Справа № 1804/2780/2012
Суддя: Грекова Г. Ф.
Дата ухвалення: 2012-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1804/2780/2012
№ 2-а/1804/54/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2012 Глухівський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ГРЕКОВОЇ Г.Ф.

при секретарі МІНЧЕНКО Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Глухові справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

інспектора Охтирського взводу ДПС пост № 2

- про визнання протиправною та скасування постанови по справі

про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, як інспектора ДПС, і просить визнати незаконною та скасувати постанову Серія ВМ1 № 069231, яку він склав 06.09.2012 року про накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. за порушення ст. 121 ч. 1 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова від 06.09.2012 року, складена інспектором Охтирського взводу ДПС ОСОБА_2 про вчинення ним адмінправопорушення, винесена незаконно.

Насправді, 06.09.2012 року він рухався по трасі Глухів-Суми-Глухів в напрямку м. Харкова, та був зупинений інспектором ДПС прапорщиком міліції ОСОБА_2 поза межами населеного пункту, начебто за перевищення дозволеної швидкості руху. Насправді ж він рухався зі швидкістю90 км/год. Вважає, що був зупинений помилково, то му що рухався в потоці, поряд і позаду його автомобіля по іншим смугам рухались інші автомобілі, швидкість яких була значно вище. З фотографій на моніторі, які були йому продемонстровані, видно, що кут огляду приладу «ВІЗІР»звужений (що є функцією звичайного збільшення фотокамери, так званий zoom), внаслідок чого не видно машин поруч, що не видно машин поруч, що не доводить їх відсутність. Проте, радарний пристрій Візира неможливо налаштувати на вимірювання швидкості певної точки (конкретного автомобіля): радар вимірює всі швидкості машин у потоці руху і видає на монітор або швидкість найближчого обєкта або швидкість найшвидшого обєкта, в залежності від попередніх налаштувань приладу перед роботою (відповідно до інструкції з використання).

У звязку з наведеним, могла бути зафіксована швидкість найшвидшого автомобіля у потоці машин, а сфотографований найближчий обєкт крупним планом, а також зазначене вище могло призвести до похибки вимірювання, встановленої технічною конструкцією приладу. По технічним характеристикам приладу «ВІЗІР»максимальна дальність вимірювання швидкості дорівнює не менш 400 м, а відстань на якій можна зафіксувати номерний знак дорівнює не більш ніж 80 м. Отже, прилад може фіксувати інший автомобіль, який перевищує швидкість на відстані більш ніж 80 м (до 600), а у кадр попадає автомобіль, який рухається ближче 80 м, але не порушує швидкості, що і було в його випадку.

Зі зйомки не було видно, чи присутні інші автомобілі на дорозі в контрольованому напрямку на відстані до 600 м від фотообєктиву Візира. Вказане підтверджується також «Письмовим розясненням спеціаліста»- кандидата технічних наук за спеціальністю «озброєння та воєнна техніка», колишнього викладача кафедри квантово-оптичних озброєнь Харківського воєнного університету ОСОБА_3 У відповіді на останнє питання «письмового розяснення»чітко вказано, що «Технічна можливість однозначно визначити, що швидкість, зафіксована радіолокаційним вузлом радіолокаційного відеозаписуючого вимірювача швидкості «ВІЗІР», належить транспортному засобу, зафіксованому оптичним вузлом радіолокаційного відео записуючого вимірювача швидкості «ВІЗІР»(сфотографованому, чи зафіксованому на відеозапису) ВІДСУТНЯ».

Також, «ВІЗІР» не міряє відстань до обєкту, швидкість якого виводиться на екран, що унеможливлює визначення, якому саме автомобілю належить швидкість.

Звертаю увагу на той факт, що з відповіді ДП Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів (№8/1-817 від 25.03.2009 р.), цитата «під час метрологічних повірок РВВШ «ВІЗІР»не перевіряється на здатність визначити швидкість саме того транспортного засобу, який фотографується».

Суттєво зазначити також те, що «ВІЗІР»по «умовчанню»стає в положення «самая быстрая цель»і дальність «максимальная». Зона дії фотофіксації камери і зона дії антенні пелюстка радара ніколи не співпадають. Тобто любий автомобіль в зоні дії приладу «ВІЗІР»може «подарувати»свою швидкість. Це є доведений факт.

Свою незгоду він виклав в протоколі.

При винесенні постанови про порушення Правил дорожнього руху України, передбачених ст. 122 ч. 1 КУпАП, відповідач не надав доказів, які б свідчили, що з його боку було допущене правопорушення, тому вважає, що постанова складена безпідставно, незаконно і просить її відмінити.

Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Як вбачається із постанови про адмінправопорушення, 06.09.2012 р. о 07 год. 53 хв. на а/д Суми-Полтава 65 км позивач, керуючи автомобілем ВАЗ-21099, д. н. ВМ 1761 АР, рухався зі швидкістю 121 км/год., швидкість вимірювалась приладом «ВІЗІР»№ 0711165, порушивши ст. 122 ч. 1 КУпАП, яку виніс відповідач ОСОБА_2, позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності по вказаній статті до штрафу у сумі 255 грн.

Відповідач по справі є посадовою особою, працівником органу внутрішніх справ, на якого, відповідно до ст. 222 КУпАП, надано право від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.

Згідно до ст. 71 п. 2 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посада особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із протоколу про адмінправопорушення вбачається, що ОСОБА_1Г 06.09.2012 р. о 07 год. 53 хв. на а/д Суми-Полтава 65 км позивач, керуючи автомобілем ВАЗ 21099, д. н. ВМ 1761 АР, рухався зі швидкістю 121 км/год., швидкість вимірювалась приладом «ВІЗІР»№ 0711165. Свідки, з участю яких зафіксовано правопорушення відсутні.

Запис, зроблений позивачем в протоколі свідчить, що на момент складання протоколу він не був згоден, що він вчинив правопорушення, і що він їхав зі швидкістю 90 км/год. На його вимогу про залучення свідків, свідки залучені не були.

Відповідно до вимог п. 2.4. Інструкції з оформлення працівниками автоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України № 77 від 26 лютого 2009 року до протоколу про адміністративне правопорушення не були долучені письмові пояснення свідків правопорушення, наявність яких є обовязковою при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Вищевикладене свідчить, що протокол про вчинення адмінправопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП.

Крім того, відповідачем не надано доказів, що вимірювачем швидкості «ВІЗІР»було зафіксовано перевищення швидкості руху саме автомобілем, яким керував позивач, що дає підстави суду сумніватися у наявності вчинення адмінправопорушення з боку ОСОБА_1 взагалі.

Тому, суд вважає, що відповідач, згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, на якого покладено обовязок доказування про правомірність прийнятого ним рішення, не довів суду, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, і тому були підстави винести постанову про притягнення позивача до адмінвідповідальності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи події або складу адміністративного правопорушення, його доведеності, або скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

За цих обставин, оскільки відповідачем не надано доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП, оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, слід визнати незаконною і скасувати, у звязку з відсутністю адміністративного правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 254, 280, 289, 293 КУпАП, ст. ст. 17-19, 71, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову серія ВМ1 № 069231 від 06.09.2012 року про адміністративне правопорушення, складену інспектором Охтирського взводу ДПС пост № 2 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності по ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Провадження в справі закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глухівський міськрайсуд Сумської області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ