Справа № 2а-5191/11/2670
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

12 квітня 2011 року № 2а-5191/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами

Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вренелі"
про визнання недійсними установчих документів, визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації, припинення юридичної особи,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Державна податкова інспекція у Святошинському районі м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вренелі»про визнання недійсними установчих документів, визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації, припинення юридичної особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

На виконання вимог частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не надано актуальний (станом на час звернення до суду) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців із зазначенням адреси відповідача, що унеможливлює дотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України щодо встановлення дієздатності відповідача (в контексті перевірки дотримання положень п.9 ч.1 ст.3 КАС України та ч.3 ст.48 КАС України) та належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи та відповідно, створює перешкоди для відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України субєкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобовязаний додати до позовної заяви доказ надіслання відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

В той же час, матеріали позовної заяви не містять доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

На підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих документів позивачем було надано фіскальний чек від 07.04.2011 р. № 3618, який не може бути належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів з огляду на наступне.

При цьому, адресу, за якою було направлено таке відправлення та перелік направлених документів з вказаного фіскального чека встановити неможливо. В той же час, суд вважає за необхідне вказати, що фіскальний чек є розрахунковим документом і підтверджує лише розрахункову операцію про надання послуг відділенням звязку, однак не є належним доказом направлення позовної заяви на адресу відповідача.

Суд звертає увагу позивача на те, що належним доказом надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів є оригінали фіскального чеку з доданими до нього повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення та бланком опису вкладення, оформлених відповідно до Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 Про затвердження Правил надання послуг поштового звязку.

Так, Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 01.04.2010 р. по справі № К-50566/09 зазначив, що внаслідок ненадання до фіскального чеку опису вкладення, неможливо ідентифікувати, які саме документи було направлено рекомендованим листом.

Київський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 20.01.2011 року по справі № 2а-16458/10/2670, також зазначив, що належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів може бути тільки засвідчений бланк опису вкладення (аналогічні висновки містяться в ухвалах КААС по справам 2а-17830/10/2670, 2а-16557/10/2670, 2а-16458/10/2670).

Вказане кореспондується з правом на справедливий суд, закріпленим у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, одним із аспектів якого є принцип змагальності.

Як зазначено у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Салов проти України" (від 06.09.2005 року, № 65518/01, п. 87), яке опубліковано в "Офіційний вісник України" (№ 4, 2006 р.), принцип змагальності процесу означає, що стороні повинна бути надана можливість ознайомитись з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них.

Отже, з урахуванням принципів та завдань адміністративного судочинства, належним доказом направлення відповідачу та третій особі копії позовної заяви та доданих матеріалів є опис вкладення, який містить інформацію щодо переліку направлених відповідачу документів, а також щодо адреси, за якою направлені документи.

Таким чином, позивачем не було надано належних доказів відправки копії позовної заяви з доданими документами на адресу відповідача, відповідно до вимог ст.106 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

В той же час, позовна заява всупереч ч. 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України не містить посилання на докази, про які позивачу відомо і які можуть бути використані судом, на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовуються тим, що особа, зазначена керівником ТОВ «Вренелі»ОСОБА_1 установчі документи підприємства не підписував, ніколи не працював директором та бухгалтером у вказаній фірмі та не укладав ніяких договорів, що, на думку позивача, свідчить про те, що створення даного підприємства було направлене на здійснення протиправної діяльності направленої на ухилення від сплати податків, відмивання та легалізацію коштів; та відповідно, свідчить про наявність ознак фіктивності підприємства, передбаченою ст. 55-1 Господарського кодексу України. Однак до позовної заяви не долучено належних доказів, якими підтверджується вказана обставина та не вказується, де ці докази знаходяться або можуть знаходитись.

Єдиним доказом, що надається позивачем на підтвердження вказаної обставини, є пояснення ОСОБА_2 на адресу ДПА України про те, що він «ніколи не мав наміру реєструвати дане підприємство та займатися фінансово-господарською діяльністю…».

Однак, в позовній заяви не вказано, які заходи було вжито позивачем чи іншими уповноваженими органами з метою перевірки достовірності фактів, викладених у вищевказаній заяві, та якими доказами, крім вищевказаної заяви, можуть бути підтверджені обставини щодо створення ТОВ «Вренелі»без відома її засновників.

Згідно з частиною першою статті 205 Кримінального Кодексу України фіктивне підприємництво - створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона є підставою для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Позивачем не надано доказів стосовно того, чи порушувалась кримінальна справа за фактом створення ТОВ «Вренелі»для здійснення незаконної діяльності та чи здійснювалось розслідування щодо осіб, які підписували реєстраційні, фінансові та податкові документи.

Крім того, суд зазначає, що позовні вимоги не обґрунтовані належним чином, оскільки Господарський кодекс України було доповнено статтею 55-1 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України»№ 2756-VI від 02.12.2010 р., який набув чинності з 01.01.2011 р.

В той же час, у позовній заяві не вказано, які порушення закону мали місце під час створення юридичної особи 21.02.2008 року.

Крім того, позивачем не надано суду належним чином завірені копії установчих документів ТОВ «Вренелі», стосовно яких заявлено вимогу про визнання недійсними.

Вищеперелічені недоліки позовної заяви в їх сукупності перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки в строк до 29 квітня 2011 року шляхом подання до суду доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів (опису вкладення), актуального (стано на час звернення до суду) витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізични осіб-підприємців; належним чином оформленої позовної заяви з посиланням на докази та нормативно-правові акти, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву Державної податкової інспекції у Святошинському районі м. Києва без руху .

2.Встановити Державній податковій інспекції у Святошинському районі м. Києва строк для усунення недоліків до 29 квітня 2011 року включно.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя Т.О. Скочок