Справа № П/811/3319/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П/811/3319/14

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 серпня 2015 року

справа № П/811/3319/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від

21 жовтня 2014 року у справі №П/811/3319/14

за позовом

до відповідача

про

Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернотрансагро»

Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

визнання протиправними дій та зобов’язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зернотрансагро» (далі по тексту – позивач) звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі по тексту – відповідач), в якому просило:

- зобов'язати Олександрійську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів в Кіровоградській області відновити показники податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, задекларованих ТОВ «Зернотрансагро» за березень 2014 року, що були відкориговані в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів «Податковий блок» на підставі акту № 98/22-00-38680827 від 31.07.2014 р. «Щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин з ПАТ «Компанія Райз» та ТОВ «Європа-Транс ЛТД», їх реальності та повноти відображення в обліку за березень 2014 року».

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позові, зазначив, що висновки, викладені в акті звірки є протизаконними, безпідставними, прийнятими всупереч чинному законодавству. Відповідачем протизаконно були внесені зміни у електронній автоматизованій системі співставлення зобов’язань та податкового кредиту в розмірі контрагентів щодо податкових декларацій з податку на додану вартість за березень 2014 року.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі №П/811/3319/14 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Зернотрансагро» задоволено частково. Зобов'язано Олександрійську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів в Кіровоградській області відновити показники податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, задекларованих ТОВ «Зернотрансагро» за березень 2014 року, що були відкориговані в електронній базі даних «Автоматизована система співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів «Податковий блок» на підставі акту № 98/22-00-38680827 від 31.07.2014 р. «Щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин з ПАТ «Компанія Райз» та ТОВ «Європа-Транс ЛТД», їх реальності та повноти відображення в обліку за березень 2014 року». В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що самостійна зміна відповідачем задекларованих показників у автоматизованій системі співставлення інформаційної системи Міністерства доходів і зборів «Податковий блок» порушує права та законні інтереси позивача, оскільки декларуючи податкові зобов'язання та податковий кредит, платник податків має право, щоб задекларовані ним показники відповідали показникам, відображеним в електронній базі податкової звітності. Разом з тим, акт перевірки є службовим документом органу державної податкової служби, який підтверджує сам факт проведення перевірки, а також містить встановлені у ході проведення перевірки ті чи інші обставини та факти.

Відповідач – Олександрійська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі №П/811/3319/14 та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначив, що внесення або зміна інформації у базах інформаційних систем, які використовуються органами державної податкової служби, зокрема АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розмірі контрагентів на рівні ДПА України», не зумовлюють для платника податків будь-яких юридичних наслідків у формі виникнення або зміни права та обов’язків, оскільки внесення такої інформації не призводить до коригування (збільшення) податкових зобов’язань платник податків та не несе будь-яких негативних наслідків для платника.

Позивач та відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників сторін.

У судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

У пункті 61.1 статті 61 даного Кодексу визначено, що податковим контролем є система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 ПК).

Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

У пункті 74.1 статті 74 Податкового кодексу України зазначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

Відповідно до матеріалів справи, 31 липня 2014 року посадовою особою Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області проведено зустрічну звірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернотрансагро» щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин з ПАТ «Компанія Райз» та ТОВ «Європа-Транс-ЛТД», їх реальності та повноти відображення в обліку за березень 2014 року, результати якої оформлено актом №98/22-00-38680827 від 31 липня 2014 року.

На підставі зазначеного акту, відповідачем було внесено відомості до автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» (підсистема «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції.

Згідно з висновками Верховного суду України, викладеними у постанові від 09 грудня 2014 року (справа №21-511а14), включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації, що міститься у акті податкового органу, не створює жодних перешкод для діяльності платника податків.

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, яка не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Із пред’явленого адміністративного позову у даній справі вбачається, що сам захід податкового контролю – проведення зустрічної звірки, не є предметом оскарження та відповідних позовних вимог платником податків не заявлено.

При винесенні рішення по суті заявлених апеляційних вимог, колегія суддів керується положеннями частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. При цьому суд апеляційної інстанції не вбачає об’єктивних та обґрунтованих підстав для виходу за межі заявлених позовних вимог.

За наведених обставин, інформація, яка надійшла за результатами податкового контролю, не може бути виключена з баз даних АІС «Податковий блок» «Підсистеми автоматизованого співставлення податкових зобов’язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів», правові підстави для задоволення позовних вимог у цій частині відсутні.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації від 22 жовтня 2010 року, актом є службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу про нікчемність окремих угод є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.

Таким чином, предметом оскарження є дії чи бездіяльність службових осіб, якщо вони обмежують чи порушують права, свободи чи законні інтереси особи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскільки дії податкового органу щодо складення акту звірки не породжують обов'язкових юридичних наслідків для позивача та не впливають на його права, свободи чи законні інтереси, заявлені вимоги адміністративного позову стосовно визнання протиправними дій Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області по складенню акту зустрічної звірки № 98/22-00-38680827 є необґрунтованими та безпідставними, а отже не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції.

Вищенаведена правова позиція узгоджується із висновком Верховного суду України, викладеним у постанові від 10 вересня 2013 року у справі №21-237а13.

З огляду на вищезазначене, висновки суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог не узгоджуються з нормами матеріального права і тому суд апеляційної інстанції виходить із необхідності задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі №П/811/3319/14.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Олександрійської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області – задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року у справі №П/811/3319/14 – скасувати.

У задоволенні позову – відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу – з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко