Справа № 826/9308/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 серпня 2015 року № 826/9308/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «КиївКлімат»
до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.11.2014 р. № ,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КиївКлімат» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Киві, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.11.2014 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 134 186,00 грн. за основним платежем, 33 547,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями на загальну суму 167 733,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки від 07.11.2014 р. № 3032/26-53-22-01-21/31629990 щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства винесено податкове повідомлення-рішення від 26.11.2014 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 167 733,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що товарність господарських операцій підтверджуються належним чином оформленими первинними документами.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі з огляду на відсутність у позивача первинних та бухгалтерських документів, які свідчать про реальність господарських операцій.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 08.07.2015 р. сторони заявили усне клопотання про подальший розгляд справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «КиївКлімат» з питань дотримання податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Юридична компанія «Фенікс ЮА», ТОВ «Укрінтермаш», ТОВ «Тек-Комерс» за період з 01.07.2014 р. по 31.07.2014 р.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «КиївКлімат»:

п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 134 186,00 грн.

За результатами перевірки складено акт від 07.11.2014 р. № 3032/26-53-22-01-21/31629990 та винесено податкове повідомлення-рішення від 26.11.2014 р. № , яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 167 733,00 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 134 186,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 33 547,00 грн.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки, ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві надано відповідь від 21.11.2014 р. № 24264/10/26-53-22-01-11, якою висновки акту від 07.11.2014 р. № 3032/26-53-22-01-21/31629990 залишено без змін.

За результатами первинного адміністративного оскарження, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення від 02.02.2015 р. № 1496/10/26-15-10-05-35, яким податкове повідомлення-рішення від 26.11.2014 р. № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

За результатами повторного адміністративного оскарження, Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 16.04.2015 р. № 8012/6/99-99-10-01-04-25, яким податкове повідомлення-рішення від 26.11.2014 р. № та рішення, прийняте за результатами розгляду первинної скарги, залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеної у листі останнього від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Як встановлено судом, ТОВ «КиївКлімат» зареєстровано Відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві. Взято на податковий облік в органах державної податкової служби 19.10.2001 р. за № 05394. У періоді, який перевірявся позивач був зареєстрований платником податку на додану вартість. Основним видом діяльності є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

Так, предметом перевірки податкового органу стали фінансово-господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «Юридична компанія «Фенікс ЮА», ТОВ «Укрінтермаш», ТОВ «Тек-Комерс» за період з 01.07.2014 по 31.07.2014.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Укрінтермаш», суд зазначає наступне.

Між ТОВ «Укрінтермаш» (продавець) та ТОВ «Київклімат» (покупець) укладено договір № 117 від 01.07.2014 р., відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти побутову техніку, кондиціонерне обладнання, а також пристрої та устаткування для автомобілів і сплатити за нього на умовах даного договору. Кількість, асортимент та ціна товару визначається товарними накладними, що невід'ємною частиною даного договору.

Поставка визначається умовами «DDP», згідно Міжнародних правил «Інкотермс-2010» (п. 2.3 договору).

Право власності товару переходить від продавця до покупця з моменту підписання покупцем товарної накладної або документів перевізника (п. 2.4 договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем надано суду податкову накладну від 17.07.2014 р. № 25, видаткову накладну № 167 від 17.07.2014 р., рахунок на оплату № 1707/001 від 17.07.2014 р., податкову накладну від 08.07.2014 р. № 7, видаткову накладну № 149 від 08.07.2014 р., рахунок на оплату № 0807/001 від 08.07.2014 р., банківську виписку.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Юридична фірма «Фенікс ЮА», суд зазначає наступне.

Між ТОВ «Юридична фірма «Фенікс ЮА» (продавець) та ТОВ «КиївКлімат» (покупець) укладено договір № 080 від 08.07.2014 р., відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти побутову техніку, кондиціонерне обладнання, а також пристрої та устаткування для автомобілів і сплатити за нього на умовах даного договору.

Кількість, асортимент та ціна товару визначається товарними накладними, що є невід'ємною частиною цього договору.

Поставка визначається умовами «DDP», згідно Міжнародних правил «Інкотермс-2010» (п. 2.3 договору).

Право власності товару переходить від продавця до покупця з моменту підписання покупцем товарної накладної або документів перевізника (п. 2.4 договору).

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду податкову накладну від 30.07.2014 р. № 33, видаткову накладну № 131 від 30.07.2014 р., рахунок на оплату № ТК-3007/004 від 30.07.2014 р. , банківську виписку.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «Тек-Комерс», суд зазначає наступне.

Між ТОВ «Тек-Комерс» (сторона 1) та ТОВ «КиївКлімат» (сторона 2) укладено договір № 0505 від 05.05.2014 р., відповідно до умов якого сторона 1 зобов'язується передати у власність сторони 2, а сторона 2 зобов'язується прийняти кондиціонерне обладнання і сплатити за нього на умовах даного договору.

Поставка визначається умовами «DDP» склад сторони 2, згідно Міжнародних правил «Інкотермс-2010». Сторони можуть домовитись про інші умови поставки (п. 2.3 договору).

Право власності товару переходить від сторони 1 до сторони 2 з моменту підписання товарної накладної.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано суду податкову накладну від 01.07.2014 р. № 14, видаткову накладну № 458 від 01.07.2014 р., рахунок на оплату № 0107/009 від 01.07.2014 р., податкову накладну від 23.07.2014 р. № 101, видаткову накладну № 571 від 23.07.2014 р., рахунок на оплату № 2307/002 від 23.07.2014 р., банківську виписку.

Крім того, як свідчать матеріали справи, позивачем було реалізовано товар: Глембі Олені, ДП «Одесастандартметрологія», ТОВ «СП «Проксіма Гмбх», Одеському обласному вузлу спеціального зв'язку Державного підприємства спеціального зв'язку, ТОВ «Українська будівельна компанія «Укрбудкомплект», ПП «Фірма «Гармаш», ТОВ «ПК Проектний комплекс».

Разом з тим, висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблені з огляду на акт ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 03.09.2014 р. № 848/3-22-08/38455231 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Юридична компанія «Фенікс ЮА» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014 по 31.07.2014», згідно якого вказане товариство має стан платника - 8 «до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням», у товариства відсутні складські приміщення, автомобільний транспорт, трудові ресурси, виробниче обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

По ТОВ «Юридична компанія «Фенікс ЮА» в ЄДР внесено запис про непідтвердження відомостей.

Також відповідач вказує на те, що відносини, передбачені договором з позивачем, не є видом діяльності цього контрагента.

Також висновки відповідача ґрунтуються на акті ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 02.09.2014 р. № 2687/26-55-22-13/37507765 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Укрінтермаш» за період за липень 2014 р.», згідно якого реальність господарських взаємовідносин вказаного товариства з його контрагентами не підтверджується.

По ТОВ «Укрінтермаш» внесено запис до ЄДР про непідтвердження відомостей.

Крім того, висновки відповідача зроблені з огляду на акт ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 10.09.2014 р. № 876/3-26-50-22-03-38968908 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Тек-Комерс» з контрагентами за період з 01.02.2014 по 28.02.2014 та 01.04.2014 по 31.07.2014», в якому зазначено, що вказане товариство не знаходиться за юридичною адресою, а стан платника податків - 8 «до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням», у товариства відсутні складські приміщення, автомобільний транспорт, трудові ресурси, виробниче обладнання, торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

По ТОВ «Тек-Комерс» внесено запис до ЄДР про непідтвердження відомостей. Також відповідач зазначає, що відносини, передбачені договором з позивачем не є видом діяльності цього контрагента.

Окрім того, відповідач посилається на відсутність на час проведення перевірки документів на підтвердження переміщення товарів, документів на підтвердження фактичної оплати позивачем поставлених товарів та на відсутність у позивача довіреностей на отримання матеріальних цінностей, сертифікатів якості поставлених товарів, документів на підтвердження приймання товару позивачем на підставі укладених угод.

Стосовно посилання податкового органу на неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів позивача, як на підставу неправомірності включення позивачем певних сум за угодами з такими контрагентами до складу податкового кредиту, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В силу приписів статті 16 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1999 № 2657-ХП податковою інформацією є сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Згідно з приписами статті 74 Податкового кодексу України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Так, в силу приписів пункту 83.1 статті 83 Податкового кодексу України, податкова інформація є підставою для прийняття посадовими особами органів державної податкової служби відповідних висновків під час проведення перевірок.

Оформлення результатів перевірок здійснюється шляхом складання акта перевірки, який є носієм доказової інформації та повинен містити висновки посадових осіб податкового органу про порушення суб'єктом господарювання законодавства.

У свою чергу, метою проведення зустрічної звірки платника податків є виключно отримання податкової інформації, тобто, зібрання відомостей, які розкривають процес поточної господарської діяльності платника податків, дані про його контрагентів, кількісні, якісні та інші характеристики отриманих та наданих товарів (робіт, послуг).

Враховуючи, що зустрічні звірки не є перевірками платника податків, письмовий документ, який складається після проведення зустрічної звірки (довідка) та у разі неможливості її проведення (акт) не може містити у собі висновки посадових осіб податкового органу про порушення суб'єктом господарювання вимог чинного законодавства, у тому числі, і про реальність, повноту, достовірність господарських операцій такої особи.

Крім того, суд зазначає, що пунктом 4.4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених Наказом Державної податкової адміністрації України від 22 квітня 2011 року №236, передбачено, що у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами Державної податкової служби України.

При подальшому залученні суб'єкта господарювання (посадових осіб суб'єкта господарювання) до проведення зустрічної звірки відповідальний підрозділ органу Державної податкової служби забезпечує проведення такої звірки.

Таким чином в акті про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання лише засвідчується факт неможливості її проведення без встановлення висновків стосовно документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснюються між ними, з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

З аналізу вищевикладених норм права та обставин справи вбачається, що висновки суб'єкта владних повноважень, викладені в актах про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів зроблені з перевищенням компетенції органів державної податкової служби України та не відповідають визначеному змісту акта про неможливість проведення зустрічної звірки.

Крім того, висновки відповідача спростовуються наступним.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.10.2014 р. по справі № 826/14521/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014 р., за позовом ТОВ «Укрінтермаш» до ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії адміністративний, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНТЕРМАШ" задоволено частково. Зобов'язано Держану податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві вилучити з АС "Податковий блок" та інших інформаційних баз органів доходів і зборів акт "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "УКРІНТЕРМАШ" () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період за липень 2014р." №2687/26-55-22-13/37507765 від 02.09.2014 р. та інформацію внесену на підставі даного акту. Зобов'язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві відновити в автоматизованій інформаційній системі "Податковий блок", та інших інформаційних базах органів доходів і зборів, показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих ТОВ "УКРІНТЕРМАШ" за липень 2014 p., які були змінені Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на підставі акта "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "УКРІНТЕРМАШ" () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період за липень 2014р." № 2687/26-55-22-13/37507765 від 02.09.2014 р.

В задоволені інших позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНТЕРМАШ" - відмовлено.

Рішення набрало законної сили.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2014 р. по справі № 826/13931/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2014 р., за позовом ТОВ «Юридична компанія «Фенікс ЮА» до ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання дій протиправними, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Фенікс ЮА" задоволено частково. Зобов'язано ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві вилучити з АІС "Податковий блок" та інших інформаційних баз органів доходів і зборів акт № 848/3-22-08/38455231 від 03.09.2014 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Юридична компанія "Фенікс ЮА" () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014 по 31.07.2014" та інформацію внесену на підставі даного акта. Зобов'язано ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві відновити в АІС "Податковий блок", та інших інформаційних базах органів доходів і зборів, показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих ТОВ "Юридична компанія "Фенікс ЮА" (), які були змінені ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі акта № 848/3-22-08/38455231 від 03.09.2014 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Юридична компанія "Фенікс ЮА" () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014 по 31.07.2014".

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.12.2014 р. по справі № 826/16411/14 за позовом ТОВ «Тек-Комерс» до ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві щодо внесення до автоматизованої інформаційної системи "Податковий блок" інформації на підставі акту від 10 вересня 2014 року № 876/3-26-50-22-03-38968908 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Тек-Комерс" (код за ) з контрагентами за період 01.02.2014 року по 28.02.2014 року та 01.04.14 року по 31.07.14 року". Зобов'язано державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві вилучити з автоматизованої інформаційної системи "Податковий блок" та інших інформаційних баз органів доходів і зборів акт від 10 вересня 2014 року № 876/3-26-50-22-03-38968908 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Тек-Комерс" (код за ) з контрагентами за період 01.02.2014 року по 28.02.2014 року та 01.04.14 року по 31.07.14 року". Зобов'язано державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві відновити в автоматизованій інформаційній системі "Податковий блок" показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларованих товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕК-Комерс" (код за ) за період із 01 по 28 лютого 2014 року, 01 квітня по 31 липня 2014 року, які змінені державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві на підставі акту від 10 вересня 2014 року № 876/3-26-50-22-03-38968908 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Тек-Комерс" (код за ) з контрагентами за період 01.02.2014 року по 28.02.2014 року та 01.04.14 року по 31.07.14 року".

Рішення набрало законної сили.

Окрім того, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, довіреностей на отримання матеріальних цінностей, оскільки вказані документи не є обов'язковими первинними документами для формування податкового кредиту та відповідно не можуть впливати на правомірність його формування.

Разом з тим, суд зазначає, що чинним законодавством не заборонено здійснення додаткових видів діяльності суб'єктами господарювання. Відповідач не звернув увагу на те, що додатковим видом діяльності ТОВ «Тек-комерс» є неспеціалізована оптова торгівля, ТОВ «Юридична компанія «Фенікс ЮА» - оптова торгівля, ТОВ «Укрінтермаш» - оптова торгівля іншими машинами, устаткування, неспеціалізована оптова торгівля. Отже, посилання відповідача на те, що відносини, передбачені укладеними договорами з його контрагентами не є їх видами діяльності, суд вважає необґрунтованим.

Відсутність товарно-транспортних накладних обґрунтовується позивачем тим, що товар отримувався на складі постачальника, а тому товарно-транспортні накладні не оформлювалися.

Відсутність довіреностей на отримання матеріальних цінностей обґрунтовується позивачем тим, що товар отримувався безпосередньо директором, а тому їх наявність не була обов'язковою.

Щодо сертифікатів якості, позивач зазначив, що останні передавалися покупцям, разом із товаром.

Приймання товару за кількістю та якістю не здійснювалося у зв'язку із тим, що були відсутні розбіжності, а тому в складанні відповідних актів у відповідності до вимог п. 3.5 укладених договорів не було необхідності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що висновки відповідача не підкріплені належними доказами.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що операції позивача з ТОВ «Тек-Комерс», ТОВ "Юридична компанія "Фенікс ЮА", ТОВ «Укрінтермаш», здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Суд також враховує вимоги статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», яка встановлює: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «Тек-Комерс», ТОВ «Юридична компанія «Фенікс ЮА», ТОВ «Укрінтермаш» були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, статус їх відомостей був підтвердженим.

Висновки про сумнівність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Тек-Комерс», ТОВ "Юридична компанія "Фенікс ЮА", ТОВ «Укрінтермаш» податковим органом були зроблені на підставі актів про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача, а саме: від 02.09.2014 р. № 2687/26-55-22-13/37507765 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Укрінтермаш» за період за липень 2014 р.», від 03.09.2014 р. № 848/3-22-08/38455231 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Юридична компанія «Фенікс ЮА» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.07.2014 по 31.07.2014», від 10.09.2014 р. № 876/3-26-50-22-03-38968908 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Тек-Комерс» з контрагентами за період з 01.02.2014 по 28.02.2014 та 01.04.2014 по 31.07.2014».

Враховуючи наведене, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни є підставою для застосування правових наслідків саме щодо цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції. Зазначена позиція узгоджується з Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.10.2007 р. N К-24186/06.

Судом також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

При цьому, в акті перевірки відповідачем не наведено жодного доказу того, що укладені між позивачем і ТОВ «Тек-Комерс», ТОВ "Юридична компанія "Фенікс ЮА", ТОВ «Укрінтермаш» угоди суперечать актам цивільного законодавства чи свідчать про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання цих угод або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету тощо.

Викладене свідчить, що позивач, придбані у ТОВ «Тек-Комерс», ТОВ "Юридична компанія "Фенікс ЮА", ТОВ «Укрінтермаш» товари, використав у подальших оподатковуваних операціях в межах своєї основної господарської діяльності.

Судом встановлено, що податковий кредит був сформований позивачем на підставі належним чином оформлених податкових накладних, отриманих від ТОВ «Тек-Комерс», ТОВ "Юридична компанія "Фенікс ЮА", ТОВ «Укрінтермаш», що не заперечується податковим органом.

Отже, враховуючи вищенаведене та перевіривши всі фактичні обставини справи, суд не знаходить порушень чинного законодавства щодо оформлення первинних документів у фінансово - господарських взаємовідносинах між позивачем та ТОВ «Тек-Комерс», ТОВ "Юридична компанія "Фенікс ЮА", ТОВ «Укрінтермаш», а тому вважає, що формування ТОВ «КиївКлімат» податкового кредиту з податку на додану вартість є правомірним.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що оскаржуване повідомлення-рішення від 26.11.2014 р. № прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КиївКлімат» є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України визначено, у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу сплачує штрафні санкції.

Оскільки, суд визнав неправомірним нарахування позивачу сум з податку на додану вартість, то нарахування штрафних санкцій є також неправомірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 69-72, 94, 160-163, 167, 254 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КиївКлімат» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві від 26.11.2014 р. № .

3. Судові витрати в сумі 335,48 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КиївКлімат» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук