Справа № 2а/1770/1480/11
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Київ К/9991/6365/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівне

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 02.06.2011

та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2011

у справі № 2а/1770/1480/2011 Рівненського окружного адміністративного суду

за позовом Суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (СПД) ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у м. Рівне (ДПІ)

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.06.2011, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2011, позов задоволено.

У касаційній скарзі ДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення з підстав порушення судами норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом надати заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для визначення позивачу податкових зобов'язань з податку на додану вартість, з податку з доходів фізичних осіб та застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки № 28/17-117/НОМЕР_1 від 11.03.2011, про порушення позивачем ст.2 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (Указ № 727/98), ст.ст. 13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" (Декрет №13-92), пункту 7.1 ст.7, підпункту 9.12.1 пункту 9.12 ст.9 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (Закон №889-IV), в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб за 2008-2010 роки на суму 36052,81 грн., в т.ч., за 2008 рік на суму 12514,06 грн., за 2009 рік - 12135,87 грн., за 2010 рік - 11402,88 грн.; підпункту 7.2.1 пункту 7.2, підпунктів 7.4.3, 7.4.4, 7.4.5 пункту 7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" (Закон №168/97-ВР), в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 4156 грн., в т.ч., за березень 2008 року на 2123грн., червень 2008 року - 162 грн., III квартал 2010 року - 1871 грн. Цей висновок податкового органу обґрунтований посиланням на встановлені під час перевірки позивач обставини щодо отримання ним доходу від тих видів підприємницької діяльності, які не вказані у виданому йому свідоцтві платника єдиного податку: позивач здійснював оптову торгівлю (реалізував кондитерські вироби юридичним особам), тоді як у свідоцтві про сплату єдиного податку зазначено здійснення роздрібної торгівлі. Ці доходи,за висновком ДПІ, підлягають оподаткуванню на загальних підставах, незалежно від розміру отриманої позивачем виручки.

На підставі акту перевірки ДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення № від 23.03.2011, згідно з яким СПД ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на 38903,53 грн., з яких 36052,81 грн. - основний платіж та 2850,72 грн. - штрафні (фінансові) санкції; № від 23.03.2011, згідно з яким СПД ОСОБА_4 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 5195 грн., з яких 4156 грн. - основний платіж та 1039 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб, одержаних від здійснення підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності, до 1 січня 2012 року регулювався нормами Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", відповідно до статті 1 якого спрощена система оподаткування поширюється на фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Згідно з Указом Президента України «Про внесення змін до Указу Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 28.06.1999 № 746/99 фізична особа - платник єдиного податку сплачує єдиний податок у фіксованому розмірі, який встановлюється місцевими радами за місцем державної реєстрації цього платника залежно від виду діяльності в межах від 20 до 200 грн. на місяць, розмір єдиного податку не залежить від результатів підприємницької діяльності, тобто від розміру чистого доходу при умові, що обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) не перевищує 500 тис. грн. на календарний рік.

Відповідно до ст. 2 Указу № 727/98 доходи, отримані фізичною особою - платником єдиного податку від здійснення підприємницької діяльності, що обкладаються єдиним податком, не включаються до її сукупного оподатковуваного доходу за підсумками звітного року.

Якщо протягом календарного року фізична особа - платник єдиного податку одержує доходи від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), які перевищують граничний рівень, встановлений для спрощеної системи і на які не поширюються норми Указу № 727/98, такі доходи оподатковуються на загальних підставах згідно із Законом № 889-ІУ та розділом ІV Декрету № 13-92.

В судовому процесі встановлено, що позивач не перевищував за 2008 - 2010 роки обсяг виручки в 500 тис. грн., а кількість осіб, що перебували з ним у трудових відносинах, не перевищувала 10 осіб. Крім того, позивач не підпадає під визначення жодного суб'єкта підприємницької діяльності, дія Указу на яких не поширюється в силу вимог ст.7 Указу і пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України" від 25.03.2005 р. № 2505-ІV, а здійснюваний ним вид діяльності не є таким, що унеможливлює застосування спрощеної системи оподаткування.

Протягом 2008-2010 років СПД ОСОБА_4 сплачував максимальну ставку єдиного податку - 200 грн.

Враховуючи викладене, судами попередніх інстанцій зроблено юридично правильний висновок, що позивачем дотримано нормативно встановлені вимоги для перебування на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності впродовж зазначених років і що у ДПІ не було законних підстав для прийняття вище зазначених податкових повідомлень-рішень.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність вищенаведених висновків судів попередніх інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівне залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 02.06.2011 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2011- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев