Справа № 2а/0470/6666/12
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/21682/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Федорова М.О.

суддів: Голубєвої Г.К.

Юрченко В.П.

секретар судового засідання Іванов К.Ю.

за участю представників згідно журналу судового засіданні від 09.07.2015 (в матеріалах справи)

розглянувши касаційну скаргу Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2013

у справі № 2а/0470/6666/12

за позовом Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції

Дніпропетровської області

до Відкритого акціонерного товариства „П'ятихатський елеватор"

третя особа: Управління Державної казначейської служби в П'ятихатському

районі Дніпропетровської області

за участю: Прокуратури Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Верхньодніпровська об'єднана державна податкова інспекція Дніпропетровської області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства „П'ятихатський елеватор" про стягнення з відповідача на користь Держави суму заборгованості по бюджетній позичці у розмірі 2342756, 14 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2012 позовні вимоги задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2013 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.09.2012 скасовано, прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в який просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судом апеляційної інстанції при вирішенні спору по даній справі порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, юридичної оцінки обставин справи, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, Вищий адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, що у 1996-1997 роках відповідачем, як заготівельним підприємством, було отримано бюджетну позичку на закупівлю продовольчого зерна за державним замовленням 1996 та 1997 років згідно договорів і контрактів, укладених відповідно до Порядку надання і повернення бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна, елітного і сортового насіння за державним замовленням 1996 року, затвердженого наказом Міністерства фінансів України та Міністерства сільського господарства і продовольства України № 72/113 від 11.04.1996 та розробленого на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 323 від 12.03.1996 „Про задоволення державних потреб у сільськогосподарській продукції на 1996 рік", а також відповідно до Порядку надання бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна і сортового насіння за державним замовленням 1997 року, затвердженого наказом Міністерства сільського господарства і продовольства України, Міністерства фінансів України та Державної акціонерної компанії „Хліб України" № 70/54/18 від 04.03.1997 та розробленого на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 124 від 04.02.1997 „Про задоволення державних потреб у зерні в 1997 році".

Так, згідно п. 9 ст. 17 Бюджетного кодексу України прострочена заборгованість суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб'єкта господарювання органами державної податкової служби, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб'єкта господарювання. Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) не поширюється.

Відповідно до пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено, що органи державної податкової служби мають право стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України встановлено, що погашення простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) здійснюється у порядку, визначеному главою 9 розділу II цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.11 №174 затверджено Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993 - 1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості (надалі - Порядок №174).

Наведений Порядок регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб'єктам господарювання кредити, залучені державою або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надав бюджетні позички/фінансову допомогу у 1993 - 1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою; встановлює механізм нарахування пені Мінфіном на суми простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та територіальними органами Державної казначейської служби на суми простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Мінфіном у 1993 - 1998 роках.

Відповідно до пп. 3, 4, 5, 9 п.1 Порядку №174, боржник - суб'єкт господарювання, який отримав кредит, залучений державою або під державні гарантії, бюджетну позичку/фінансову допомогу на умовах, визначених кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги, та не забезпечив своєчасне і повне виконання своїх зобов'язань за такою угодою; бюджетна позичка/фінансова допомога - сума коштів, надана Мінфіном у 1993 - 1998 роках позичальнику на поворотній основі за рахунок коштів державного бюджету на умовах угоди про надання бюджетної позички/фінансової допомоги; заборгованість за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою - зобов'язання перед державою, що виникають у суб'єкта господарювання, який отримав кредит, залучений державою або під державні гарантії, бюджетну позичку/фінансову допомогу на умовах, визначених кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги; прострочена заборгованість за бюджетною позичкою/фінансовою допомогою - заборгованість боржника перед державою за бюджетною позичкою/фінансовою допомогою (в тому числі за основним боргом, відсотками тощо), не погашена у строк, визначений угодою про надання бюджетної позички / фінансової допомоги.

Згідно пунктів 6, 9, 10 Порядку №174 облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою ведеться органами Державної казначейської служби у валюті бюджетної позички/фінансової допомоги, в якій вони надані. Кошти, що надходять до бюджету в рахунок погашення простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, зараховуються органами Державної казначейської служби на рахунки, відкриті згідно з бюджетною класифікацією. Державна казначейська служба на підставі зазначеної в пунктах 4 і 8 цього Порядку інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету та протягом тижня після надходження інформації, зазначеної в пункті 8 цього Порядку, інформує територіальні органи Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені, а також про розмір простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою. З метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом: інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені; нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками / фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені

У п.15 Порядку №174 встановлено, що прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.

Позивачем зазначено, що розмір заборгованості ВАТ „П'ятихатський елеватор" за бюджетними позичками 1996-1997 роки складає 2342756, 14 грн.

Разом з тим, відповідач заперечує отримання від Міністерства фінансів України бюджетних позичок за постановами Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №323 від 12.03.1996 „Про задоволення державних потреб у сільськогосподарській продукції на 1996 рік" затверджено Порядок формування обсягів і виконання закупівлі сільськогосподарської продукції та продовольства за державним замовленням у 1996 році, пунктом 7 якого передбачено, що фінансування закупівлі за державним замовленням продовольчого зерна, сортового насіння здійснюється шляхом надання бюджетної позички заготівельним підприємствам Мінсільгосппроду, а елітного насіння зернових культур відповідно науково-дослідним установам через органи Мінфіну на місцях у порядку, визначеному Мінфіном і Мінсільгосппродом та Українською академією аграрних наук. За рахунок бюджетної позички товаровиробникам відповідно до укладених контрактів надається не пізніше 5 липня поточного року аванс у розмірі не менш як 60 відсотків вартості продукції, обчисленої за цінами згідно з додатком, у тому числі 25 відсотків - протягом двох тижнів після укладення контракту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 124 від 04.02.1997 „Про задоволення державних потреб у зерні в 1997 році" затверджено Порядок формування обсягів та закупівлі зерна і сортового насіння зернових культур за державним замовленням у 1997 році, пунктом 7 якого встановлено, що фінансування закупівлі за державним замовленням продовольчого зерна і сортового насіння зернових культур здійснюється шляхом надання бюджетної позички заготівельним підприємствам ДАК „Хліб України" через органи Державного казначейства в порядку, визначеному Мінфіном, Мінсільгосппродом і ДАК "Хліб України". За рахунок бюджетної позички товаровиробникам відповідно до укладених контрактів надається не пізніше ніж 5 липня поточного року аванс у розмірі 135 гривень за 1 тонну зерна і сортового насіння. Грошові аванси надаються товаровиробникам для придбання матеріально-технічних ресурсів, оплати послуг ремонтних підприємств шляхом оплати рахунків сільськогосподарських товаровиробників та погашення інших витрат, пов'язаних з виробництвом продовольчого зерна і сортового насіння зернових культур, шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок "Урожай-97", відкритий в установах банків.

З метою виконання зазначених постанов Уряду були затверджені відповідні Порядки: спільним наказом Міністерства фінансів України та Міністерства сільського господарства і продовольства України №72/113 від 11.04.1996, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України № 265/1290 від 04.06.1996, затверджено Порядок надання і повернення бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна, елітного і сортового насіння за державним замовленням 1996 року; спільним наказом Міністерства сільського господарства і продовольства України, Міністерства фінансів України та Державної акціонерної компанії „Хліб України" №70/54/18 від 04.03.1997, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України №212/2016 від 06.06.1997, затверджено Порядок надання бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна і сортового насіння за державним замовленням 1997 року.

Відповідно до вказаних Порядків безвідсоткова бюджетна позичка надавалась відділенням державного казначейства в 1996 - 1997 роках за трьохсторонніми угодами, укладеними цими органами з заготівельним (переробним) підприємством та сільгосптоваровиробником.

Державним замовником на поставку продовольчого зерна до державних ресурсів був Мінсільгосппрод і ДАК „Хліб України", заготівельні та переробні підприємства і організації, які мали укладати з товаровиробниками (виконавцями державного замовлення) державний контракт на закупівлю зерна. При цьому надання бюджетної позички рай(міськ)фінвідділами чи органами державного казначейства здійснювалось або шляхом авансування оплати витрат сільгосптоваровиробників на закупівлю паливно-мастильних матеріалів, насіння, міндобрив, засобів захисту рослин, запчастин, сільгосптехніки, витрат на капремонт техніки та погашення установам банків заборгованості по кредитах тощо на підставі поданих товаровиробниками документів (рахунків-фактур, товаротранспортних накладних та ін.), або шляхом надання позички у вигляді матеріально-технічних ресурсів, в т. ч. зерна і кормозбиральних комбайнів. Фінансові органи забезпечували облік укладених контрактів та надання авансів в розрізі товаровиробників та заготівельних організацій, а останні забезпечували окремий облік зерна, прийнятого від товаровиробників, і проводили остаточні розрахунки з ними за поставлене зерно після відшкодування товаровиробниками суми авансу. Контроль за виконанням держконтракту (держзамовлення) покладався на Міністерство сільського господарства і продовольства України, ДАК „Хліб України" і заготівельні організації, а за наданням та поверненням бюджетних позичок - на Міністерство фінансів України, фінансові органи, органи держказначейства. Відповідальність перед фінансовими органами за підсумками проведених ними документальних перевірок несли товаровиробники (за недопоставку зерна на суму отриманого авансу) та заготівельні організації (за неповернення бюджетних позичок).

При цьому, обов'язку заготівельних (переробних) підприємств повернути до бюджету бюджетну позичку передував обов'язок сільгосптоваровиробників, як безпосередніх отримувачів авансу, поставити до державних ресурсів зерно (насіння) в кількості, що відповідає сумі отриманого авансу, для його наступної реалізації заготівельними підприємствами та отримання ними виручки, за рахунок якої і здійснюється погашення позички перед бюджетом.

Позивачем та третьою особою не було надано копій контрактів, договорів, платіжних чи інших документів, передбачених відповідними Порядками, які б підтвердили надання ВАТ „П'ятихатський елеватор" упродовж 1996, 1997 років позичок на поворотній основі за рахунок коштів державного бюджету та її неповернення у визначений строк.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

З огляду на вищевикладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційну скаргу Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2013 у справі № 2а/0470/6666/12 залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2013 у справі № 2а/0470/6666/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та порядку, передбачених статтями 236-2392 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.О. Федоров
Судді Г.К. Голубєва
В.П. Юрченко