Справа № 2а-15558/10/0470
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2012-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2011 р. Справа № 2а-15558/10/0470
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
за участю:
представника позивача представника відповідача свідка ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юс» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /0 від 08.10.2010 року, № /0 від 08.10.2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юс» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /0 від 08.10.2010 року, № /0 від 08.10.2010 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач неправомірно виніс податкові повідомлення-рішення № /0 від 08.10.2010 року на суму 437, 00 грн., № /0 від 08.10.2010 року на суму 458, 00 грн. Крім того, зазначає, що відповідачем під час перевірки правильності визначення податкового кредиту за березень, травень 2010 року не було визнано податкового кредиту за наданою позивачем інформацією у відповідних документах. Адже на думку відповідача останнім було встановлено завищення суми податкового кредиту на загальну суму 724, 83 грн., в тому числі у березні 2010 року на суму 549, 83 грн., у травні 2010 року на суму 175, 00 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування по податковій декларації за червень 2010 року на суму податку на додану вартість 458, 00 грн.

Просить суд визнати недійсними податкові повідомлення-рішення № /0 та № /0 від 08.10.2010 року як такі, що винесені з порушенням чинного податкового законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та пояснив обставини справи таким чином, як вони викладені вище.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, та пояснив, що ним під час проведення перевірки позивача були дотриманні вимоги чинного законодавства в повному обсязі. Так, була проведена позапланова виїзна перевірка позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість. Висновки, винесені за результатами перевірки відповідають дійсності, адже ґрунтуються на даних відповідних первинних, бухгалтерських та інших документах, поданих позивачем та використаних при проведенні перевірки. Крім того, з метою перевірки достовірності вказаних у них даних відповідачем були зроблені відповідні запити щодо проведення зустрічних перевірок з питань взаємовідносин із зазначеними позивачем контрагентами. Проте, відповідей не надходило. Тому, на підставі отриманих відомостей відповідачем були зроблені висновки щодо завищення суми податкового кредиту на загальну суму 724, 83 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування по податковій декларації за червень 2010 року на суму податку на додану вартість 458, 00 грн.

Крім того, під час судового засідання судом було допитано головного державного податкового ревізора-інспектора відділу перевірок відшкодування податку на додану вартість ОСОБА_5 в якості свідка, яка безпосередньо проводила перевірку позивача та також повідомила обставини, встановлені під час проведення перевірки позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності вважає необхідним у задоволенні позову відмовити повністю з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 25.08.2010 року по 27.09.2010 року відповідачем було проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю аудиторської фірми «Юс» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, напрям відшкодування у зменшення податкових зобовязань з податку на додану вартість наступних податкових періодів по декларації з податку на додану вартість за червень 2010 року, яка виникла за рахунок відємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось в період з 01.03.2010 року по 31.03.2010 року, з 01.05.2010 року по 31.05.2010 року.

За результатами проведеної перевірки позивача, відповідачем було складено ОСОБА_1 проведеної перевірки від 04.10.2010 року № 6772/23-306/23365690, відповідно до висновків якого відповідачем було встановлено завищення суми податкового кредиту на загальну суму 724, 83 грн., в тому числі у березні 2010 року на суму 549, 83 грн., у травні 2010 року на суму 175, 00 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування по податковій декларації за червень 2010 року на суму податку на додану вартість у розмірі 458, 00 грн.

Судом встановлено, що перевірка була проведена з дотриманням встановленого чинним законодавством на підставі направлення від 25.08.2010 року № 485 згідно з п. 3 ст. 11.1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», відповідно до наказу про проведення позапланової виїзної перевірки від 25.08.2010 року № 510.

На підставі вказаного ОСОБА_1 перевірки відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення № /0 від 08.10.2010 року на суму 458, 00 грн. та № /0 від 08.10.2010 року на суму 437, 00 грн.

Відповідно даних ОСОБА_1 перевірки позивачем було подано до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2010 року, згідно якої відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту становить 283, 00 грн. Досліджені були наступні документи: податкова накладна, платіжні доручення, реєстри виданих податкових накладних, оборотно-сальдова відомість по рах. 361.

Крім того, перевіркою показників, відображених в рядках 10-17 декларації за березень 2010 року встановлено, що на формування цих показників вплинуло здійснення операцій з придбання послуг звязку, сертифікації, придбання канцтоварів та пральної машини «CANDY», електрочайнику. Досліджені були наступні документи: податкова накладна, платіжні доручення, реєстри виданих податкових накладних, оборотно-сальдова відомість по рах. 631 та встановлені завищення задекларованих позивачем показників в рядках 10 та 17 декларації за березень 2010 року у сумі 549, 83 грн.

На момент виникнення спірних правовідносин між сторонами чинним був Закон України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року № 168/97-ВР, відповідно до змісту ст. 7 якого передбачено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 6.1 ст. 6 цього Закону, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Як вбачається з матеріалів справи, за період, що перевірявся з 01.03.2010 року по 30.06.2010 року видами діяльності за КВЕД позивача є 74.12.0 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку та аудиту, що підтверджується відповідною Довідкою про загальну інформацію щодо Товариства з обмеженою відповідальністю аудиторської фірми «Юс», копією Довідки № 5150 з Єдиного державного реєстру підприємства та організацій України. Проте, згідно наданих до перевірки первинних документів позивачем не доведено було подальшого використання у господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю аудиторської фірми «Юс» придбаної пральної машини.

Так, згідно пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинний на момент виникнення правовідносин між сторонами), якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у звязку з придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинний на момент виникнення правовідносин між сторонами), податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом. Пунктом 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 року № 334/94-ВР (в редакції станом на момент виникнення правовідносин між сторонами), валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Проте, використання придбаних товарів (робіт, послуг), а саме: послуг звязку, сертифікації, канцтоварів та пральної машини «CANDY», електрочайнику, дослідженими первинними документами не доведено використання останніх в господарській діяльності позивача. Крім того, відповідачем було перевірено операції позивача по податкових накладних від основних постачальників: ТОВ «ДПФ», , ТОВ «Український сертифікаційний центр», , ТОВ ТВГ «Куніца», , ТОВ «Восток Телеком», , проте відповідей на запити щодо підтвердження взаємовідносин здійснення фінансово-господарської діяльності з відповідними контрагентами не було отримано відповідачем, що підтверджується відповідним ОСОБА_1 перевірки.

Отже, аналіз норм чинного на момент виникнення правовідносин між сторонами законодавства, включення позивачем сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту за березень 2010 року є непідтвердженим первинними документами.

Крім того, відповідачем було проведено перевірку показників податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2010 року та достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2010 року.

Відповідачем було встановлено, що згідно поданої податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2010 року відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту становить 175 грн. На формування показників за травень 2010 року вплинуло включення сум по податковим накладним, що виписані підприємствами-постачальниками у попередніх періодах, що досліджено на підставі таких документів: податкові накладні, реєстри отриманих податкових накладних, акти виконаних робіт, оборотно-сальдова відомість по рах. 631. Відповідачем виявлено завищення задекларованих позивачем показників в рядках 10-17 декларації за травень 2010 року у сумі 175 грн. Також аналогічно досліджувалась правомірність включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту за травень 2010 року по податковим накладним, виписаним контрагентами, а саме: ТОВ «Восток Телеком», ЗАТ «Київ стар ДЖ.ЕС.ЕМ.», ПАТ «МТС Україна». Проте, відповідей на запити щодо підтвердження здійснення між позивачем та останніми фінансово-господарської діяльності не надходило.

Під час судового засідання позивачем надавались виписки, зроблені самостійно щодо використання послуг звязку ЗАТ «Київ стар ДЖ.ЕС.ЕМ.», ПАТ «МТС Україна». Проте, керуючись, статтею 70 КАС України, не приймає до уваги дані виписки як належні докази.

Перевіркою достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по податковій декларації за червень 2010 року виявлено, що сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобовязань з податку на додану вартість наступних податкових періодів складає 458, 00 грн., яка складається із сум податку на додану вартість, які виникли у березні 2010 року у сумі 283, 00 грн., у травні 2010 року у сумі 175, 00 грн.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинний на момент виникнення правовідносин між сторонами), платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України. Пунктом 1.8 ст. 1 вищевказаного Закону, бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Отже, судом встановлено, що первинними документами, дослідженими під час проведення перевірки відповідачем не було підтверджено правомірності включення сум податку на додану вартість за березень, травень 2010 року до складу податкового кредиту, що призвело до завищення суми податкового кредиту на загальну суму 724, 83 грн., в тому числі у березні 2010 року на суму 549, 83 грн., у травні 2010 року на суму 175, 00 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування по податковій декларації за червень 2010 року на суму податку на додану вартість у розмірі 458, 00 грн.

Крім того, вищевказані обставини підтверджуються показаннями свідка - головного державного податкового ревізора-інспектора відділу перевірок відшкодування податку на додану вартість ОСОБА_5, які в силу ст. 65, 69 КАС України є належними доказами та приймаються судом до уваги.

На підставі ст. 5, 6 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (чинний на момент виникнення правовідносин між сторонами), відповідачем правомірно були винесені податкові повідомлення-рішення від 08.10.2010 року № /0, № /0.

Отже, суд не вбачає будь-яких порушень з боку відповідача під час проведення позапланової виїзної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні даного адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юс» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /0 від 08.10.2010 року, № /0 від 08.10.2010 року - задовольнити повністю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі відкладення виготовлення постанови в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкт владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 16.02.2011 року.

Суддя ОСОБА_1