Справа № 826/11441/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 серпня 2015 року № 826/11441/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Джуна»
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Джуна» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексу - відповідач) в якому просить скасувати податкове повідомлення - рішення від 16 січня 2015 року № та від 16 січня 2015 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2015 року відкрито провадження в адміністративний справі № 826/11441/15 закінчено підготовче провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 06 липня 2015 року.

У судовому засіданні 06 липня 2015 року представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову.

Керуючись приписами частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, завершив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1. статті 78, пунктів 79.1, 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Джуна» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Торгтрейдинг» () за період з 01 червня 2014 року по 30 вересня 2014 року.

За результатами перевірки складно Акт від 22 грудня 2014 року № 6790/10-08-22-02/39118572 (далі по тексту - Акт перевірки), в якому зазначено про порушення позивачем вимог:

- пункту 185.1 статті 185, пункту 1871, статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 66696,00 грн., в тому числі по періодах: липень 2014 року на суму 66696,00 грн. та завищення за від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.19) на загальну суму 241675,00 грн., в тому числв по періодах: вересень 2014 року на суму 241675,00 грн.

На підставі Акту перевірки від 22 грудня 2014 року № 6790/10-08-22-02/39118572 ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві винесла податкове повідомлення - рішення:

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 100044,00,00 грн., з яких за основним платежем у сумі 66696,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 33348,00 грн.;

- № , яким зменшено розмір від'ємнного значення суми податку на додану вартість у розмірі 241675,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним податковими повідомленнями - рішеннями від 16 січня 2015 року № та від 16 січня 2015 року № , позивач оскаржив його в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у м. Києві та ДФС України.

За результатами розгляду скарг платника податків листами Головного управління ДФС у м. Києві від 19 березня 2015 року № 4517/10/26-15-10-05 та ДФС України від 05 червня 2015 року № 11702/6/99-99-10-01-04-25 у їх задоволенні відмовлено, а податкові повідомлення - рішення від 16 січня 2015 року № та від 16 січня 2015 року № залишено без змін.

Позивач не погоджується з висновками Акта перевірки та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями - рішеннями й мотивує позовні вимоги тим, що відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження нереальності господарських відносин між ним та ТОВ «Торгтрейдинг».

Заперечення відповідача, співпадають з висновками акта від 22 грудня 2014 року № 6790/10-08-22-02/39118572.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та ТОВ «Торгтрейдинг», обставини використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

З аналізу статті 198 Податкового кодексу України вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Суд звертає увагу, що наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих постачальником/продавцем податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, у разі недоведенння реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних товарів/послуг в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Таким чином, право на податковий кредит з податку на додану вартість виникає в результаті придбання товарів і послуг з метою використання в господарській діяльності. При цьому операція з придбання повинна бути реальною, тобто повинна мати місце об'єктивна зміна складу активів платника податків.

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Досліджуючи реальність господарських операцій позивача із контрагентами -виконавцями судом встановлено наступне.

ТОВ «Джуна» зареєстровано як юридична особа Головним управлінням юстиції у місті Києві 03 березня 2014 року № 584605, ідентифікаційний код юридичної особи 39118572, що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Основним видом господарської діяльності позивача є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (КВЕД 47.11).

Згідно договору поставки від 02 червня 2014 року № 880 укладеного між позивачем (покупець) та ТОВ «Торгтрейдинг» (постачальник), останній зобов'язується поставити товар згідно із замовленням покупця, а покупець прийняти його відповідно до накладних та протоколу узгодження цін, що є невід'ємною частиною договору, та оплатити товар у строки визначені в пункту 3.2.

Моментом передачі права власності на товар є момент фізичного одержання товару Покупцем та підписання уповноваженими - представниками обох Сторін накладних, що підтверджують фактичну передачу товару від постачальника покупцеві (пункт 1.2 Договору).

Кількість і вартість товару фіксується в накладній, що виписується відповідно до попереднього замовлення Покупця й Протоколу узгодження цін на весь асортимент товару, що поставляється Постачальником. Протокол узгодження цін є невід'ємною частиною договору й повинен містити: найменування товару;

штрих-код, що відповідає стандартам (EAN) європейського товарного коду;

обсяг (вага) за одиницю;

відпускна ціна Постачальника (б/ПДВ, із ПДВ) (пункт 2.1 Договору).

Замовлення Покупця на поставку товару передаються Постачальникові в письмовій формі, по факсу, електронній пошті або в іншій формі й підтверджуються Постачальником не пізніше, ніж за і календарний день до дати поставки.

Поставка товару здійснюється Постачальником тільки за замовленням Покупця й не може бути відкоригована без узгодження з Покупцем.

Поставка товару на склад Покупця здійснюється на умовах ББР (офіційні правила Міжнародної торговельної палати Інкотермс-2010) транспортом Постачальника й за рахунок Постачальника за адресою й у строк, зазначені в замовленні й графіку поставок (пункт 2.3 Договору).

Постачальник здійснює поставку товару згідно із Графіком поставок з наданням Покупцеві наступних документів:

Видаткова накладна;

Податкова накладна;

Посвідчення про якість (копія, завірена печаткою), якщо необхідно;

Сертифікат відповідності товару вимогам Українського законодавства, що стосується якості продукції (копія, завірена печаткою) або ветеринарне свідоцтво;

Гігієнічний висновок (копія завірена печаткою), якщо необхідно (пункт 2.8 Договору).

Відсутність, часткове або несумлінне оформлення товаросупроводжуючих документів буде підставою для відмови постачальникові в прийманні наказу (пункт 2.9 Договору).

На підтвердження виконання умов названого договору, ТОВ «Джуна» надало копії договору поставки від 02 червня 2014 року № 880, видаткових накладних від 24 червня 2014 року № 2, від 01 липня 2014 року № 15, від 04 липня 2014 року № 34, від 18 серпня 2014 року № 88, від 29 вересня 2014 року № 148, від 29 вересня 2014 року № 149, від 30 вересня 2014 року № 150, податкових накладних від 24 червня 2014 року № 2, від 01 липня 2014 року № 8, від 04 липня 2014 року № 21, від 18 серпня 2014 року № 4, від 29 вересня 2014 року № 20, від 29 вересня 2014 року № 21, від 30 вересня 2014 року № 26, платіжних доручень від 25 червня 2014 року № 2398 на суму 114000,00 грн., від 25 червня 2014 року № 2399 на суму 157000,00 грн., від 25 червня 2014 року № 2400 на суму 129000,00 грн., від 27 червня 2014 року № 2679 на суму 123000,00 грн., від 27 червня 2014 року № 2680 на суму 141000,00 грн., від 27 червня 2014 року № 2681 на суму 152000,00 грн., від 27 червня 2014 року № 2682 на суму 134000,00 грн., від 27 червня 2014 року № 1920 на суму 300000,00 грн., від 02 липня 2014 року № 344 на суму 163000,00 грн., від 02 липня 2014 року на суму 137000,00 грн., від 04 липня 2014 року № 650 на суму 129000,00 грн., від 04 липня 2014 року № 651 на суму 171000,00 грн., графіків поставок до договору поставки від 02 червня 2014 року № 880, протоколів узгодження ціни, актів приймання товарів, довіреностей на отримання товарів,

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження способу поставки товару від Постачальника Покупцю, зокрема відсутні товаросупроводжувальні документи.

Також, не надано копій посвідчення про якість (копія, завірена печаткою), якщо необхідно, сертифікатів відповідності товару вимогам Українського законодавства, що стосується якості продукції (копія, завірена печаткою) або ветеринарне свідоцтво та гігієнічний висновок (копія завірена печаткою), якщо необхідно, що є обов'язковою умовою пункт 2.8 Договору поставки від 02 червня 2014 року № 880.

Наявні у матеріалах справи податкові накладні не містять інформації про посаду особи, яка їх підписала, або іншої інформації, що дала б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарських операції та наявність у неї відповідних повноважень, а відтак в силу наведених вище правових норм такі документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ.

При цьому, враховуючи навіть отримання вищезазначених товарі, не вбачається можливим встановити, яким чином останні використовувались позивачем у власній господарській діяльності та не можливо встановити доцільність їх придбанн та подальшу реалізацію придбаного позивачем у ТОВ «Торгтрейдинг» товару.

Відповідно до частини 2 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2015 року зобов'язано ТОВ «Джуна» надати суду: ліцензії (дозволи тощо), якщо передбачають види діяльності; укладені договори купівлі-продажу та інші договори, які укладені з підприємствами-контрагентами; податкові накладні, видаткові накладні та акти виконаних робіт, сертифікати, довіреності; документи, що підтверджують транспортування продукції, надання робіт (послуг); інформацію про перевізників товарно-матеріальних цінностей на всіх етапах його руху від постачальника до покупця, та здійснених розрахунків за надані послуги з транспортування та включення результатів таких операцій до податкового обліку з відповідним їх відображенням у податкових деклараціях (розрахунках, звітах тощо); форми розрахунків (грошова, вексельна, взаємозалік), стан таких розрахунків станом на кінець періоду, що перевіряється, та на дату проведення перевірки, платіжні доручення; інформацію про наявність відповідних складських приміщень, умов зберігання товарно-матеріальних цінностей, документального оформлення їх руху, проведення інвентаризації та опитування матеріально-відповідальних осіб; доказ відображення у первинних документах та документах бухгалтерського обліку проведених операцій; реєстр виданих податкових накладних з підсумками податкового зобов'язання з ПДВ за відповідні податкові періоди; оборотно-сальдові відомості по бухгалтерських рахунках 63, 37, 36, 68, 31; дані щодо зв'язку господарської операції (факту придбання товарів (робіт, послуг спорудження оснівних фондів, понесення інших витрат тощо) з господарською діяльністю підприємства; письмові пояснення щодо укладених договорів між позивачем із контрагентами-постачальниками (продавцями) із детальним зазначенням первинних документів, складених у результаті взаємовідносин, та мети придбання товарів (послуг); інші документи, що підтверджують взаємовідносини з підприємствами-контрагентами.

Проте, інших первинних документів, на підтвердження реальності придбання товарів та їх подальшого використання позивачем не надано.

Таким чином, за відсутності достатніх та допустимих доказів, позивачем не доведено реальність та мету придбання послуг, не надано доказів подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних послуг у ТОВ «Торгтрейдинг».

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого органу про порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 1871, статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами доведена правомірність та обґрунтованість прийняття спірних податкових повідомлень-рішень та акту перевірки з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «Джуна» не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судовий збір, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Законом України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня - на рівні 1218,00 грн.

Враховуючи розмір майнових вимог, позивачу, в даному випадку, за звернення до адміністративного суду із майновим позовом слід було сплатити 4872,00 грн.

Водночас, частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн., а тому, враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та розмір сплаченого судового збору, решта суми судового збору у розмірі 4384,80 грн. підлягає стягненню з позивача на користь Державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Джуна» відмовити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою «Джуна» () на користь Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 4007, код класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 4384,80 грн. (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні 80 копійок).

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник