Справа № 2-а-10359/11
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

03 листопада 2011 року м. Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Гамули Б.С. розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Камені-Каширському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про визнання дій неправомірними, зобовязання нарахувати та виплатити пенсію, відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

в с т а н о в и в :

10 жовтня 2011 року позивач ОСОБА_1В звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області (далі Управління) в якому зазначає, що вона є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з наслідками Чорнобильської катастрофи та постраждалою категорії 1 від такої катастрофи.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закону), їй повинна виплачуватись додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідач в такому розмірі пенсії їй не виплачував і не виплачує, зробити її перерахунок в сторону збільшення та виплату відмовляється.

Просить суд зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату їй додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком в межах строку позовної давності до зміни законодавства, яке передбачає такі виплати. Постанову суду звернути до негайного виконання.

Відповідач, отримавши 19 жовтня 2011 року копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з доданими матеріалами, у встановлений ч. 3 ст.183-2 КАС України строк заперечення проти позову чи заяви про його визнання не подав.

Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, віднесена до категорії 1 осіб, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується паспортом позивача та виданим їй відповідним посвідченням.

Як убачається з довідки до акта МСЕК №005289, позивачу з 21 листопада 2007 року довічно встановлена ІІ група інвалідності, причиною якої визнано захворювання, що пов`язане з проживанням на території, забрудненій внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 49 Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, інвалідам ІІ групи - в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір додаткової пенсій зазнав змін, що відбулись відповідно до п.п.12, п.п.15 п.28 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності 01 січня 2008 року.

Згадані положення бюджетного Закону рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними та такими, що втратили чинність з дня ухвалення вказаного рішення.

Відповідач згідно його довідки та листа виплачує позивачу додаткову пенсії в розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», що є значно меншими.

Виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні позивачу розміру пенсії застосуванню підлягає ст. 50 Закону, а не згадана постанова, оскільки остання істотно звужує обсяг раніше встановлених законом прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Суд вважає, що положення ч. 3 ст. 28 згаданого Закону не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для обчислення інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Беручи до уваги Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» № 3491-VI від 14 червня 2011 року, що набув чинності 19 червня цього року, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статі 50 Закону застосовуються у порядку та розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, а також норми Постанови КМ України №745 від 6 липня 2011 року, якою визначений розмір виплати вказаної статі Закону, яка набрала чинності 23 липня 2011 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення по 22 липня 2011 року включно.

Виходячи з наведеного суд доходить висновку, що відповідач зобовязаний здійснити перерахунок і виплату позивачу додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог ст. 50 Закону за період з 10 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року включно, із застосуванням ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст. 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» та виплачених сум.

Дії відповідача щодо невиплати позивачу додаткової пенсій в такому розмірі є неправомірними.

Оскільки відповідно до підпункту 6 пункту 2.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року №80-2, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 року №5-5 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.03.2008 року) саме на управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах покладено обовязок призначення і виплати пенсії, допомоги на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства, тому суд вважає за необхідне зобовязати провести перерахунок та виплату пенсії позивачу саме УПФУ в Камінь-Каширському районі Волинської області.

Суд відмовляє в частині позовних вимог про звернення постанови до негайного виконання, оскільки підстав для цього не знаходить.

Суд не стягує з Управління судового збору, оскільки від його сплати на підставі п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „ Про державне мито від 31 січня 1993 року відповідач звільнений.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158, 160, 162, 183-2 КАС України, ст.ст. 49, 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» №3491-VI від 14 червня 2011 року, Постановою КМ України №745 від 06 липня 2011 року, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу ОСОБА_1 як особі, віднесеній до категорії І, інваліду ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 75 (сімдесяти пяти) відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 10 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року включно.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 як особі, віднесеній до категорії І, інваліду ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 75 (сімдесяти пяти) відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 50 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 10 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року включно, з врахуванням ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з подачею копії скарги до апеляційної інстанції.

Головуючий : Б. С. Гамула