Справа № 804/3467/15
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2015 рокусправа № 804/3467/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року

у адміністративній справі № 804/3467/15 за позовом Асоціації підприємств матеріально-технічного забезпечення «Комплект» до державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

В с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року задоволено адміністративний позов Асоціації підприємств матеріально-технічного забезпечення «Комплект», визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення форми «р» Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 14.02.2015 року за № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 20 494,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 5123,50 гривень, та стягнуто з Державного бюджету України на користь Асоціації підприємств матеріально-технічного забезпечення "Комплект" здійснені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 255 грн. 78 копійок.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена відповідачем по справі з підстав не повного з'ясування всіх обставин справи, та порушення норм матеріального права, у зв'язку з чим просить її скасувати з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуване у цій справі податкове повідомлення-рішення форми «р» Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 14.02.2015 року за № - було прийнято на підставі Акту від 31.12.2014 року № 3795/04-65-22-03/20225439, оформленого за результатами проведеної на підставі наказу Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 17.12.2014 року №1113 документальної позапланової виїзної перевірки АП МТЗ "Комплект" щодо дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість по взаємовідносинам з платниками податків ТОВ «Інтермаркет Груп» за грудень 2013 року, ТОВ «Вінцедор Компані» за грудень 2013 року, ТОВ «Флавер Плюс», за лютий 2014 року, ТОВ «Омега Люкс» за серпень 2014 року, ТОВ «Крузо» за липень 2014 року та ТОВ «Некст Левел Солюшнз» за червень 2014 року, за висновками якої було встановлено порушення позивачем вимог: п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у липні 2014 року у розмірі 20 494 грн.; та п. 180.1 ст. 180, п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 ПК України, у зв'язку з чим неможливо підтвердити реальність здійснених операцій.

Розглядаючи спір по суті у цій справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 14.02.2015р. за № було прийнято відповідачем не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не пропорційно, зокрема, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, у зв'язку з чим визнав за необхідне задовольнити позовні вимоги Асоціації підприємств матеріально-технічного забезпечення «Комплект», та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.02.2015р. за № .

Судом встановлено, що фактичною підставою для визначення позивачеві податкових зобов'язань стали висновки відповідача про вчинення позивачем з ТОВ «Інтермаркет Груп», ТОВ «Вінцедор Компані», ТОВ «Флавер Плюс», ТОВ «Омега Люкс» ТОВ «Крузо» та ТОВ «Некст Левел Солюшнз» правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, оскільки вказані правочини, на думку відповідача, є нікчемними.

Разом з тим, проаналізувавши фактичні обставини у справі та спираючись на положення ст.202, ч.1 ст.215, ч.1 ч. 5 ст. 203, ст.207, ст.228 Цивільного кодексу України, і правові положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку, що Акт перевірки за від 31.12.2014 року № 3795/04-65-22-03/20225439 не містить в собі посилань про вину позивача, яка виразилася в намірі позивача порушити публічний порядок, і не доводить умислу АП МТЗ "Комплект" на порушення публічного порядку, чи посилань на обставину в чому таке порушення полягає.

Погоджується також судова колегія з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач, зробивши висновок у акті за №128 від 11.07.2014 року про нікчемність правочинів, не мав керуватися лише припущеннями щодо фіктивності (нікчемності) укладених договорів, а його позиція про те, що ці правочини очевидно суперечить інтересам держави, не підкріплені належними доказами, тобто, рішеннями суду про визнання їх такими або вироком суду відносно посадових осіб позивача, який би свідчив про наявність умислу у діях посадових осіб позивача на порушення публічного порядку.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки головною підставою вважати правочин нікчемним є її недійсність, встановлена законом. Саме законом, а не актами, які б факти в цьому акті не були відображені. Вказані ж в акті перевірки висновки відповідача по цій справі є суто суб'єктивною думкою державного податкового органу, оскільки були зроблені за відсутності інформації, яка надається в передбаченому законодавством порядку. Така позиція апеляційного суду ґрунтується на положеннях ч. 1 ст. 204 ЦК, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності).

При цьому, судова колегія відмічає, що навіть за наявності ознак нікчемності правочину податкові органи мають право лише звертатися до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність». Обґрунтованість вказаної тези дійсно підтверджується постановою Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року № 9, в якій, зокрема, зазначено, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правової угоди недійсною. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не має права посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким аргументам позивача. Вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним і про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину можуть бути заявлені як однієї зі сторін правової угоди, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено здійсненням операції.

Жодним законом не передбачено право органу державної податкової служби самостійно, в позасудовому порядку, визнавати нікчемними правочини і дані, вказані платником податків в податкових деклараціях».

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Але ст. 20 ПК України не надає органам ДПС повноважень по визнанню тих чи інших угод недійсними і / або нікчемними, а посилання на ч. 1, 5 ст. 203, ч. 1, 2 ст. 215, ст. 216 ЦК є безпідставними, оскільки вказані норми можуть застосовуватися тільки при визначенні угод недійсними в судовому порядку.

Крім того, судова колегія констатує наявність у позивача як на момент проведення перевірки, так і в ході судового розгляду всіх податкових накладних та інших первинних документів, що підтверджують факт реальності господарських операцій з його контрагентами, і що всі вони підписані та скріплені печатками, а також мають всі реквізити, необхідні за законодавством.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, вказуючи на нікчемність правочинів, укладеної позивачем з платниками податків: ТОВ «Інтермаркет Груп», ТОВ «Вінцедор Компані», ТОВ «Флавер Плюс», ТОВ «Омега Люкс», ТОВ «Крузо» та ТОВ «Некст Левел Солюшнз», суб'єктивний та оціночний характер доводів, якими це підтверджується, наявність первинних документів та інших доказів на підтвердження товарності зазначених правочинів, судова колегія визнає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про не обґрунтованість та не законність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 14.02.2015 року за №

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2015 року - залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 212 КАС України

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський