Справа № 369/4068/15-а
Суддя: Усатов Д. Д.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/4068/15-а
Провадження № 2-а/369/238/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2015 року Києво Святошинський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Усатова Д.Д.

при секретарі: Котляр А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державного підприємство «Науково- дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» до Головного державного виконавця відділу виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 та Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, мотивуючи це тим, що відповідно до положень ст.7 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч конституційним та законодавчим гарантіям недоторканості і безпеки майнових прав і законних інтересів особи, ці права та законні інтереси позивача були грубо порушені незаконними, взаємопов'язаними, сукупними діями відповідачів - Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного правління юстиції в м.Києві ОСОБА_1 та Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м.Києві за таких обставин.

03.04.2015 року у виконавчому провадженні №46483121 відповідачем ОСОБА_1 було прийнято постанову про стягнення з боржника (позивача у цій справі) виконавчого збору в сумі 1360,00 грн. в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», яку Позивач отримав 07.04.2015 року та зараз оскаржує.

В оскаржуваній постанові відповідач зазначив, що боржнику (позивачу у цій справі) було запропоновано виконати рішення виконавчий лист Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/11764/14-ц від 09.02.2015 року в добровільному порядку в строк до 7 днів, однак позивачем у наданий строк виконавчий лист не виконано. З огляду на це, відповідач постановив стягнути з позивача виконавчий збір в сумі 1360,00 грн.

Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою відповідача, вважає її протиправною, незаконною та такою, що порушує права та інтереси позивача з огляду на наступне.

Так, 04.03.2015 р. на адресу позивача надійшов супровідний лист відповідачів №1147/3 від 12.02.2015 р. разом з постановою про відкриття виконавчого провадження №46483121 від 12.02.2015 р. на виконання виконавчого листа №369/11764/14-ц від 09.02.2015 р. про поновлення гр.ОСОБА_2 на посаді тракториста-машиніста с/г комплексу «Совки-Музичі» відділення «Совки». Відповідачами було зобовязано позивача виконати рішення суду самостійно та негайно.

05.03.2015 р. позивач направив на адресу відповідачів лист №241, яким повідомив, що в рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.02.2015 р. не вказано з якого часу позивач повинен поновити гр.ОСОБА_2 на роботі, чи з моменту пред'явлення рішення до виконання, чи з моменту звільнення ОСОБА_2, чи з моменту прийняття рішення тощо, а отже позивач не зміг самостійно негайно виконати рішення суду з підстав викладених вище.

Одночасно з цим, позивач клопотав перед відповідачем звернутись до Києво- Святошинського районного суду Київської області із заявою про роз'яснення рішення від 09.02.2015 р. на предмет того, з якого часу позивач має поновити гр. ОСОБА_2 на посаді тракториста-машиніста с/г комплексу «Совки-Музичі» відділення «Совки», та як наслідок на підставі п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» зупинити виконавче провадження. Також відповідачів було поінформовано, що позивач, не погоджуючись з вказаним вище судовим рішенням, розпочало процедуру його апеляційного оскарження, справу призначено до розгляду.

Усі зазначені факти та обставини безпідставно залишились поза увагою відповідачів.

07.08.2015 р. на адресу позивача надійшла вимога відповідача в межах виконавчого провадження №46483121 про негайне виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.02.2015 р. У вимозі зазначено, що стягувач поновляється на посаді з дня звільнення.

Одночасно з цим, внаслідок незрозумілості рішення суду та такої позиції відповідача виконання рішення унеможливлюється, оскільки згідно з п. 2.27. Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженій спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993р. днем звільнення вважається останній день роботи.

Відповідач до цього часу не звернувся до суду за роз'ясненням рішення, а питання щодо дати поновлення стягувача на роботі є об'єктивною перешкодою для правильного, вчасного та добровільного виконання судового рішення позивачем.

08.04.2015 р. листом №421 позивач вкотре звернувся до відповідача з питання незрозумілості судового рішення та необхідності у його роз'ясненні. Однак, дане питання до цього часу так і залишене без належної уваги та реагування.

14.04.2015 р. позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою на бездіяльність відповідача, що виявилась у безпідставному ігноруванні відповідачем клопотання позивача про звернення за роз'ясненням рішення суду.

У відповідності до п. 3.10 Інструкції про порядок вчинення виконавчих дій у разі, якщо резолютивна частина рішення, викладена у виконавчому документі, є незрозумілою, державний виконавець самостійно чи за поданням сторін виконавчого провадження має право звернутися о суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення чи змісту документа. Суд, який видав виконавчий документ, зобов'язаний розглянути таку заяву у 9-денний строк з дня її надходження і при необхідності дати відповідне роз'яснення рішення чи змісту документа, не змінюючи їх змісту. Про роз'яснення рішення чи змісту документа або відмову в цьому суд постановляє ухвалу.

Виконати рішення суду позивач не може через відсутність конкретного посилання судом в рішенні на певну дату для виконання, втім, відповідачами не здійснюються дії на вирішення клопотань позивача про таке звернення до суду за розясненням рішення.

Тому просив визнати протиправною постанову Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_1 від 03.04.2015 р. у виконавчому провадженні №44755346 про стягнення з Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» виконавчого збору в сумі 1360,00 грн. та скасувати постанову Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_1 від 03.04.2015 р. у виконавчому провадженні №44755346 про стягнення з Державного підприємства «Науково- дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» виконавчого збору в сумі 1360,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві у судове засідання не зявились, повідомлені про слухання справи належним чином, заперечень проти позову не подавали.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Встановлено, що 03.04.2015 року у виконавчому провадженні №46483121 відповідачем ОСОБА_1 було прийнято постанову про стягнення з боржника (позивача у цій справі) виконавчого збору в сумі 1360,00 грн. в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», яку Позивач отримав 07.04.2015 року та зараз оскаржує.

В оскаржуваній постанові відповідач зазначив, що боржнику (позивачу у цій справі) було запропоновано виконати рішення виконавчий лист Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/11764/14-ц від 09.02.2015 року в добровільному порядку в строк до 7 днів, однак позивачем у наданий строк виконавчий лист не виконано. З огляду на це, відповідач постановив стягнути з позивача виконавчий збір в сумі 1360,00 грн.

Суд вважає цю постанову відповідача протиправною, такою, що порушує права та інтереси позивача, та має бути скасована з огляду на наступне.

Так, 04.03.2015 р. на адресу позивача надійшов супровідний лист відповідачів №1147/3 від 12.02.2015 р. разом з постановою про відкриття виконавчого провадження №46483121 від 12.02.2015 р. на виконання виконавчого листа №369/11764/14-ц від 09.02.2015 р. про поновлення гр.ОСОБА_2 на посаді тракториста-машиніста с/г комплексу «Совки-Музичі» відділення «Совки». Відповідачами було зобовязано позивача виконати рішення суду самостійно та негайно.

05.03.2015 р. позивач направив на адресу відповідачів лист №241, яким повідомив, що в рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.02.2015 р. не вказано з якого часу позивач повинен поновити гр.ОСОБА_2 на роботі, чи з моменту пред'явлення рішення до виконання, чи з моменту звільнення ОСОБА_2, чи з моменту прийняття рішення тощо, а отже позивач не зміг самостійно негайно виконати рішення суду з підстав викладених вище.

Одночасно з цим, позивач клопотав перед відповідачем звернутись до Києво- Святошинського районного суду Київської області із заявою про роз'яснення рішення від 09.02.2015 р. на предмет того, з якого часу позивач має поновити гр. ОСОБА_2 на посаді тракториста-машиніста с/г комплексу «Совки-Музичі» відділення «Совки», та як наслідок на підставі п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» зупинити виконавче провадження. Також відповідачів було поінформовано, що позивач, не погоджуючись з вказаним вище судовим рішенням, розпочало процедуру його апеляційного оскарження, справу призначено до розгляду.

Усі зазначені факти та обставини безпідставно залишились поза увагою відповідачів.

07.08.2015 р. на адресу позивача надійшла вимога відповідача в межах виконавчого провадження №46483121 про негайне виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.02.2015 р. У вимозі зазначено, що стягувач поновляється на посаді з дня звільнення.

Одночасно з цим, внаслідок незрозумілості рішення суду та такої позиції відповідача виконання судового рішення унеможливлюється, оскільки згідно з п. 2.27. Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженій спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993р. днем звільнення вважається останній день роботи.

Відповідач до цього часу не звернувся до суду за роз'ясненням рішення, а питання щодо дати поновлення стягувача на роботі є об'єктивною перешкодою для правильного, вчасного та добровільного виконання судового рішення позивачем.

08.04.2015 р. листом №421 позивач вкотре звернувся до відповідача з питання незрозумілості судового рішення та необхідності у його роз'ясненні. Однак, дане питання до цього часу так і залишене без належної уваги та реагування.

У відповідності до положень Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень.

Таку ж позицію щодо юрисдикції адміністративних судів висловив Пленум Вищого спеціалізованого суду України в п. 7 Постанови №6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконаної служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

У відповідності до положень ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.ст.69-72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Зважаючи на вищевикладене, з урахуванням відсутності заперечень відповідачів проти позову, оцінивши всі докази, зібрані у справі, в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.7 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 70, 71, 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною постанову Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_1 від 03.04.2015 р. у виконавчому провадженні №44755346 про стягнення з Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» виконавчого збору в сумі 1360,00 грн.

Скасувати постанову Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_1 від 03.04.2015 р. у виконавчому провадженні №44755346 про стягнення з Державного підприємства «Науково- дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» виконавчого збору в сумі 1360,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя: Д.Д. Усатов