Справа № 804/3855/14
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

804/3855/14

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Васильченко Н.В., Калашнікової О.В.,

розглянувши у попередньому розгляді справу в приміщені суду за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства „Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року у справі №804/3855/14 за позовом публічного акціонерного товариства „Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” до Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство “Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” звернулося в суд з позовом до Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області, в якому просило: визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області у вигляді проведення позапланової перевірки Публічного акціонерного товариства „Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” на підставі вимоги Дніпропетровської міжрайонної екологічної прокуратури від 27.01.2014р. №52-177 вих-14 та за наказом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 05.02.2014р. №197-А; визнати протиправними дії відповідача щодо складання претензії від 20.02.2014р. №5-11/14, розрахунків розміру відшкодування збитків до акту від 18 лютого 2014р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведена Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області перевірка дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства України здійснена із перевищенням меж повноважень, встановлених Конституцією та законами України, оскільки діючим законодавством не передбачене проведення позапланової перевірки на підставі вимоги прокуратури. Також позивач не погоджується із встановленими в акті перевірки порушеннями, стверджуючи, що здійснення пропуску 1821 м3 води через гідровузли публічного акціонерного товариства „Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” вторинному водокористувачу, не використовуючи її для власних потреб не є порушенням природоохронного законодавства та не заборонено ч.3 ст.48 Водного кодексу України. Відсутність дозволу на спеціальне водокористування протягом 02.07.2013р. по 02.09.2013р. пояснюється неправомірними діями Центра дозвільних процедур „Єдиний офіс” Дніпропетровської міської ради.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями публічне акціонерне товариство „Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 6 лютого 2014 року на підставі направлення на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо поводження з відходами ПАТ “Дніпродзержинська ТЕЦ”, що знаходиться за адресою: вул. Радянська 2 м.Дніпродзержинськ Дніпропетровська область, та вимоги Дніпропетровської міжрайонної екологічної прокуратури від 27 січня 2014 року №52-177вих-14 була проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо поводження з відходами ПАТ „Дніпродзержинська ТЕЦ”. За результатами проведеної перевірки складений Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами(далі – Акт), відповідно якого відповідачем були встановлені такі порушення: за організацією водогосподарської діяльності підприємство має власні водозабірні споруди, у зв'язку з чим є первинним водокористувачем. Джерелом постачання води технічної якості є поверхневий водозабір з р. Дніпро, вода питної якості постачається із мереж КПП ДМР „Міськводоканал”. Система водопостачання на підприємстві прямоточна та оборотна. Відведення промислових стічних вод здійснюється по двом випускам в р. Дніпро, госппобутові стоки відводяться на очисні споруди КПП ДМР „Міськводоканал”.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що проведення перевірки відповідачем здійснено відповідно до вимоги прокуратури з подальшим складанням акта перевірки та розрахунку розміру відшкодування збитків за порушення вимог природоохоронного законодавства є правом і обов’язком інспекції, згідно норм діючого законодавства України, відповідач діяв у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно ст.20 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” державний контроль за використанням і охороною земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів, територіальних вод, континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони республіки, а також за додержанням норм екологічної безпеки відноситься до компетенції спеціально уповноважених органів державного управління в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів.

Процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів визначено Порядком організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженим наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 вересня 2008 року №464.

Відповідно п. 4.13 Порядку, за результатами проведеної планової або позапланової перевірки, в тому числі спільно з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся.

Частиною 7, 8 ст.7 Закону України „Про основні засади державного нагляду(контролю) у сфері господарської діяльності”, на підставі акта, який складено за результатами здійснення планового заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, протягом п'яти робочих днів з дня завершення заходу складається припис, розпорядження або інший розпорядчий документ про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Судами встановлено, що перевірка ПАТ „Дніпродзержинська ТЕЦ” проведена на підставі вимоги Дніпропетровської міжрайонної екологічної прокуратури №52-177 вих-14 від 27 січня 2014 року, яка була направлена начальнику Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області для обов'язкового виконання.

Згідно ст.20 Закону України „Про прокуратуру” при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право вимагати від керівників та колегіальних органів проведення перевірок, ревізій діяльності підпорядкованих і підконтрольних підприємств, установ, організацій та інших структур незалежно від форм власності, а також виділення спеціалістів для проведення перевірок, відомчих і позавідомчих експертиз.

Відповідно ст.8 Закону України „Про прокуратуру” вимоги прокурора, які відповідають чинному законодавству, є обов'язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки. За невиконання вимоги прокурора передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч.2 ст.2 Закону України „Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”, його дія не поширюється на правовідносини, які виникають під час здійснення заходів прокурорського нагляду.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані, дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Згідно п.9 ч.1 ст. 44 Водного кодексу водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Відповідно ч.1 ст.48 Водного кодексу України спеціальне водокористування це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Згідно ч.2 ст.48 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Відповідно ст.111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ним внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Розрахунки збитків внаслідок використання позивачем підземних вод без дозволу на спеціальне водокористування протягом періоду з 2 липня 2013 року по 2 вересня 2013 року відповідачем здійснені на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Міністерством охорони навколишнього природного середовища за № 389 від 20.07.2009 р. (далі-Методика).

Відповідно п.1.2. Методики, встановлений порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі: забруднення водних об'єктів, у тому числі пов'язаного із самовільними та аварійними скидами у водний об'єкт забруднюючих речовин та фізико-хімічних показників (далі - забруднюючі речовини) із зворотними водами або забруднюючих речовин у чистому вигляді, у складі сировини, продукції чи відходів, крім випадків забруднення територіальних і внутрішніх морських вод та виключної морської економічної зони України із суден, кораблів та інших плавучих засобів; забруднення поверхневих та підземних вод під впливом полігонів (сміттєзвалищ) твердих побутових та промислових відходів; самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води); забору, використання води та скиду забруднюючих речовин із зворотними водами з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування.

Пунктом 1.3. Методики встановлено єдині вимоги до визначення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів суб'єктами господарювання (фізичними і юридичними особами).

Пунктом 1.4. Методики, така застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог суб'єктами господарювання природоохоронного законодавства.

Державні інспектори з дати встановлення факту порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів проводять збір і аналіз необхідних матеріалів і на підставі цієї Методики розраховують розмір відшкодування збитків, тому дані Методики є обов'язковими для застосування державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Крім того, претензія не є обов’язковою до виконання і не може бути підставою для звернення до суду.

Враховуючи викладене, проведення перевірки Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області відповідно до вимоги прокуратури з подальшим складанням акта перевірки та розрахунку розміру відшкодування збитків за порушення вимог природоохоронного законодавства є правом і обов'язком інспекції, згідно норм діючого законодавства України, відповідач діяв у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суди дійшли вірного висновку, що позов публічного акціонерного товариства „Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії задоволенню не підлягає.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства „Дніпродзержинська теплоелектроцентраль” відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: