Справа № 809/2656/15
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2015 р. Справа № 809/2656/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя: Остап'юк С.В.,

за участю секретаря: Мельничука Є.С.,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Вітовської Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області про визнання протиправними та скасування рішень від 16.06.2015 року та 08.07.2015 року за №9/3, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення за №9/3 від 16.06.2015 року про порушення дисциплінарної справи.

22.07.2015 року позивач, заявою збільшив розмір позовних вимог та, окрім первинно заявлених позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати рішення за №9/3 від 08.07.2015 року про його притягнення до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування дисциплінарного стягнення.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що рішення відповідача про порушення дисциплінарної справи та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є протиправними та такими, що прийняті на підставі звернення прокурора Косівського району Івано-Франківської області О. Вишиванюка, що подано з метою перешкодити позивачу належним чином здійснювати адвокатську діяльність, здійснення тиску на позивача у кримінальних провадженнях, де ним надається правова допомога фізичним особам, використані ним формулювання, з приводу яких подано звернення прокурора не є некоректними, є лише припущеннями та в них не міститься жодного категоричного висловлювання на адресу ініціатора звернення, позивачем не допускалося порушення принципів здійснення адвокатської діяльності. Крім того, в обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що адвокатські ордери, що використовуються ним під час здійснення професійної діяльності адвоката за формою та змістом повністю відповідають типовій формі ордера адвоката, у той же час з естетичних міркувань є кращим у порівнянні з іншими. Позивач вважає, що оскаржувані рішення відповідача є незаконними, а в його діях відсутні ознаки дисциплінарного проступку.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача позову не визнала в його задоволенні просила відмовити. Відповідачем подано письмові заперечення проти заявлених позовних вимог, які мотивовані тим, що оскаржувані рішення постановлені у відповідності до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за наслідками повно та всебічно проведеної перевірки відомостей, викладених у зверненні, оскаржувані рішення прийняті на відповідних засіданнях дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області, під час яких встановлено наявність ознак в діях позивача дисциплінарних проступків, передбачених частиною 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що слугувало підставою для прийняття оскаржуваного рішення про порушення дисциплінарної справи та встановлення, за результатами розгляду дисциплінарної справи, порушення позивачем частини 5 статті 12 та статті 43 Правил адвокатської етики, пункту 1 частини 1 статті 21, частини 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що слугувало підставою для прийняття оскаржуваного рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності і застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази суд встановив наступне.

Позивач здійснює незалежну професійну діяльність адвоката згідно Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю за №129, виданого на підставі рішення Івано-Франківської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за №4 від 15.07.1994 року (а.с.8).

08.05.2015 року відповідачу надійшло звернення прокурора Косівського району Івано-Франківської області за №60-556вих-15 від 30.04.2015 року, яким повідомлено про порушення позивачем правил адвокатської етики, та в якій прокурор просив вирішити питання притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності (а.с.11).

08.05.2015 року головою дисциплінарної палати відповідача доручено члену цієї дисциплінарної палати провести перевірку відомостей, викладених у вказаному звернені прокурора Косівського району Івано-Франківської області.

За наслідками проведеної перевірки, членом дисциплінарної палати відповідача 05.06.2015 року складено довідку про перевірку звернення Прокурора Косівського району від 30.04.2015 року (а.с.51-54).

16.06.2015 року на засіданні дисциплінарної палати відповідача за результатами розгляду перевірки звернення прокурора Косівського району Івано-Франківської області Вишиванюка О.Б. стосовно адвоката ОСОБА_1, заслуховування члена дисциплінарної палати, який проводив перевірку, позивача прийнято оскаржуване рішення за №9/3 від 16.06.2015 року про порушення дисциплінарної справи стосовно позивача (а.с. 9-10,41).

08.07.2015 року за наслідками розгляду дисциплінарної справи стосовно позивача прийнято оскаржуване рішення за №9/3 від 08.07.2015 року про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження (а.с.43-44).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Стаття 33 вказаного Закону України визначає загальні умови дисциплінарної відповідальності адвоката, у відповідності до частини першої якої встановлено, що адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено дисциплінарне провадження як процедуру розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Стаття 37 зазначеного Закону України встановлює стадії дисциплінарного провадження, до яких відносить: проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; порушення дисциплінарної справи; розгляд дисциплінарної справи; прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Вирішуючи позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення за №9/3 від 16.06.2015 року про порушення відповідачем дисциплінарної справи стосовно позивача, виходячи із завдань адміністративного судочинства, визначених частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а також перевіряючи відповідність оскаржуваного рішення відповідача вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вказує на те, що прийняття оскаржуваного рішення складає другу стадію дисциплінарного провадження, якій передує стадія проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, що провадиться за умови реалізації права на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності.

За таких обставин, вирішення питання правомірності винесення оскаржуваного рішення є неможливим без надання судом правової оцінки дотримання відповідачем процедуру розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку на всіх стадіях дисциплінарного провадження, що передували стадії, за наслідками завершення яких прийнято оскаржуване рішення про порушення дисциплінарної справи стосовно позивача.

Надаючи оцінку підставності проведення відповідачем перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката ОСОБА_1, як реалізації першої стадії дисциплінарного провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість здійснення такої перевірки.

Звернення прокурора Косівського району Івано-Франківської області за №60-556вих-15 від 30.04.2015 року відповідає вимогам статті 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки підписане заявником, містить відомості про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (порушення правил адвокатської етики).

При цьому, суд зазначає, що під відомостями про наявністю ознак дисциплінарного проступку адвоката слід розуміти повідомлену інформацію про наявність ознак вчинення адвокатом одного з діянь, передбачених частиною 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З огляду на це, звернення прокурора Косівського району Івано-Франківської області за №60-556вих-15 від 30.04.2015 року до відповідача із повідомленням про подання позивачем клопотання, що містять в собі неетичні висловлювання із зазначенням їх суті, дати, часу та місця подання такого документа, складеного адвокатом, норми статті Правил адвокатської етики, які, на думку заявника, порушенні таким висловлюваннями, долучення копій документів, складених та поданих адвокатом, зміст яких прокурор Косівського району Івано-Франківської області вважав такими, що порушують Правила адвокатської етики та заявлення ним прохання про вирішення питання притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності (а.с.11) є скаргою в розумінні частини 1 статті 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Таким чином, здійснення дисциплінарного провадження стосовно позивача проведено відповідачем за наявності ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката із підстави, визначеної статтею 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок позивача здійснено за зареєстрованою скаргою щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати, із зверненням до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань, та складенням довідки, яка містить викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи, що разом із скаргою про дисциплінарний проступок адвоката та всіма матеріалами перевірки передана на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, тобто з дотриманням вимог статті 38 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

16.06.2015 року на засіданні дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області, за результатами розгляду перевірки відомостей про дисциплінарний проступок позивача більшістю голосів членів дисциплінарної палати прийнято оскаржуване рішення за №9/3 про порушення дисциплінарної справи стосовно позивача.

Підставою для прийняття вказаного рішення слугували встановлений під час перевірки факт допущення позивачем некоректних висловлювань в клопотанні від 18.12.2014 року, що має ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також факти використання самостійно виготовлених ордерів на надання правової допомоги, які не відповідають типовій формі ордера, затвердженого рішенням Ради адвокатів України за №36 від 17.12.2012 року з подальшими змінами і доповненнями, що має ознаки допущення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини 2 статті 34 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За таких обставин, рішення за №9/3 від 16.06.2015 року про порушення дисциплінарної справи стосовно позивача відповідає вимогам статті 39 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є обґрунтованим та прийнятим в порядок та спосіб, що визначені Законом, а позовні вимоги про його визнання протиправним та скасування до задоволення не підлягають.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення за №9/3 від 08.07.2015 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування дисциплінарного стягнення та, перевіряючи, чи оскаржуване рішення прийняте обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, суд виходить з того, що дисциплінарна відповідальність адвоката є одним із видів юридичної відповідальності, що встановлена законодавством за протиправну поведінку адвоката.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок адвоката.

Поняття дисциплінарного проступку адвоката не визначається Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими нормативними актами, однак частиною 2 статті 34 вказаного Закону встановлено перелік діянь, вчинення яких визнаються дисциплінарним проступком адвоката.

Тому, допущення дисциплінарного проступку адвокатом слід розуміти, як вчинення адвокатом одного з діянь, передбачених частиною 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Досліджуючи дотримання відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення, судом встановлено, що розгляд дисциплінарної справи позивача проведено у відповідності до вимог статті 40 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Оскаржуваним рішенням відповідача за №9/3 від 08.07.2015 року позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дій визначених пунктом 3 та пунктом 6 частини 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», тобто за вчинення двох дисциплінарних проступків.

У зв'язку з цим, вирішення питання правомірності винесення оскаржуваного рішення вимагає надання судом оцінки вчинення позивачем окремо кожного дисциплінарного проступку, за вчинення якого його притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

З огляду на це, та надаючи оцінку оскаржуваному рішенню від 08.07.2015 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинення дій визначених пунктом 3 частини 2 статті 34 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (порушення правил адвокатської етики), суд зазначає наступне.

Дисциплінарною палатою відповідача, за наслідками розгляду дисциплінарної справи стосовно позивача встановлено порушення частини 5 статті 12 та статті 43 Правил адвокатської етики, що є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності у відповідності до пункту 3 частини 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Стаття 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає професійні обов'язки адвоката та, пунктом 1 частини 1 якої адвоката зобов'язано під час здійснення адвокатської діяльності дотримуватися правил адвокатської етики.

Правила адвокатської етики у відповідності до пункту 3 частини 7 статті 54 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» затверджуються з'їздом адвокатів України.

17.11.2012 року установчим з'їздом адвокатів України затвердженні Правила адвокатської етики (далі по тексту Правила адвокатської етики).

Статтею 2 Правил адвокатської етики їх дія поширена на всі види адвокатської діяльності та в частині, визначеній Правилами, - на іншу діяльність (дії) адвоката, яка може вступити в суперечність з його професійними обов'язками або підірвати престиж адвокатської професії, а також на всіх адвокатів України, а також на адвокатів іноземних держав, які здійснюють адвокатську діяльність в Україні, незалежно від обраних ними форм здійснення адвокатської діяльності (індивідуально, у формі адвокатського бюро чи адвокатського об'єднання).

Статтею 12 Правил адвокатської етики до основних принципів адвокатської етики віднесено повагу до адвокатської професії.

Нормами вказаної статті передбачено, що всією своєю діяльністю адвокат повинен стверджувати повагу до адвокатської професії, яку він уособлює, її сутності та громадського призначення, сприяти збереженню та підвищенню поваги до неї в суспільстві (частина 1).

Згідно частини 2 статті 12 Правил адвокатської етики дія цього принципу поширена на всі сфери діяльності адвоката: професійну, громадську, публіцистичну та інші.

Частиною 5 статті 12 Правил адвокатської етики дотримання принципу поваги до адвокатської професії також забезпечено вимогою за якою, при здійсненні професійної діяльності адвокат зобов'язаний дотримуватись загальноприйнятих норм ділового етикету.

При цьому, суд зазначає, що під загальноприйнятими нормами ділового етикету слід розуміти встановлений порядок і норми професійних взаємовідносин між колегами, партнерами та клієнтами, і до базових принципів якого відносяться ввічливість, тактовність, взаємоповага та гідність.

Стаття 43 Правил адвокатської етики регламентує етичну сторону відносини адвоката з судом та іншими учасниками судового провадження та передбачає, що, представляючи інтереси клієнта або виконуючи функцію захисника в суді, адвокат зобов'язаний дотримуватися вимог чинного процесуального законодавства, законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, про судоустрій і статус суддів, іншого законодавства, що регламентує поведінку учасників судового процесу, а також вимог цих Правил, не виявляти неповаги до суду (суддів), поводитись гідно і коректно (частина 1); в ході судового розгляду справи адвокат не повинен порушувати порядок у судовому засіданні, припускатись сперечань з судом та висловлювань, що принижують честь і гідність суду або інших учасників процесу (пункту 2.5 частини 2).

Досліджуючи об'єктивну сторону дисциплінарного проступку, за вчинення якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності оскаржуваним рішенням судом встановлено, що 18 грудня 2015 року позивачем, як захисником обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні №000718 заявлено до Косівського районного суду Івано-Франківської області клопотання в порядку статті 333 Кримінального процесуального кодексу України про проведення слідчих дій під час судового провадження (а.с.27-28). Вказане клопотання розглянуто судом 10.02.2015 року (а.с.14).

Проведеною перевіркою відомостей про дисциплінарний проступок позивача встановлено, що у поданому клопотання від 18.12.2014 року позивач допустив некоректні висловлювання на адресу слідчого та прокурора у вказаному кримінальному провадженні, чим також порушив загальноприйняті норми ділового етикету.

Суд, дотримуючись принципу незалежності здійснення адвокатської діяльності не оцінює правову позицію адвоката, висловлену в поданому клопотанні та не вирішує питання його підставності чи обґрунтованості

Однак, за наслідками аналізу здійснених позивачем формулювань в клопотанні від 18.12.2014 року, суд погоджується із висновком відповідача про те, що їх зміст є некоректним, тобто нетактовним, неввічливим та такий, що не відповідає вимогам взаємоповаги, а отже порушує загальноприйняті норми ділового етикету та не відповідає вимогам Правил адвокатської етики, визначеними частиною 5 статті 12 та пункту 2.5 частини 2 статті 43.

Як наслідок, в судовому засіданні підтверджено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», внаслідок допущеного порушення частини 5 статті 12 та статті 43 Правил адвокатської етики.

Не обґрунтовують заявлених вимог в цій частині твердження позивача, що здійснені ним у клопотанні від 18.12.2014 року формулювання зроблені у вигляді припущень, оскільки гіпотетична форма здійснених позивачем формулювань у поданому клопотанні від 18.12.2014 року не надає їм тактовності чи ввічливості, тобто не усуває їх некоректності.

При цьому, суд погоджується з твердженням позивача про те, що допущенні ним формулювання в клопотанні від 18.12.2014 року є такими, що не порушують принципів чесності та порядності, однак здійснення відповідачем невірного аналізу дій позивача на відповідність вказаним принципам у змісті оскаржуваного рішення не спростовує факту допущення позивачем дисциплінарного проступку передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 34 та не суперечить висновкам відповідача про допущення такого дисциплінарного проступку позивачем, а отже не може бути підставою для звільнення позивача від дисциплінарної відповідальності за його вчинення.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню від 08.07.2015 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинення дій визначених пунктом 6 частини 2 статті 34 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (невиконання рішень органів адвокатського самоврядування), суд зазначає наступне.

Стаття 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає професійні обов'язки адвоката, пунктом 5 частини 1 якої адвоката зобов'язано під час здійснення адвокатської діяльності виконувати рішення органів адвокатського самоврядування.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатське самоврядування визначено, як гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Стаття 46 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає організаційні форми адвокатського самоврядування, частиною першої якої до таких форм віднесено конференцію адвокатів регіону, рада адвокатів регіону, Рада адвокатів України, з'їзд адвокатів України.

Частиною 1 статті 55 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що у період між з'їздами адвокатів України функції адвокатського самоврядування виконує Рада адвокатів України.

Стаття 57 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлює обов'язковість рішень органів адвокатського самоврядування та частиною першою передбачає, що рішення Ради адвокатів України є обов'язковими до виконання всіма адвокатами.

Досліджуючи об'єктивну сторону дисциплінарного проступку, за вчинення якого позивача оскаржуваним рішенням притягнуто до дисциплінарної відповідальності за пунктом 6 частини 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судом встановлено, що позивач у своїй адвокатській діяльності на підтвердження повноваження адвоката на надання правової допомоги використовує самостійно виготовлені ордери (а.с.29, 30).

Стаття 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає підстави для здійснення адвокатської діяльності та передбачає, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Абзац другий частини першої вказаної норми Закону встановлює перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, до яких віднесено: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно частини 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер визначений, як письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Рішенням Ради адвокатів України за №36 від 17.12.2012 року із змінами і доповненнями, внесеними рішеннями Ради адвокатів України за №79 від 16.02.2013 року та за №187 від 27.07.2013 року затверджено Положення про ордер на надання правової допомоги та порядку ведення реєстру ордерів (а.с.31-39).

Зазначеним рішенням Ради адвокатів України затверджено типову форму ордеру на надання правової форми (додаток 1), пунктом 5 зазначеного Положення встановлено, що в Україні встановлюється єдина, обов'язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України, пункт 7 цього Положення передбачає, що бланки ордерів виготовляються друкарським способом на замовлення Ради адвокатів регіону в порядку встановленому цим Положенням, і як виняток можуть бути виготовлені на замовлення Ради адвокатів України. Пункт 10 вказаного Положення передбачає, що адвокат отримує ордерні книжки (зброшурована підшивка пронумерованих бланків ордерів у кількості 50 примірників, із серією, що присвоюється Радою адвокатів України кожному регіону цим Положенням) за заявами в раді адвокатів регіону.

Як наслідок, суд зазначає, що адвокат, здійснюючи індивідуальну адвокатську діяльність та надаючи ордер, яким посвідчує свої повноваження адвоката на надання правової допомоги, зобов'язаний надати ордер на надання правової допомоги типової форми із зазначенням його серії, що присвоюється Радою адвокатів України кожному регіону, що виготовлений друкарським способом на замовлення Ради адвокатів регіону та отриманий таким адвокатом в раді адвокатів регіону в складі ордерної книжки.

Як встановлено дисциплінарною палатою відповідача, під час розгляду дисциплінарної справи позивача та судом, під час розгляду даної адміністративної справи позивач до Ради адвокатів Івано-Франківської області за отримання журналу обліку ордерів та ордерної книжки не звертався та журнал обліку ордерів та ордерної книжки не отримував, а в своїй адвокатській діяльності використовує самостійно виготовлені ордери, які не відповідають типовій формі (а.с. 29, 30, 37, 40).

За таких умов, судом встановлено невиконання позивачем під час здійснення адвокатської діяльності рішення органу адвокатського самоврядування - рішення Ради адвокатів України за №36 від 17.12.2012 року із змінами і доповненнями, що у відповідності до пункту 6 частини 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що адвокатом ОСОБА_1 під час здійснення адвокатської діяльності допущено вчинення діянь, передбачених пунктом 3 та пунктом 6 частини 2 статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», тобто допущено вчинення двох дисциплінарних проступків, які є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення.

Як наслідок, рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області за №9/3 від 08.07.2015 року про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження є таким, що прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, з використанням повноважень з метою з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно,з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення та своєчасно.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача необґрунтовані, а в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області про визнання протиправними та скасування рішень від 16.06.2015 року та 08.07.2015 року за №9/3, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 27.07.2015 року.