Справа № 2а/2470/2626/12
Суддя: Бойко Оксана Ярославівна
Дата ухвалення: 2012-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2012 р. м. Чернівці Справа № 2а/2470/2626/12

12:00

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.;

за участю:

секретаря судового засідання Олійник О.В.;

представника позивача ОСОБА_1 (посвідчення);

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Прокурора Сокирянського району до Сокирянської районної ради про визнання рішення незаконним,-

СУТЬ СПОРУ:

26 жовтня 2012 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Сокирянської районної ради Чернівецької області, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення сесії Сокирянської районної ради №22/07-12 від 23.03.2012 року «Про звернення Социрянської міської ради».

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням девятої сесії шостого скликання Сокирянської районної ради №52/09-12 від 27.09.2012 року було відхилено протест прокурора Сокирянського району від 06.06.2012 року щодо скасування рішення сьомої сесії шостого скликання №20/07 від 23.03.2012 року, яким звільнено всупереч вимогами чинного законодавства КП «Сокиряни-благоустрій»від сплати втрат сільськогосподарського виробництва.

Так, в процесі проведення перевірки в порядку правозахисної діяльності, прокуратурою Сокирянського району встановлено що рішенням сесії Сокирянської міської ради від 20.10.2011 року №274/15-11, затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування комунальному підприємству «Сокиряни-благоустрій»для будівництва і обслуговування будівель, закладів комунального обслуговування в урочищі «Хімсклад»загальною площею 5,0190 га за рахунок земель резерву територіальної громади м.Сокиряни, з відшкодуванням втрат сільськогосподарського лісогосподарського виробництва.

Даним рішенням сесії також затверджено і розмір втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва в сумі 560 77 грн.

Проте, рішенням сесії Сокирянської районної ради від 23 березня 2012 року №22/07-12 «Про звернення Сокирянської міської ради»звільнено КП «Сокиряни-благоустрій»від сплати втрат сільськогосподарського виробництва спричинених вилученням сільськогосподарських угідь з земель територіальної громади м.Сокиряни, наданих в постійне користування для будівництва твердих побутових відходів в частині надходжень до районного бюджету в розмірі 84115,5 грн. А тому, дане рішення є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки прийняте з порушенням вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просили суд їх задовільнити.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення на позов, згідно яких просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у звязку з наступними обставинами.

Звільняючи КП «Сокиряни-благоустрій »від втрат сільськогосподарського виробництва сесія районної ради виходила із того, що відповідно до вимог ст.209 Земельного кодексу України втрати сільськогосподарського виробництва зараховуються на спеціальний рахунок районної ради в розмірі 15 відсотків, що становить 84115,5 грн. і районна рада є розпорядником цих коштів від сплати яких вправі звільняти відповідним рішенням сесії, що не суперечить загально правовим нормам прав власника.

Крім того, відповідач вважає що прокурор Сокирянського району, будучи присутнім на сесії Сокирянської районної ради 23.03.2012 року і знаючи про прийняте сесією рішення про звільнення КП «Сокиряни-благоустрій»від сплати втрат сільськогосподарського виробництва в сумі 84115,5 грн. пропустив встановлений ст.99 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом.

Розглянувши матеріали справи та подані документи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, проаналізувавши законодавство, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2012 року на сьомій сесії шостого скликання Сокирянська районна рада Чернівецької області постановила рішення за №22/07-12 «Про звернення Сокирянської міської ради». Даним рішення було звільнено КП «Сокиряни-благоустрій» від сплати втрат сільськогосподарського виробництва спричинених вилученням сільськогосподарських угідь із земель територіальної громади міста Сокиряни наданих в постійне користування для будівництва і обслуговування будівель, закладів комунального обслуговування полігону твердих побутових відходів в частині надходжень до районного бюджету в сумі 54115,5 грн. (а.с.4).

06 червня 2012 року прокурор Сокирянського району Чернівецької області виніс протест №71/841 на рішення сесії Сокирянської районної ради №22/07-12 від 23.03.2012 року «Про розгляд клопотання КП «Сокиряни-благоустрій»(а.с.5).

27 вересня 2012 року на девятій сесії шостого скликання Сокирянська районна рада Чернівецкьої області постановила рішення за №52/09-12 «Про протест прокурора». Даним рішенням було відхилено протест прокурора Сокирянського району про скасування рішення сесії Сокирянської районної ради №22/07-12 від 23.03.2012 року «Про звернення Сокирянської міської ради» як необґрунтований (а.с.6).

Суд погоджується з позицією прокурора, що рішення Сокирянської районної ради Чернівецької області від 23 березня 2012 року №22/07-12 «Про звернення Сокирянської міської ради»прийняте з порушенням вимог законодавства України.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні нормативно-правові акти.

Пунктом 4 Постанови КМУ №1279 від 17.11.1997 року «Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню»передбачено, що відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісових угідь для цілей, не пов'язаних із веденням сільського і лісового господарства, провадиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок, а у випадках поетапного освоєння відведених угідь для добування корисних копалин відкритим способом - у міру їх фактичного надання.

Згідно з положеннями ст.208 Земельного кодексу України передбачено, що від відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва звільняються громадяни та юридичні особи у разі використання земельних ділянок для будівництва шкіл, дошкільних закладів, державних об'єктів охорони здоров'я, культури, фізкультури та спорту, соціального забезпечення, державних об'єктів дорожнього будівництва, культових споруд релігійних організацій, кладовищ, меліоративних систем, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд, під будівництво і обслуговування жилих будинків і господарських будівель, для розміщення внутрігосподарських об'єктів сільськогосподарських, рибогосподарських і лісогосподарських підприємств, організацій та установ, для розміщення інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, видобування торфу за умови повернення земельних ділянок у стані, придатному для попереднього використання, під об'єкти і території природно-заповідного фонду, під будівництво і обслуговування об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, для залісення деградованих та малопродуктивних земель на підставі документації із землеустрою, а також всеукраїнські громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації, що фінансуються з Державного бюджету України, у разі використання земельних ділянок для будівництва реабілітаційних установ для інвалідів і дітей-інвалідів, об'єктів фізкультури, спорту та соціального забезпечення для інвалідів і дітей-інвалідів.

Таким чином, зазначеними вище нормами національного законодавства передбачено чіткий та вичерпний перелік підстав для звільнення від сплати втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва. А тому, суд вважає, що звільнення від сплати втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва внаслідок будівництва і обслуговування будівель закладів комунального обслуговування полігону твердих побутових відходів є не законною та протиправно.

Також суд звертає увагу на те, що положеннями Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»органи місцевого самоврядування, в тому числі і районні ради, не наділені повноваження щодо звільнення громадян або юридичних осіб від сплати втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва.

Крім того, суд не погоджується з позицією відповідача, що прокурор Сокирянського району, будучи присутнім на сесії Сокирянської районної ради 23.03.2012 року і знаючи про прийняте сесією рішення про звільнення КП «Сокиряни-благоустрій»від сплати втрат сільськогосподарського виробництва в сумі 84115,5 грн. пропустив встановлений ст.99 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом, у звязку з наступним.

Так, ч.4 ст.99 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до адміністративного суду встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався про рішення субєкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність субєктів владних повноважень.

Аналізуючи матеріали справи, заслухавши думку сторін по справі, суд встановив, що про порушення своїх прав позивач дізнався внаслідок одержання рішення Сокирянської районної ради Чернівецької області від 27 вересня 2012 року №52/09-2 про відхилення протесту прокурора Сокирянського району про скасування рішення сесії Сокирянської районної ради №22/07-12 від 23.03.2012 року «Про звернення Сокирянської міської ради». Позовна заява до суду надійшла 26.10.2012 року, а тому суд вважає, що позивач не пропустив строк визначений ч.4 ст.99 КАС України.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З сукупного аналізу даних правових норм, суд дійшов до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного розпорядження діяв з порушенням діючого законодавства та у спосіб, що непередбачений законом, а відповідно спірне рішення є протиправним та належить до скасування.

У відповідності до ч.2 статті 94 КАС України: Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони субєкта владних повноважень, суд присуджує х іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Оскільки під час розгляду, не були залученні свідки та не проводилось жодних експертиз, а тому суд не застосовую положення даної статті.

На підставі викладеного, керуючись 11, 71, 79, 86, 94, 158-162 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністартивний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення сьомої сесії Сокирянської районної ради №22/07-12 від 23.03.2012 року "Про звернення Сокирянської міської ради".

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Постанова в повному обсязі складена 20 листопада 2012 року.

Суддя О.Я.Бойко