Справа № 336/8074/14-а(2-а/336/88/2015)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Наумов О.О.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"05" серпня 2015 р.справа № 336/8074/14-а(2-а/336/88/2015)
приміщення суду за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект імені Газети "Правда", 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 червня 2015 року у справі № 336/8074/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя (далі - відповідач, пенсійний орган) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначені пенсії за віком на підставі ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 06.03.2014 року. Зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії та призначити пенсію за віком з 06.3.2014 року відповідно до вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні 3 роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з 06.03.2014 року.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 червня 2015 року позов було задоволено.

Визнано протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначені ОСОБА_2 пенсії за віком на підставі ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 06.03.2014 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя провести перерахунок та призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на підставі ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 06.03.2014 року із застосуванням показника середньої загробної плати працівників зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з 06.03.2014 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що при постановлення рішення судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права.

Позивач перебуває на обліку в пенсійному органі з 02.12.2003 року. Згідно запису в трудовій книжці про прийняття позивача на посаду вчителя в ЗНВК № 63 з 04.12.2003 року та заяви про припинення виплати пенсії у зв'язку з працевлаштуванням від 05.12.2003 року пенсія за вислугу років не виплачувалась.

При досягненні позивача 60-річного віку, 07.03.2014 року він звернувся до відповідача з заявою про переведення пенсії за віком.

При перерахунку пенсії позивачем були надані довідки про заробітну плату № 193 та № 194 від 05.03.2014 року. При перевірці достовірності даних довідок було встановлено, що довідка № 193 від 05.03.2014 року не відповідає особовим рахункам по нарахуванню заробітної плати. Таким чином було скориговано дані по заробітній платі та розмір пенсії з 07.03.2014 року склав 1128.51 грн.

Суд першої інстанції зробив висновок про те, що позивачу треба призначити пенсію за віком на підставі ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 06.03.2014 року, проте позивач скористався таким правом, надавши заяву про призначення пенсії 02.12.2003 року, подальше ж звернення позивача до відповідача є вимогою про переведення його пенсії з одного виду на інший (з пенсії за вислугу років на пенсію за віком). Частина 2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить підстав для призначення пенсії, а регламентує порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач перебуває на обліку в пенсійному органі з 02.12.2003 року як отримувач пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.13).

Згідно запису в трудовій книжці про прийняття на посаду вчителя ЗНВК № 63 від 04.12.2003 року та заяви позивача про припинення виплати пенсії у зв'язку з працевлаштуванням від 05.12.2003 року, пенсія за вислугу років не виплачувалася (а.с.9, 13).

18.09.2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком та надання розрахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років (а.с.12).

Листом від 29.09.2014 року за № 399/С-1 пенсійний орган повідомив позивача про те, що відповідно до заяви позивача від 07.03.2014 року про переведення пенсії за віком, позивачу було зроблено перерахунок пенсії, та її розмір склав 1127.79 грн. При перерахунку пенсії, позивачем були надані довідки про заробітну плату № 193 та № 194 від 05.03.2014 року. При перевірці достовірності даних довідок було встановлено, що довідка № 193 від 05.03.2014 року не відповідає особовим рахункам по нарахуванню заробітної плати. Таким чином було скориговано дані по заробітній платі та розмір пенсії з 07.03.2014 року склав 1128.51 грн.

При розрахунку пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік 1197.91 грн.

В серпні 2014 року до пенсійного органу надійшли скориговані дані персоніфікованого обліку за 2003 рік, які враховуються при розрахунку пенсії, що були помилково надані відділом освіти Шевченківської районної адміністрації м.Запоріжжя в 2003 році. З урахуванням цих даних було зроблено перерахунок та розмір пенсії з 07.03.2014 року складає 1076.37 грн. (а.с.13).

Спірною по справі є вимога про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії та призначити пенсію за віком з 06.3.2014 року відповідно до вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з 06.03.2014 року.

Задовольняючи позов суд першої інстанції на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

У частині першій ст.19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно частини другої статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

Таким чином, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в 2003 році звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Що стосується заяви позивача за 2014 рік, то в даному випадку мало місце звернення за призначенням пенсії за віком згідно Закону № 1058-ІV, вперше.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у пенсійного органу під час розгляду заяви позивача в 2014 році підстав для застосування частини третьої статті 45 Законом № 1058-ІV не було.

Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить норми матеріального права у подібних правовідносинах, та для всіх судів України.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 червня 2015 року у справі № 336/8074/14-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий судя С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва