Справа № 367/3379/15-а
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 367/3379/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Шестипалова Я.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П.,

суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.,

за участю секретаря: Савін І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 03 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про визнання відмови неправомірною, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про визнання відмови неправомірною, зобовязання вчинити дії.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 03 липня 2015 року позовні вимоги задоволено, а саме: визнано бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області в частині безпідставної відмови у оформленні подання до Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації для видачі ОСОБА_2 дублікату посвідчення постраждалого категорії 4 протиправною та зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області оформити та направити подання на ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Київської облдержадміністрації для видачі ОСОБА_2 дублікат посвідчення постраждалого категорії 4.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконне, на його думку, судове рішення та постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для його скасування.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши осіб, що з'явилися в судове засідання, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач мав статус громадянина, який постійно проживає або працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю. Віднесений до 4 категорії, що підтверджено посвідченням НОМЕР_1, виданого 09.08.1994 року.

В подальшому, зазначене посвідчення позивачем було втрачене у зв»язку з чим у квітні 2015 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області із заявою про видачу дублікату посвідчення постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС категорії 4.

Згідно відповіді Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області за № 1841-Ш від 25.04.2015 року позивачу роз»яснено, що на час звернення не має підстав для оформлення подання до департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для видачі дублікату посвідчення постраждалого категорії 4.

Підставою для відмови, як зазначено у листі, є та обставина, що відповідно до внесених до Закону України «Про правовий режим територій, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» змін відповідно до Закону «Про внесення змін та визнання такими, що витратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-УІІІ виключено зону посиленого радіоекологічного контролю. Зазначений закон набрав чинності з 01.01.2015 року, а отже з даного часу позивач не є особою, яка проживає на забрудненій території.

З даними доводами відповідача суд першої інстанції не погодився та ухвалив постанову про визнання бездіяльності відповідача в частині безпідставної відмови у оформленні подання протиправною та зобов»язав відповідача оформити та направити подання для видачі позивачу дублікату посвідчення постраждалого категорії 4.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» у статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" абзац п'ятий частини другої виключено, тобто виключено зону посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).

Також, відповідно до вищезазначеного Закону України №76-УІІІ виключено статтю 23 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка передбачає компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 4.

Виходячи з вимог вищезазначених норм чинного законодавства України, колегія суддів вважає, що з 01.01.2015 року у зв»язку зі змінами у чинному законодавстві, позивач втратив правовий статус громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).

Відповідно до п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України від 20 січня 1997 року №51, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше 4 років на підставі довідки встановленого зразка видається відповідне посвідчення.

Отже, законодавець чітко пов»язує видачу відповідного посвідчення особі з законодавчо закріпленою нормою щодо проживання, роботи чи навчання особи на території зони посиленого радіоекологічного контролю, яка визначається статтею 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як встановлено судом в ході розгляду справи, на час звернення позивача до Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області із заявою про видачу дублікату втраченого посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) правові підстави, визначені чинним законодавством для видачі як самого посвідчення так і видачі дублікату взамін втраченого документа, відпали, оскільки відсутня норма Закону, яка визначає саме поняття «зона посиленого радіоекологічного контролю» (категорія 4).

Згідно з п.2 Порядку №51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Тобто, видача посвідчення особі, яка постійно проживає чи працює на території посиленого радіоекологічного контролю, є похідним від Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та видається лише при наявності певних обставин, зокрема, роботи чи проживання такої особи на забрудненій території.

Крім того, посвідчення, крім підтвердження статусу громадян, надає право таким особам користування пільгами та компенсаціями, встановленими вищезазначеним Законом.

Таким чином, у зв»язку із втратою чинності норми відповідного Закону, яка передбачає статус особи, що постійно проживає або постійно працює чи навчається на території зони посиленого радіоекологічного контролю, а також має право на певні пільги та компенсації, втрачає чинність і сам документ, який підтверджує статус громадянина та надає право на користування пільгами і компенсаціями, а саме посвідчення громадянина, що постійно проживає чи працює на території посиленого радіоекологічного контролю.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що правові підстави для оформлення подання стосовно позивача до департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації для видачі позивачу дубліката посвідчення постраждалого категорія 4 відсутні, оскільки з 01.01.2015 року втратила чинність норма Закону, якою визначався правовий режим території де мешкає, працює чи навчається позивач, а також норма Закону, якою визначались пільги та компенсації особам категорія 4, у зв»язку з чим втратила чинність дія відповідного посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), у даному випадку дія посвідчення на ім.»я позивача.

Крім того, колегія суддів враховує, що видача дублікату документа, який на момент звернення втратив чинність, не передбачено вимогами законодавства України, у т.ч. Порядку №51 від 20 січня 1997 року, відповідно до п.1 якого цей Порядок регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, тоді як на момент звернення із заявою до Управління праці і соціального захисту позивач втратив правовий статус громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено постанову з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального законодавства, а тому така постанова підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до ст. 198,202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.ст. 160,197,198,202,205,207,212,254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради Київської області задовольнити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 03 липня 2015 року скасувати та ухвалити по справі нову постанову наступного змісту.

Адміністративний позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про визнання відмови неправомірною, зобов'язання вчинити дії залишити без задоволення.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України у порядку та в строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 05 серпня 2015 року

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Троян Н.М.