Справа № 200/9504/15-а
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/9504/15-а
Провадження №2а/200/197/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

«14» липня 2015 року Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Женеску Е.В.

при секретарі - Кобзар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ДАІ в Кіровоградській області прапорщика міліції УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2015 р. позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Інспектора ДПС роти ДПС ДАІ в Кіровоградській області прапорщика міліції УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 01 травня 2015 року о 15 год. 50 хв. керуючи автомобілем Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1, по автодорозі Стрий - Знамянка, був зупинений інспектором ДПС Кіровоградської роти ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2, начебто за порушення пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху України, проїзд регульованого перехрестя за заборонений сигнал світлофора (жовтий). На думку позивача, він не порушував Правила дорожнього руху, адже рухаючись із дозволеною на даній ділянці дороги швидкістю 90 км/ч, підчас зміни сигналів з зеленого на жовтий, не мав змоги зупинити транспортних засобів перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп- лінія) відповідно до пункту 8.10 Правил дорожнього руху, без застосування екстреного гальмування, тому я діяв згідно пункту 8.11 Правил дорожнього руху, що дозволяє водіям, які при вмиканні жовтого сигналу світлофора або піднятті регулювальник руки догори не можуть зупинити транспортний засіб а місці передбаченим пунктом 8.10, не застосовуючи екстрене гальмування, рухаючись далі, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Зауважує, що підчас проїзду перехрестя він не спричинив загрозу собі та іншим учасникам дорожнього руху. Позивач намагався пояснити інспектору, що діяв згідно Правил дорожнього руху України відповідно пункту 8.11, однак інспектор зазначив, що слухати його не буде, та що такого пункту правил не існує.

Враховуючи викладене позивач просив суд визнати дії інспектора ДПС ОСОБА_2, при винесенні постанови серії ПС2 №250812 від «01» травня 2015 року, протиправними; визнати протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ПС2 №250812 від «01» травня 2015 року та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимог, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові, зауважень щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення не надав.

Відповідач Інспектор ДПС Роти ДПС ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області Кісіленко Л.Л. просив розглядати справу за його відсутності, проти позову заперечував та надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне.

Компетенція працівників підрозділів ДАІ, як складової частини МВС України, визначені законодавчими та нормативно - правовими актами, зокрема:

-статтею 11 Закону України "Про міліцію" (введений в дію постановою Верховної Ради України від 25 грудня 1990 року N 583-ХІІ);

-статтями 52 та 52-1 Закону України "Про дорожній рух";

-статтею 6 Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" (введений в дію постановою Верховної Ради України від 18 лютого 1992 року N 2136-ХІІ);

-Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП);

-розділом 5 Положення про Державну автомобільну інспекцію МВС, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 341, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2009 за № 576/16592.;

Вважає, що його дії по складанню протоколу про адміністративне правопорушення та під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами, обґрунтовано, добросовісно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення, своєчасно, (п. З ст. 2 КАСУ). Крім того з приводу обставин скоєного позивачем 01.05.2015 в порушення вимог п. 8.7.3 г, правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), пояснив наступне. 01.05.2015 по автодорозі Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка, 712 км ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_2 здійснив проїзд регульованого перехрестя на заборонений сигнал світлофора (жовтий), чим порушив п. 8.7,3 г ст. 122 ч.2 ПДР України. Враховуючи усі обставини події, інспектор Кісіленко Л.Л. вважав що в діях ОСОБА_1, був наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому відповідно до положень пункту 21-1 статті 11 Закону України "Про міліцію" з розясненням ОСОБА_1 суті скоєного ним правопорушення, відповідно до вимог статей 254 - 256 КУпАП, він склав протокол про адміністративне правопорушення та надав копії постанови та протоколу позивачу. У подальшому, згідно положень статей 222 та 276 КУпАП інспектором було прийнято рішення про розгляд вказаного адміністративного протоколу на місці вчинення правопорушення. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ним розпочато та проведено відповідно до вимог статей 278-280 КупАП. За результатами розгляду адміністративної справи відносно позивача згідно положень статей 283 - 285 КУпАП винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Як доказ адміністративного правопорушення просив долучити до матеріалів справи відеозапис. На підставі вищевикладеного вважав, що винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є правомірною (законною), а її зміст не суперечить нормам законодавства, усі ствердження позивача, які зазначені у позові нічим не обгрунтовані, не підтверджуються жодним доказом. Усі ствердження позивача вважав такими, що не відповідають дійсності, а також невдалою спробою змоделювати ситуацію на свою користь з метою уникнення адміністративної відповідальності, а тому просив відмовити у задоволенні позову, а постанову по справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позову, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена у вищестоящій орган, (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міжміський суд, у порядку визначеному КАС України з особливостями, встановленими КУпАП.

На підставі ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження адміністративних актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування знаходження) позивача.

Таким чином, порушень територіальної підсудності не встановлено, оскільки позивач мешкає у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська.

Як встановлено в судовому засіданні, 01 травня 2015 року о 15-40 год. по автодорозі Стрий - Знамянка, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем Chevrolet Aveo д/н АЕ 2236 ВК здійснив проїзд регульованого перехрестя з а/д Олександрівка - Миколаїв на заборонений сигнал світлофора (жовтий).

Відповідні обставини відображені в протоколі про адміністративне правопорушення від 01 травня 2015 року (а.с. 4), відображені на відеозаписі (а.с. 18).

Відповідно до постанови серії ПС2 № 250812 від 01 травня 2015 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 8.7.3 (ґ) ПДР і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Згідно зі ст. 122 ч.2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до оскаржуваної постанови позивача притягнути до відповідальності за порушення пункту 8.7.3 ґ ПДР України, якими передбачено, що:

п. 8.7.3 ґ ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис, після огляду якого позивач підтвердив, що на ньому відображено як 01 травня 2015 року він перетинає регульоване перехрестя. Із зазначеного відеозапису вбачається, що позивач, керуючи автомобілем виїхав на перехрестя на сигнал світлофору «жовтий».

Суд вважає безпідставними твердження і посилання позивача про те, що він не мав можливості зупинити транспортний засіб не вдаючись до екстреного гальмування, оскільки з відеозапису події вбачається, що жовтий сигнал світлофору ввімкнувся задовго до виїзду позивача на перехрестя, а дорожня обстановка дозволяла почати повільне гальмування до зупинки перед світлофором, крім того в попутному напрямку інші транспортні засоби не здійснювали рух, а тому дії позивача не могли призвести до створення аварійної ситуації внаслідок різкого гальмування при зміні сигналу світлофора.

Відповідно до п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі; під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів; не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або Державтоінспекції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху; не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.3 ПДР України сигнали світлофорів, крім жовтого миготливого, мають перевагу перед дорожніми знаками пріоритету.

Згідно до п. 8.7 ПДР України світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

Відповідно до п. 8.7.3 Сигнали світлофора мають такі значення: а) зелений дозволяє рух; б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора. Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків; в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло; г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух; є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу; ж) чорні контурні стрілки на червоному і жовтому сигналах не змінюють значення цих сигналів та інформують про дозволені напрямки руху при зеленому сигналі; з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Відповідно до п.8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів .

Відповідно до п. 16.1 ПДР України перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим

У п.16.3 ПДР України зазначено, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Екстрене гальмування це гальмування з максимальною інтенсивністю. Цей спосіб гальмування застосовують в небезпечних ситуаціях, де застосувати службове гальмування не має можливості.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 80 КАС України речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Витребування речових доказів проводиться в порядку, встановленому для витребування письмових доказів.

Ст. ст. 69, 79, 80 КАС України передбачають можливість застосування у якості доказу «речового доказу» яким у цьому випадку і є відеозапис скоєння правопорушення, оглянутий в судовому засіданні.

Відповідно до пп.12.3., 12.3.4 Наказу № 111 від 27 березня 2009 року, під час несення служби на транспортних засобах застосовуються такі тактичні способи, як використання спеціальних технічних засобів, які мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з метою фіксації порушень ПДР.

Таким чином, відповідно до вказаного наказу серед засобів, які використовуються з метою фіксації порушень ПДР, зазначено технічні засоби з відповідними функціями та безпосередньо засоби, у т.ч. відеозапису.

Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах ДАІ МВС при виявленні та фіксуванні порушень правил дорожнього руху, затверджено наказом МВС № 33 від 01 березня 2010 року.

Відповідно до пп. 17.1, 19.2 Наказу УМВС України № 111 від 27 березня 2009 року, під час несення служби працівникам підрозділів ДПС забороняється забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні у разі якщо вони підлягають сертифікації відповідно до чинного законодавства та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув, а також передавати такі прилади для користування безпосередньо на маршруті патрулювання без здійснення контролю командиром підрозділу результатів роботи приладу за зміну.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено порушень законодавства з боку відповідача при складені оскаржуваної постанови, що підтверджував і сам позивач у судовому засіданні.

Посилання позивача на ті обставини, що він не порушував ПДР, судом до уваги не приймаються, оскільки ці обставини спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з якого вбачається, що позивач перетинав перехрестя на заборонений сигнал світлофору, а саме жовтий, чим порушив Правила дорожнього руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19,128 КАС України, ст. ст. 251, 288 КУпАП, ПДР України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС ДАІ в Кіровоградській області прапорщика міліції УДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску