Справа № 2а-3481/10/0970
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2010 р. Справа № 2a-3481/10/0970

м. Івано-Франківськ

Судді Чуприни О.В.

за участю секретаря судового засідання Семанюк М.П.

представника позивача: Калуської обєднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області ОСОБА_1

представника відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Івіта»не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Калуської обєднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Івіта»про стягнення заборгованості за рахунок активу боржника в сумі 3 266,35 грн.,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2010 року Калуська обєднана державна податкова інспекція в Івано-Франківській області (надалі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Івіта»(надалі - відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 3 266,35 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно в порушені статі 9 Закону України Про систему оподаткуваннята статті 3, підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4, статті 5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамидопустив заборгованість самостійно задекларованих сум з податку на прибуток підприємств в розмірі 10,00 грн., за несплату якого позивачем, в порядку статті 16 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, нараховано пеню в розмірі 0,38 грн. За неповернення відповідачем позивачу свідоцтва платника податку на додану вартість у звязку із анулюванням в березні 2010 року реєстрації відповідача як платника даного виду податку, а також не збільшення відповідачем власних податкових зобовязань з податку на додану вартість за наслідками податкового періоду, в якому відбулося таке анулювання, при наявності у нього товарних залишків та основних фондів, стосовно яких був нарахований податковий кредит у минулих податкових періодах, в порядку статті 6 того ж Закону, відповідачу донараховано податку на додану вартість за основним платежем 2000,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 770,00 грн. Загальна сума, допущеного в порушення статті 5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, податкового боргу відповідача становить 3 266,35 грн., яка ним не сплачена.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві та пояснила, що заборгованість відповідача по податкових зобовязаннях є узгодженою та підлягає стягненню в дохід бюджету.

Представник відповідача повторно у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Поштові повідомлення-виклики поверталися на адресу суду із відміткою поштового звязку за зазначеною адресою не значиться. Однак, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 20.10.2010 року юридична адреса відповідача значиться: АДРЕСА_1, Юності, м. Калуш, Івано-Франківська область, тобто адреса, за якою відправлено повістки про виклик (а.с. 36. 37). Згідно із частиною 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються : юридичним особам та фізичним особам-підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осібпідприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З огляду на вказане відповідача належним чином повідомлялося про розгляд справи, судом продовжено розгляд справи за його відсутності. Письмового заперечення проти позову відповідач не подав.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши і оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з таких мотивів.

Судом встановлено, що 20.04.1995 року виконавчий комітет Калуської міської ради Народних депутатів Івано-Франківської області проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Івіта», яке того ж дня Калуська обєднана державна податкова інспекція в Івано-Франківській області взято на облік як платника податків і зборів (а.с. 9, 10).

Закон України Про систему оподаткуваннявизначає принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 9 Закону України Про систему оподаткуванняплатники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Стаття 4 цього ж Закону визначає, що платниками податків і зборів (обовязкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обовязок сплачувати податки і збори (обовязкові платежі).

Пунктом 2.1.1 статті 2.1 Закону України Про оподаткування прибутку підприємстввизначено платників податку на прибуток з числа резидентів суб'єкти господарської діяльності, бюджетні, громадські та інші підприємства, установи та організації, які здійснюють діяльність, спрямовану на отримання прибутку як на території України, так і за її межами.

Частиною 1 статті 14 Закону України Про систему оподаткуванняподаток на прибуток підприємств віднесено до загальнодержавних податків і зборів (обовязкових платежів).

Судом встановлено, що відповідач у відповідності до Закону України Про оподаткування прибутку підприємствявляється платником податку на прибуток підприємств, яким 06.05.2010 року подано відповідачу декларацію з податку на прибуток підприємств за І квартал 2010 року, де ним самостійно обчислена сума податкових зобов'язань в розмірі 10,00 грн. (а.с. 15). На момент звернення до суду сума несплачених самостійно задекларованих податкових зобов'язань за І квартал 2010 року становить 10,00 грн. (а.с. 19).

Згідно підпункту 1.1 пункту 1 статті 1 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамиплатники податків юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

У відповідності до підпунктів 4.1.1, 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамиплатник податків самостійно обчислює суму податкового зобовязання, яку зазначає у податковій декларації, крім передбачених законом випадків.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамипередбачено, що податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Таким чином, суд приходить до висновку, що самостійно обраховані податкові зобов'язання відповідача визначені ним в податковій декларації, та які ним не сплачені, з податку на прибуток підприємств за І квартал 2010 року в розмірі 10,00 грн. є узгодженими з дня подання такої декларації.

Підпункт 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамивизначає, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Як встановлено судом, за несплату відповідачем податку на прибуток підприємств, позивачем нараховано пеню в розмірі 0,38 грн.

Підпунктом 16.1.1 пункту 6.1 статті 6 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамипередбачено, що після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до пункту 1.4. статті 1 зазначеного Закону, пеня - плата у вигляді процентів, нарахованих на суму податкового боргу (без урахування пені), що справляється з платника податків у зв'язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов'язання, обов'язок сплати якої передбачено підпунктом 1.1. пункту 1 статті 1 зазначеного Закону.

Таким чином, нарахована пеня в розмірі 0,38 грн. є податковим боргом відповідача.

В судовому засіданні вставлено, що 24.04.2008 року позивачем проведено невиїзну документальну перевірку відповідача з питань неподання свідоцтва платника податку на додану вартість. Перевіркою встановлено факт не подання (неповернення) відповідачем свідоцтва платника податку на додану вартість у звязку із анулюванням в березні 2010 року його реєстрації як платника даного виду податку, що зафіксовано в акті за № 677/1501/22191160 від 24.04.2008 року (а.с. 14).

Згідно пункту 25.2.2. Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України за № 79 від 01.03.2000 року, якщо анулювання реєстрації здійснюється за ініціативою податкового органу, платник податку зобов'язаний повернути податковому органу Свідоцтво платника податку на додану вартість та всі засвідчені копії Свідоцтва разом із супровідним листом протягом двадцяти календарних днів від дня прийняття рішення про анулювання. У цьому разі затримка в поверненні такого Свідоцтва прирівнюється до затримки в наданні податкової звітності з цього податку.

Пунктом 4.1.4. пункту 4.1 статті 4 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамивизначено, що податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період.

Згідно підпункту 17.1.1 пункту 17.1 статті 17 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамиплатник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Позивачем, на виконання повноважень, передбачених статтею 4 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, у відповідності до підпункту 17.1.1 пункту 17.1 статті 17 вказаного Закону, за виявлені порушення податковим повідомленням-рішенням за №000445150/0 від 24.04.2008 року до відповідача застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 170,00 грн. (а.с. 13), яке вручено відповідачу у відповідності до вимог абзацу 4 підпункту 6.2.4 пункту 6.2 статті 6 згаданого Закону, шляхом розміщення податкового повідомлення-рішення на дошці оголошень (а.с. 17). На час розгляду справи відповідачем застосовані до нього штрафні (фінансові) санкції в загальному розмірі 170,00 грн. ним несплачені.

Крім того, позивачем проведено невиїзну документальну перевірку відповідача з питань визнання умовного продажу по товарних залишках або основних фондах на день анулювання реєстрації відповідача як платника податку на додану вартість. За результатами перевірки складено акт за № 1053/1502/22191160 від 17.06.2008 року, яким встановлено порушення пункту 9.8 статті 9 Закону України Про податок на додану вартість, а саме : не збільшення відповідачем власних податкових зобовязань з податку на додану вартість за наслідками податкового періоду, в якому відбулося анулювання відповідача як платника податку на додану вартість, при наявності у нього товарних залишків та основних фондів, стосовно яких був нарахований податковий кредит у минулих податкових періодах. За виявлене порушення відповідачу донараховано податку на додану вартість в розмірі 2000,00 грн. (а.с. 12).

Підпунктом 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамиорганам державної податкової служби надано право самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі виявленні порушень, визначених у вказаній нормі закону, допущених платником податків і зборів.

Позивач, податковим повідомленням-рішенням за № /0 від 17.06.2008 року (а.с. 11), на підставі акта перевірки за № 1053/1502/22191160 від 17.06.2008 року, нарахував відповідачу суму податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 2000,00 грн. за основним видом платежу та засновано штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 600,00 грн., яке вручено відповідачу у відповідності до вимог абзацу 4 підпункту 6.2.4 пункту 6.2 статті 6 згаданого Закону, шляхом розміщення податкового повідомлення-рішення на дошці оголошень.

За несплату відповідачем зобовязань із податку на додану вартість, позивачем у відповідності до вимог підпункту 16.1.1 пункту 6.1 статті 6 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондаминараховано на суму несплачених податкових зобовязань пеню в розмірі 486,12 грн.

Загальна сума донарахованих відповідачу податкових зобовязань зі сплати податків і зборів, з врахуванням часткового їх погашення (сплати) на час розгляду справи, складає 3 266,35 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по відповідачу станом на 28.07.2010 року, який міститься у матеріалах справи (а.с. 19).

Відповідно підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамиподаткове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту, який передбачає процедуру апеляційного узгодження даного зобов'язання, шляхом подання скарг до вищестоящих за підпорядкуванням контролюючих органів та звернення до суду.

Оскільки, відповідачем не була порушена процедура апеляційного узгодження податкового зобов'язання, суд приходить до висновку, що нараховані позивачем податкові зобовязання по податку на прибуток приватних підприємств та податку на додану вартість в загальному розмірі 3 266,35 грн. є узгодженими.

Абзацом 3 підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамивстановлено, що у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Відповідачем, в порушення вищевказаного обов'язку погашення нарахованої суми податкового зобов'язання, в тому числі з сплати штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3 266,35 грн. не здійснено.

Відповідно до підпункту 6.2.1 пункту 6.2. статті 6 зазначеного Закону передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Судом встановлено, що позивачем відповідно до підпункту 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамибуло надіслано відповідачу 20.05.2008 року першу податкову вимогу, а 19.06.2008 року другу податкову вимогу (а.с. 18). Відповідач податкові вимоги не оскаржував у строк передбачений законом, а тому сума податкових зобов'язань у відповідності до вказаного закону є узгодженою.

Згідно підпункту 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамиузгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамиподаткове зобовязання це зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та в строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Податковий борг (недоїмка) податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що несплачене відповідачем податкове зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств, податку на додану вартість, нарахованої пені та штрафних (фінансових) санкцій в загальному розмірі 3 266,35 грн., є його податковим боргом, який ним не сплачено.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості відповідач суду не надав.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний погасити податковий борг. Наявність такого обов'язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов'язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпункт 3.1.1 пункт 3.1 статті 3 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондамивстановлює, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Івіта»податкового боргу в розмірі 3 266,35 грн. є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Івіта»(ідентифікаційний код 22191160, вул. В. Стуса, 5/83, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300) в дохід бюджету податковий борг в розмірі 3 266 (три тисячі двісті шістдесят шість) гривень 35 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

Постанова в повному обсязі складена 09.11.2010 року.