Справа № 820/16949/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді – Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Леонтович К.Г.

в с т а н о в и л а :

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями Харківська митниця Міндоходів звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 1 ст. 49 Митного Кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 51 Митного Кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно частин 1, 2 ст. 52 Митного Кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частин 1-3 ст. 53 Митного Кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем, 16 квітня 2013 року та виробником товару Р.Р.Н.U. «JАWO» s.с. Jасек і Магсіn (Польща) (продавець) було укладено контракт № 20131604, відповідно до якого фірма Р.Р.Н.U. «JАWO» s.с. Jасек і Магсіn (Польща) (продавець) зобов'язувався продати, а АТ «Новий Стиль» (покупець) прийняти та оплатити вінілістканину (товар). ПАТ «Новий Стиль» у квітні 2014 року ввезло на територію України товар - вінілістканину. Ввезення товару здійснювалось на підставі: контракту з товару Р.Р.Н.U. «JАWO» s.с. Jасек і Магсіn (Польща) № 20131604 від 16.04.2014 року; специфікації № 40 від 25.03.2014 року, № 42 від 08.04.2014 року до Контракту; інвойсу № FЕ/17/2014/03 від 25.03.2014 року, № FЕ/7/2014/04 від 08.04.2014 року.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав до Харківської митниці обов'язкові документи: Декларацію митної вартості; Контракт з Р.Р.Н.U. «JАWO» s.с. Jасек і Магсіn (Польща) № 20131604 від 16.04.2014 року, специфікації № 40 від 25.03.2014 року, № 42 від 08.04.2014 року до Контракту; Інвойси № FЕ/17/2014/03 від 25.03.2014 року, № Е/7/2014/04 від 08.04.2014 року до Контракту; Документи щодо транспортування (перевезення) товар: контракт № 14012010 від 14.01.2010 року на перевезення вантажним автомобільним транспортом в міжнародному сполученні від 14.01.2010 року; калькуляції транспортних витрат від 31.03.2014 року, від 11.04.2014 року, довідки щодо вартості перевезення від 27.03.2014 року, від 11.04.2014 року, міжнародну товарно-транспортну накладну № 5266327 від 25.03.2014 року, № 5250102 від 08.04.2014 року.

На підставі ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України позивач надав відповідачу додаткові документи, а саме: сертифікат походження товару загальної форми: РL/МF/АК 0171786 від 28.03.2014 року; РL/МF/АК 0163805 від 10.04.2014 року, митну декларацію країни відправлення від 28.03.2014 року; 10.04.2014 року; лист про не проведення страхування; лист про відсутність взаємозалежності (згідно ст. 58 Митного кодексу України); прайс-лист (прейскурант) виробника товарів від 01.02.2014 року; від 01.04.2014 року.

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що Харківською митницею Міндоходів у зв'язку з вирішенням спірного питання правильності визначення митної вартості товару, недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів у відповідності до вимог п. 5 ст. 55 та п. 4 ст. 57 Митного кодексу України була проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у митному органі.

Під час контролю митної вартості товару за митною декларацією ІМ № 807100000/2014/012540 відповідачем був наданий запит від 31.03.2014 року щодо надання пояснень та додаткових документів. Згідно наведеного запиту позивачу було запропоновано надання пояснення та додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Позивач надав митному органу лист від 01.04.2014 р. № 2014/04-01 з інформацією та поясненнями щодо поставки товару: 1) Виписку з бухгалтерської документації. Позивач надав митному органу прямий контракт з Р.Р.Н.U. «JАWO» s.с. Jасек і Магсіn (Польща) № 20131604 від 16.04.2014 р, згідно пункту п. 5.2. контракту встановлені наступні умови оплати: протягом 60 днів з моменту поставки товару Покупцю. Позивач надав митному органу інвойси № FЕ/17/2014/03 від 25.03.2014 р. згідно якого відстрочення платежу 60 днів та встановлено строк оплати 24.05.2014 р. На момент митного оформлення строк оплати не настав; 2.) Ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів. Зазначені договори позивачем не укладались, про що повідомлено митний орган у відповіді на запит; 3) Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Позивач надав Звіт про оцінку майна № 01/04/2014/02 від 01.04.2014р. 4) Позивач повідомив про попередні оформлення ідентичних товарів за першим методом рівня вартості (за ціною контракту) та на надав попередні митні оформлення за березень поточного року.

Під час контролю митної вартості товару за митною декларацією ІМ № 807100000/2014/014933 відповідачем був наданий запит від 14.04.2014 р. Згідно наведеного запиту позивачу було запропоновано надання пояснення та додаткові документи, а саме: 1) Інформацію про відсутності обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Позивач у відповіді на запит повідомив митний орган про відсутність обмежень та умов, а також вказав, що під час митного оформлення, зокрема, 1) надавалась довідка про відсутність взаємозалежності між покупцем та постачальником в розумінні ст. 58 Митного кодексу України. 2) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається - позивач надав митному органу прямий контракт з Р.Р.Н.U. «JАWO» s.с. Jасек і Магсіn (Польща) № 20131604 від 16.04.2014 року, умовами якого не передбачено кладення відповідних договорів. Відповідача було повідомлено про не укладання вказаних договорів; 3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом). Позивач надав митному органу прямий контракт з Р.Р.Н.U. «JАWO» s.с. Jасек і Магсіn (Польща) № 20131604 від 16.04.2014 року, умовами якого не передбачено здійснення платежів на користь третіх осіб. Відповідача повідомлено про відсутність вказаних рахунків; 4) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту). Позивач надав митному органу прямий контракт з Р.Р.Н.U. «JАWO» s.с. Jасек і Магсіn (Польща) № 20131604 від 16.04.2014 року, умовами якого не передбачено здійснення платежів на користь третіх осіб. Відповідача було повідомлено про відсутність вказаних рахунків; 5) Виписку з бухгалтерської документації. Позивач надав митному органу прямий контракт з Р.Р.Н.U. «JАWO» s.с. Jасек і Магсіn (Польща) № 20131604 від 16.04.2014 року згідно пункту п. 5.2. контракту встановлені наступні умови оплати: протягом 60 днів з моменту поставки товару покупцю. Позивач надав митному органу інвойси № FЕ/7/2014/04 від 08.04.2014 року, згідно якого відстрочення платежу 60 днів та встановлено строк оплати 07.06.2014 року. На момент митногооформлення строк оплати не настав; 6) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів. Зазначені договори позивачем не укладались, про що повідомлено митний орган; 7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Під час митного оформлення відповідачу надавались: Специфікація № 42 від 08.04.2014 року до Контракту; калькуляції виробника товарів від 01.02.2014 року; Прайс-лист (прейскурант) виробника товарів від 01.04.2014 року; 9) Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Позивач надав Звіт про оцінку майна № 15/04/2014/02 від 15.04.2014 року; 10) позивач повідомив митний орган що протягом лютого-березня 2014 року були оформлені ідентичні товари за першим методом визначення вартості (за ціною контракту) та надав відповідні митні декларації та інвойси до них: МД 807100000/2014/006131 від 19.02.2014р. рівень митної вартості - 5,4288 PLN/ кв.м., МД 807100000/2014/008151 від 03.03.2014р. рівень митної вартості - 5,667 PLN/ кв.м., МД 807100000/2014/009323 від 11.03.2014р. рівень митної вартості - 5,568 PLN/ кв.м., МД 807100000/2014/010171 від 17.03.2014р. рівень митної вартості - 5,657 PLN/ кв.м., МД 807100000/2014/011332 від 24.03.2014р. рівень митної вартості - 5,472 PLN/ кв.м.

За результатами проведених консультацій відповідачем були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів № 807000003/2014/000440/2 від 02.04.2014 року за 3 методом за наступним розрахунком: 15,11 польських злотих/за кілограм (4,98 дол. США/кг) - 6,95 польських злотих/кв.м.; рішення про коригування митної вартості товарів № 807000003/2014/000542/2 від 16.04.2014 року за 3 методом за наступним розрахунком: 6,95 польських злотих/кв.м.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що згідно п. 1 ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень ч. 10 цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

При цьому іноземний контрагент позивача - резидент Польщі компанія Р.Р.Н.U. «JАWO» s.с. Jасек і Магсіn згідно з поданими до митного оформлення документами, є виробником імпортованого товару. За відсутності ознак пов'язаності імпортера з іноземним контрагентом, за відсутності ознак, котрі б вказували на явну незвичайність умов або суттєву відмінність від звичайних умов господарської операції з поставки, відносно такої складової митної вартості товару як ціна придбання, митний орган не мав фактичних даних вважати подані платником податків документи про ціну придбання неповними чи недостовірними.

Суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що оскільки у ПАТ «Новий стиль» до митного органу були подані всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, належними документами, наявними в матеріалах справи, підтверджено ціну товару, який був імпортований позивачем на митну територію України, позивач надав в порядку ч. 3 ст. 53 Митного кодексу на вимогу митного органу усі додаткові документи, прийняті відповідачем рішення суперечили положенням ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 58 Митного кодексу України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю є ціна товару, збільшена на розмір платежів, перелічених у ч. 10 цієї статті. У ч. 1 та ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України визначено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно з ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли перелічені документи містять розбіжності, перелічені документи містять ознаки підробки, перелічені документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, перелічені документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Оскільки позивачем було надано митному органу всі необхідні документи, що дають можливість визначити митну вартість товару на підставі ч. 1 ст. 58 Митного кодексу, тобто за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту), висновки Митниці щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару прийняті з порушенням вимог ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Харківської митниці Міндоходів- відхилити.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 – 239-1 КАС України.

Судді: