт, що відповідачем було направлено відповідь на первинні скарги позивача, до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 15.07.2010р. № 60 та № 61 в даному випадку не можуть бути застосовані положення п.п. 5.2.2. п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) в частині автоматичного повного задоволення скарги на користь платника податків в разі ненадіслання контролюючим орагном вмотивованого рішення за скаргою платника податків протягом двадцятиденного строку.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем в цій адміністративній справі оскаржуються податкові повідомлення-рішення від 15.07.2010р. № 60 та № 61 не по суті, а в розрізі можливості застосування до них положень п.п. 5.2.2. п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в частині автоматичного повного задоволення скарги на користь платника податків в разі не надіслання контролюючим органом вмотивованого рішення за скаргою платника податків протягом двадцятиденного строку) та в розрізі розгляду контролюючим органом скарг на вищезазначені податкові повідомлення-рішення, тому суд не розглядав правомірність та правильність проведення перевірки, на підставі якої винесені оскаржувані рішення.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Розглядаючи спір по суті, суд дійшов висновку, що при розгляді скарг на податкові повідомлення-рішення від 15.07.2010р. № 60 та № 61 відповідач діяв у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України, обґрунтовано, тобто із урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, пропорційно, зокрема з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Зазначене було доведено відповідачем в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 94 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст.14, 70, 71, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «МОРЕФРОСТ-2004» до Дніпропетровської митниці Державної митної служби України про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 09.02.2011 року.

Суддя В.В ОСОБА_1