Справа № 802/2056/15-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 серпня 2015 р. Справа № 802/2056/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Віятик Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Волощук Анастасія Миколаївна

позивача: Миколюк О.А., Луговський А.С.

відповідача: Загородній Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромпереробка"

до: Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромпереробка" (далі ТОВ "Агропромпереробка" - позивач) з адміністративним позовом до Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що ТОВ "Агропромпереробка"16.03.2015 звернулось до відповідача із заявою про намір досягнення податкового компромісу по податковому повідомленню-рішенню № від 02.10.2014 року.

За результатом розгляду вказаної заяви Гайсинською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області 30.03.2015 року винесено рішення №2/22-31613995 про непогодження застосування процедури податкового компромісу до податкового повідомлення-рішення № від 02.10.2014 року про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 373035,75 грн.

З огляду на викладене, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Гайсинською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області про непогодження застосування процедури податкового компромісу №2/22-31613995 від 30.03.2015 року та зобов'язати Гайсинську ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області повторно розглянути заяву ТОВ "Агропромпереробка" від 16.03.2015 року про намір застосувати податковий компроміс.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити посилаючись на те, що у позивача були усі підстави для застосування податкового компромісу по податковому повідомленню-рішенню від 02.10.2014 №,оскільки вважає, що частина суми податкових зобов'язання сумі 319536 грн., щодо якої ТОВ "Агропромперебка" мало намір досягти податкового компромісу визначена за податкові період до 1 квітня 2014 року та у межах строків давності, що встановлених ст.102 ПК України, податкове зобов'язання не було узгоджене, тривала процедура судового оскарження.

Проти позову Гайсинська ОДПІ заперечила, мотивуючи тим, що бажання ТОВ «Агропромпереробка» досягнути податкового компромісу лише щодо частини зобов'язань, суперечить вимогам, встановленим Законом України №63-VIII, крім того, зазначае, що у визначені законодавством терміни не було сплачено 5 відсотків від суми податкового зобовязання.

Заслухавши доводи представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Заслухавши доводи представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити, виходив з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 02.10.2014 року Гайсинською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено ТОВ "Агропромпереробка" суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 373035,75 грн., у тому числі за основним платежем на суму 180511 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 192524,75 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням № від 02.10.2014 року ТОВ "Агропромпереробка" оскаржило його до Вінницького окружного адміністративного суду.

Про те, ухвалою суду від 05.06.2015 року провадження у справі № 802/3915/14-а зупинено до набрання законної сили рішення суду в адміністративній справі № 802/1485/15-а за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромпереробка" до Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області про визнання протиправною відмову застосувати податковий компроміс за податковим повідомлення-рішенням № від 02.10.2014 року, скасування рішення № 4/22-31613995 від 20.04.2015 року та зобов'язання розглянути питання щодо застосування податкового компромісу із товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромпереробка" за податковим повідомленням-рішенням № від 02.10.2014 року.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.06.2015р. по справі №802/1485/15-а задоволено клопотання позивача про відкликання позову та залишено без розгляду позовну заяву ТОВ "Агропромпереробка" до Гайсинської ОДПІ про визнання протиправною відмову застосувати податковий компроміс.

Як вбачається із матеріалів справи, 16.03.2015 року ТОВ "Агропромпереробка" подало Гайсинській ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області заяву про намір досягнення податкового компромісу по податковому повідомленню-рішенню № від 02.10.2014 року. У зазначеній заяві ТОВ "Агропромпереробка" повідомило відповідача про намір досягнення податкового компромісу щодо грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" на загальну суму 373035,75 грн., у тому числі за основним платежем на суму 180511,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 192524,75 грн., яка визначена у податковому повідомленні-рішенні № від 02.10.2014 року. (а.с.11)

30.03.2015 року Гайсинська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області прийняла рішення №2/22-31613995 щодо не погодження застосування податкового компромісу, яким не погоджено застосування податкового компромісу ТОВ "Агропромпереробка".

Зазначене рішення Гайсинської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області №2/22-31613995 від 30.03.2015 року мотивовано тим, що відсутні правові підстави для застосування податкового компромісу, відповідно до п.7 підрозділу 9-2 Розділу XX „Перехідні положення" ПК України, оскільки не передбачено можливості досягнути податкового компромісу лише щодо частини зобов'язань, суперечить вимогам, встановленим Законом України №63-VIII, крім того, зазначае, що у визначені законодавством терміни не було сплачено 5 відсотків від суми податкового зобовязання.. (а.с. 10)

Не погодившись із вказаним рішенням ТОВ "Агропромпереробка" оскаржило його до суду.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами і доповненнями), Законом України №63-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу».

Відповідно до абзацу 1 п.1 підрозділу 92 розділу ХХ ПК України, податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно п.7 підрозділу 9-2 розділу XX ПК України, процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу.

Судом встановлено, що 16.03.2015 року ТОВ "Агропромпереробка" подало Гайсинській ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області заяву про намір досягнення податкового компромісу по податковому повідомленню-рішенню № від 02.10.2014 року щодо грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 373035,75 грн., у тому числі за основним платежем на суму 180511,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 192524,75 грн., яка визначена у податковому повідомленні-рішенні № від 02.10.2014 року.

При цьому лише частина суми податкових зобов'язань, щодо якої ТОВ «Агропромпереробка» мало намір досягнути податкового компромісу, знаходилась у передбаченому для податкового компромісу періоді, а саме з липня 2013 року по березень 2014 року в сумі 319536 грн., тобто у податкових періодах до 1 квітня 2014 та у межах 1095 , що встановлені статтею 102 ПК України.

Оцінюючи доводи відповідача щодо неможливості застосування податкового компромісу, що частини податкових зобов'язань, які визначені у податковому повідомленні-рішенні, суд виходить з того абзацом 1 п.7 підрозділу 92 Розділу XX ПК України передбачено, що процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу.

З положень даної правової норми випливає, що податковий компроміс застосовується саме до правовідносин, що виникли до 1 квітня 2014 року та поширюється на «неузгоджені суми» податкових зобов'язань, які визначені у податкових повідомленнях-рішеннях.

В процесі розгляду справи будь-якого нормативного обґрунтування неможливості застосування податкового компромісу щодо частини податкових зобов'язань, які визначені у податковому повідомленні-рішенні, відповідач на вимогу суду не надав. Позиція представника відповідача про те, що закон прямо не передбачає можливості застосування податкового компромісу щодо частини податкових зобов'язань, які визначені у податковому повідомленні-рішенні, є необґрунтованою.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що ПК України не виключає можливості досягнення податкового компромісу щодо частини податкових зобов'язань, які визначені у податковому повідомленні-рішенні.

Крім того, абзацом 1 п.8 підрозділу 9-2 Розділу XX ПК України передбачено, податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

Згідно п.2 підрозділу 9-2 Розділу XX ПК України, сума заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому 95 відсотків суми заниженого податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.

Однак , заява ТОВ "Агропромпереробка" від 16.03.2015 року не відповідала вимогам, що передбачені підрозділом 9-2 розділу XX ПК України, зокрема заявником у законодавчо визначені строки не було сплачено 5 відсотків від суми заниженого податкового зобовязання.

Враховуючи вище викладені обставини, суд вважає, що в даному випадку Гайсинською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області належними та допустимими доказами доведено правомірність прийнятого рішення №2/22-31613995 від 30.03.2015 року про непогодження застосування процедури податкового компромісу.

Разом із тим, в подальшому позивачем повторно була подана до Гайсинської ОДПІ заява від 06.04.2015 року про застосування податкового компромісу та сплачено відповідну суму 5 відсотків від грошового зобов'язання, а тому з цього моменту податковий компроміс щодо зазначених податкових зобов'язань вважається досягнутим. Однак суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, а також надає оцінку тим обставинам, які існували на момент винесення оскаржуваного рішення Гайсинської ОДПІ від 30.03.2015року.

Суд також враховує позицію комітету Верховної Ради України з питань податкової та митної політики, яка викладена у листі №04-27/10-598 від 10.03.2015 року «Щодо деяких питань застосування податкового компромісу», згідно якої законом встановлено заявницький (інформаційний) характер процедури податкового компромісу щодо розміру сплати, видів податків та термінів застосування податкового компромісу щодо неузгоджених сум податкових зобов'язань, по яких не завершена процедура судового та/або адміністративного оскарження, та іншими неузгодженими податковими зобов'язаннями; отже, цими нормами чітко встановлено, що для податкових зобов'язань, які є неузгодженими внаслідок незакінчення процедури судового та/або адміністративного оскарження, та для інших неузгоджених податкових зобов'язань, до яких закон встановлює можливість застосування податкового компромісу, достатнім для застосування податкового компромісу є подання заяви про намір досягнення податкового компромісу та сплата 5 % від визначеної в ній суми без будь-яких перевірок з боку контролюючого органу; будь-яких повноважень контролюючого органу щодо відмови в застосуванні податкового компромісу у таких випадках Законом не передбачено.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, позивачем не надано достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а відповідач довів, що діяв з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України. Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, а відповідач не вказав про понесені витрати, суд не має підстав для вирішення питання щодо розподілу витрат.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя /підпис/ Віятик Наталія Володимирівна

Згідно з оригіналом:

Суддя:

Секретар