Справа № 808/3789/15
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року о 12 год. 45 хв.Справа № 808/3789/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Федорук І.В.

за участю представників:

позивача не зявився,

відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Токмаку Запорізької області

до Оріхівського районного споживчого товариства

про стягнення капіталізованих платежів,

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Токмаку Запорізької області (далі - позивач) до Оріхівського районного споживчого товариства (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача суму платежів, які підлягають капіталізації в розмірі 221 633,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач перебуває в стані припинення, при цьому засновниками визначений строк для заявлення кредиторами своїх вимог 17.06.2015. Вказує, що 20.04.2015 та 03.06.2015 позивач звернувся до відповідача з заявами щодо надання відповідачем капіталізованих внесків, у задоволенні якої відповідачем було відмовлено. Позивачем було призначено страхові виплати по відшкодуванню шкоди, завданої ушкодженням здоровя особам, які працювали у відповідача. Сума платежів, які підлягають капіталізації для розрахунку з потерпілими становить 221 633,12 грн. Враховуючи те, що у випадку ліквідації страхувальників фінансування Фонду здійснюється за рахунок капіталізованих платежів, представник позивача просить позов задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не зявився, 10.09.2014 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, клопотань та заяв від відповідача на адресу суду не надходило, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 районне споживче товариство (ідентифікаційний код 01751470) зареєстроване як юридична особа 21.07.1998 за адресою: Запорізька область, м. Оріхів, вул. Привокзальна, 50, - що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) субєкта підприємницької діяльності юридичної особи.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, судом становлено, що станом на час розгляду адміністративної справи у суді відповідач з 07.04.2015 знаходиться у стані припинення за рішенням засновників, головою ліквідаційної комісії є ОСОБА_2.

Судом встановлено, що строк для заявлення кредиторами своїх вимог до 17.06.2015.

20.04.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою №207 «Про грошові вимоги до боржника», в якій просив визнати грошові вимоги Фонду в розмірі 221 633,12 грн. та внести до реєстру вимог кредиторів вимоги Фонду у першу чергу. У заяві позивач зазначив, що ним було призначено страхові виплати ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які отримали трудове каліцтво.

Відповідач, листом від 07.05.2015 №8 у відповідь на заяву Фонду зазначив, що у відповідача грошові кошти на рахунках відсутні, а тому виконати грошові вимоги позивача ОСОБА_1 РСТ не має змоги. Оскільки до цього часу відповідач грошові вимоги Фонду по капіталізації не визнав та не сплатив такі платежі, позивач звернуся до суду з даним позовом.

Оцінивши надані документи та матеріали, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

З наданої до матеріалів справи постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Токмаку Запорізької області від 0828/281/281/17 від 31.01.2015 «Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01.03.2014», судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 перебуває на обліку з 14.08.2001, має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво, що сталося 09.12.1989, за висновком МСЕК від 29.05.2001 серія 2-18 АГ №098450 потерпілій встановлена стійка втрата професійної працездатності 50% та 3 група інвалідності (безстроково). Пунктом 2 зазначеної постанови передбачено, що виплати необхідно провадити з 01.03.2014 безстроково.

Крім того, з постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Токмаку Запорізької області від 0828/282/282/17 від 31.01.2015 «Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01.03.2014», судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_3 перебуває на обліку з 14.08.2001, має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво, що сталося 03.11.1994, за висновком МСЕК від 11.04.2006 серія АВ №00110 потерпілій встановлена стійка втрата професійної працездатності 2% (безстроково). Пунктом 2 зазначеної постанови передбачено, що виплати необхідно провадити з 01.03.2014 безстроково.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" №1105-ХІV та Порядком капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року за №765.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.112 Цивільного кодексу України, у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

Частиною 2 ст.1205 ЦК України встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним ст.1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом №1105-ХІV.

Основними принципами страхування від нещасного випадку, зокрема, є: своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов'язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.45 Закону №1105-ХІV, роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду.

За змістом ст. 46 Закону №1105-ХІV, фінансування Фонду здійснюється за рахунок, зокрема, внесків роботодавців та капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, наведеними нормами ЦК України та Закону №1105-ХІV передбачено обов'язок страхувальника проводити капіталізацію для продовження страхових виплат особам, потерпілим на підприємстві, протягом їх життя. Капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів, коли страхувальник припинить свою діяльність та не буде сплачувати страхові внески, при цьому, визначено обов'язок страхувальника проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації (не лише у випадку ліквідації підприємства - банкрута, але й за інших підстав, передбачених законодавством), із застосуванням порядку, який передбачений постановою Кабінету Міністрів України "Про реалізацію статей 45 і 92 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом №765.

Відповідно до абзацу другого п.1 Постанови, капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. Під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

За змістом п.3 Постанови капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем для визначення періоду, на який розраховувалася капіталізація платежів щодо осіб, яким безстроково встановлений відсоток втрати працездатності та призначені страхові виплати використано дані середньої очікуваної тривалості життя осіб, надані Державною службою статистики України від 18.07.2014 №13-10/254.

Згідно наявному у матеріалах справи розрахунку, загальна потреба в капіталізації коштів для розрахунку з потерпілими складає 221 633,12 грн.

Відповідно до п.4 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» №1105 - Фонд соціального страхування від нещасних випадків фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, в тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК.

Судом досліджено розрахунок потреби в капіталізації коштів Оріхівського РСТ для розрахунку з потерпілими, копія довідки наданої Державною службою статистики України про середню очікувану тривалість життя, копії постанов відділення ВД ФСНВ в м. Токмаку про призначення особам вказаним у позові страхових виплат та інш.

Відповідно до Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю здоров'ю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №765 (далі Порядок), під час розрахунку сум цих платежів повинні враховуватися заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати по догляду за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів та види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, необхідність сплати одноразової допомоги у зв'язку з травмою або професійним захворюванням, які можуть призвести до смерті потерпілого, а також інших виплат, передбачених законодавством.

Розрахунок медичної та соціальної допомоги по кожному потерпілому проводиться окремо, у зв'язку з чим позивачем надано таблицю відповідного розрахунку щодо кожного потерпілого.

Щомісячні страхові виплати щодо кожного потерпілого розраховуються відповідно до Тимчасових рекомендацій щодо порядку розрахунку та сплати капіталізованих платежів до Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України за наступною формулою: ПКПРПвш(грн.)= РЩВвш(грн.)х 12 місяців х СОТЖ (років), де:

ПКПРПвш- потреба в капіталізації платежів для розрахунку з потерпілим по відшкодуванню шкоди;

РЩВвш-розмір щомісячної виплати по відшкодуванню шкоди;

СОТЖ- середня очікувана тривалість життя, яка визначається за таблицею смертності та середньої очікуваної тривалості життя Держкомстату.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає правомірним проведення капіталізації платежів для продовження страхових виплат та соціальних послуг особам які потерпіли на підприємстві, а також на думку суду позивачем обґрунтовано була розрахована сума капіталізації платежів страхових виплат особам ОСОБА_5 та ОСОБА_3

На момент розгляду справи в суді, сума капіталізованих платежів у розмірі 221633,12 грн. відповідачем не визнана та не сплачена.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати суми капіталізованих платежів не надав, проти позову не заперечив, доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Токмаку Запорізької області є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Токмаку Запорізької області до Оріхівського районного споживчого товариства про стягнення капіталізованих платежів задовольнити.

Стягнути з Оріхівського районного споживчого товариства () на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Токмаку Запорізької області суму платежів, які підлягають капіталізації в розмірі 221 633,12 грн. (двісті двадцять одна тисяча шістсот тридцять три гривні 12 коп.) на р/р 0302, ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко