Справа № 810/2981/14
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2981/14 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е., при секретарі - Війтович Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2014 року адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Електровозрембуд» до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Електровозрембуд» (надалі за текстом - «ТОВ «Електровозрембуд») звернулось до суду з позовом про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 1151-25 від 05.05.2014 р., якою товариство зобов'язано сплатити 3 334 715 грн. 93 коп. за узгодженими грошовими зобов'язаннями.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2014 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Броварська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Київській (надалі за текстом - «Броварська ОДПІ»), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі висновків, викладених в акті перевірки № 109/222/36705980 від 30.08.2013 р., Броварською ОДПІ прийнято: податкове повідомлення-рішення № від 17.09.2013 р., яким ТОВ «Електровозрембуд» збільшено суму грошового зобов'язання зі сплати податку на прибуток на 2 492 773 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 17.09.2013 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання із сплати податку на додану вартість на 488 954 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 17.09.2013 р., яким товариству зменшено від'ємне значення оподаткування податком на додану вартість на 346 115 грн.

Позивач оскаржив названі податкові повідомлення-рішення за процедурами адміністративного та судового оскарження.

Рішеннями Головного управління Міндоходів у Київській області від 09.12.2013 р. та Міністерства доходів і зборів України від 19.02.2014 р. скарги ТОВ «Електровозрембуд» залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2014 р. відкрито провадження у справі № 810/1425/14 за позовом ТОВ «Електровозрембуд» у якому останнє просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 17.09.2013 р., № від 17.09.2013 р., № від 17.09.2013 р.

05 травня 2014 р. Броварською ОДПІ виставлено податкову № 1151-25 від 05.05.2014 р., якою позивача зобов'язано сплатити 3 334 715 грн. 93 коп. за узгодженими грошовими зобов'язаннями, у тому числі 2 543 383 грн. основного платежу, 435 444 грн. штрафних санкцій та 353 888 грн. 93 коп. пені.

Підпункт 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») зобов'язує контролюючий орган самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Порядок узгодження грошового зобов'язання, визначеного контролюючим органом, встановлено ст. 56 ПК України.

Так, відповідно до пункту 56.1 названої статті ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.2 статті 56 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до пункту 56.15 статті 56 скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно пункту 4.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказ Міністерства фінансів України № 1236 від 28.11.2012 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2012 р. за № 2135/22447, у разі надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справі за позовом платника податків після закінчення граничного строку сплати сума грошового зобов'язання, нарахована в картці особового рахунка платника податків, підлягає виведенню з неї до окремого реєстру, де вона міститься, до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Із наведеного випливає, що нараховані грошові зобов'язання після закінчення десятиденного терміну набувають статусу податкового боргу лише у разі, коли платником податків не виконуються умови, визначені пунктом 57.3 ст. 57 ПК України та не розпочато процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У даній правовій ситуації ТОВ «Електровозрембуд» оскаржило податкові повідомлення-рішення спочатку в адміністративному, а потім у судовому порядку.

За таких обставин, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про відсутність у Броварської ОДПІ підстав для направлення податкової вимоги, оскільки на момент її винесення грошові зобов'язання не були узгодженими в розумінні ПК України.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Т.М.Грищенко

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 04 серпня 2015 р.

.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.