Справа № 2-а-1/10
Суддя: Животов Є. Г.
Дата ухвалення: 2010-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2010 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області як адміністративний суд в складі

головуючого - судді Животова Є.Г.,

за участі секретаря судового засідання Чорнякової О.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

законного представника відповідача - голови Малоберезнянської сільської ради ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №2, в смт. Великий Березний, адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Малоберезнянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Перечинське міжрайонне відділення УСБ України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В уточненому адміністративному позові ОСОБА_3 йдеться про протиправність дій посадових осіб Малоберезнянської сільської ради щодо надання останніми третій особі конфіденційної інформації про позивача без його згоди.

Так, позивачу стало відомо, що на початку вересня 2009 року відповідачем надано вищевказану інформацію щодо ОСОБА_3 на запит працівника СБУ і позивач звернувся з цього приводу до відповідача з інформаційним запитом наступного змісту: «з яких підстав сільрадою, її працівниками надано інформацію про особу ОСОБА_3 третім особам; з яких причин не повідомлено ОСОБА_3 про збирання щодо нього цієї інформації третіми особами». Також просив надати йому копію запиту органу СБУ та відповідь сільради на цей запит. 21.09.2009 відповідач надав відповідь, якою фактично відмовив позивачеві у наданні інформації, на яку ОСОБА_3 має право.

Посилаючись, крім іншого, на вищевикладене, просив: 1) визнати протиправними дії посадових осіб відповідача щодо надання конфіденційної інформації про особу ОСОБА_3 на запит від 2 вересня 2009 року Перечинського міжрайонного відділення Управління СБУ в Закарпатській області; 2) визнати протиправними дії та бездіяльність зазначених вище посадових осіб щодо ненадання інформації про особу ОСОБА_3 останньому, в тому числі й щодо поширення конфіденційної інформації про позивача; 3) зобов'язати відповідача надати позивачеві письмову інформацію щодо підстав надання відповідачем та його працівниками інформації про особу позивача третій особі, з яких причин позивача не повідомлено про збирання щодо нього інформації третьою особою та (надати) копію запиту органу СБУ та/або його працівників щодо збирання інформації про особу позивача, відповіді сільської ради на запит органу СБУ та/або його працівників щодо збирання інформації про особу позивача.

Представник позивача відповідно до ч.1 ст.51 КАС України спочатку збільшив розмір позовних вимог та доповнив їх пунктом четвертим, в якому просив зобов'язати Перечинське міжрайонне відділення Управління СБУ в Закарпатській області вчинити аналогічні переліченим у вищезазначеному п.3 позовних вимог дії. Згодом на підставі цього ж закону зменшив розмір позовних вимог та просив виключити вищезазначені п.3 та п.4 позовних вимог.

Уточнений позов підтримав повністю та просив його задовольнити з посиланням на викладені в позовній заяві обставини.

Законний представник відповідача (ч.7 ст.57 КАС), ОСОБА_2, проти уточненого ОСОБА_1 позову заперечив повністю та просив відмовити у його задоволенні, надав в цілому аналогічні зазначеним в його письмовому запереченні проти позову доводи (а.с. 19-21).

Законний представник/представник третьої особи в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленими про час та місце його проведення, а тому справа розглянута у судовому засіданні без їх участі за наявності у справі достатніх доказів про права та обов'язки сторін.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд визнає, що в задоволенню позову слід відмовити з таких підстав.

По справі встановлено, що 02.09.2009 відповідачу від третьої особи надійшов запит «Щодо надання інформації» відповідно до ст.8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» від 8 лютого 1992 року № 2135-ХН (далі - Закон № 2135-ХП) на одного з громадян с. Малий Березний (Великоберезнянський район), що стверджується адресованим позивачеві листом відповідача від 21.09.2009 № 02-08/432 (а.с.3).

Як стверджують позивач (у позовній заяві) та його представник, першому стало відомо, що на цей запит відповідач надав третій особі конфіденційну інформацію саме щодо позивача ОСОБА_3 без згоди останнього та в порушення його конституційних прав.

Відповідно до ч.1,2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На неодноразове запитання суду до представника позивача щодо джерела отримання його довірителем інформації про запит правоохоронного органу, що стосується саме позивача ОСОБА_1 відповів, що відповіді ні він, ні позивач надати не зможуть.

Законний представник відповідача заперечив проти позову повністю, додавши, що при наданні відповіді третій особі на вищевказаний запит щодо мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 керувався Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Законом № 2135-ХП, не порушуючи чиїх-небудь прав. Сам запит правоохоронного органу стосувався особи, яка проживає за іншою адресою, ніж вказана у позові (адреса позивача: с. М.Березний, вул. Дружби,3, а запит надійшов щодо особи, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2), а у с. М.Березний проживають чотири особи, які мають аналогічне позивачеві ім'я -ОСОБА_3, про що не заперечив представник позивача.

Крім іншого, відповідно до вимог ст.11 Закону № 2135-ХП органи державної влади, підприємства, установи, організації незалежно від форми власності зобов'язані сприяти оперативним підрозділам у вирішенні завдань оперативно-розшукової діяльності. Отже, дії відповідача відповідали цим вимогам закону при наданні відповіді третій особі щодо мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому визнанню протиправними не підлягають.

Оскільки позивач та його представник жодного доказу на підтвердження своїх доводів не надали, а ОСОБА_1 не заперечив той факт, що відповідач отримав запит та надав на нього відповідь правоохоронному органу щодо особи, яка проживає за іншою ніж у позивача адресою, суд визнає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 8,11 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» від 8 лютого 1992 року № 2135-ХН, ст.ст. 30,37 Закону України «Про інформацію» від 2 жовтня 1992 року № 2657-ХП, ст.ст. 4,16,20, п.2 ч.1 ст.38, 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні вищезазначеного позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Великоберезнянський районний суд як адміністративний суд шляхом подачі протягом десяти днів після її проголошення заяви про апеляційне оскарження та наступного подання протягом двадцяти днів після цього апеляційної скарги (апеляція може бути подана в строк, передбачений для подання вищезазначеної заяви без попереднього подання останньої) і набере законної сили після закінчення вищезазначених строків, якщо її не буде оскаржено, або після апеляційного розгляду справи, якщо постанову не буде скасовано.

Головуючий