Справа № 826/7900/15
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року Справа: № 826/7900/15

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Жигіля Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Автономні джерела струму» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Автономні джерела струму» про накладення арешту на рахунки платника податків,

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ( далі - позивач ) звернулась до суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Автономні джерела струму» ( далі - відповідач ) про накладення арешту на рахунки платника податків - товариства з обмеженою відповідальністю «Автономні джерела струму» ( ).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 червня 2015 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову суду та ухвалити нову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, так як, на думку апелянта, оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Автономні джерела струму» ( далі - ТОВ «Автономні джерела струму» ) є юридичною особою та перебуває на податковому обліку Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ( далі - ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві ).

23.04.2015 р. ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві було винесено наказ «Про проведення документальної позапланової перевірки» № 748, відповідно до якого з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, керуючись пп. 78.1.11 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України, в.о. начальника управління податкового аудиту Вєтру Л.B. у зв'язку з отриманням постанови про призначення позапланової перевірки від 25.03.2015 р. необхідно забезпечити проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Автономні джерела струму» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України під час здійснення фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2010 р. по 31.03.2015 р. із визначенням тривалості перевірки з 23.04.2015 р. на 10 робочих днів.

Підставою для винесення зазначеного наказу стала постанова Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України про призначення документальних позапланових перевірок за додержанням вимог податкового та митного законодавства від 25.02.2015 р. щодо переліку суб'єктів господарювання, серед яких, зокрема вказано ТОВ «Автономні джерела струму», винесена в рамках кримінального провадження № 0000369 за підозрою ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України.

На підставі вказаного вище наказу «Про проведення документальної позапланової перевірки» від 23.04.2015 р. № 748 старшому державному інспектору Коваль А.В. та головному державному ревізору-інспектору Вихор І.В. були видані направлення на перевірку ТОВ «Автономні джерела струму» № 808/26-50-22-06 та № 807/26-50-22-06.

28.04.2015 р. вказаними посадовими особами податкового органу було здійснено виїзд на адресу ТОВ «Автономні джерела струму»: м. Київ, вул. Новопирогівська, 50 для проведення перевірки.

Головному бухгалтеру товариства ОСОБА_6 були пред'явлені наказ про призначення перевірки від 23.04.2015 р. № 748, направлення на проведення перевірки та службові посвідчення.

Через те, що уповноважена особа ТОВ «Автономні джерела струму», а саме головний бухгалтер ОСОБА_6, відмовилась від підпису щодо отримання копій наказу і направлень на перевірку, а також не допустила перевіряючих до її проведення, посадовими особами податкового органу було складено акт відмови від 28.04.2015 р. № 225/3-26-50-22-06 та акт про неможливість розпочати перевірку ТОВ «Автономні джерела струму» у зв'язку з відмовою у допуску до перевірки від 28.04.2015 р. № 224/3-26-50-22-06, в яких зафіксовано зазначені обставини.

У зв'язку з не допуском податкового органу до проведення перевірки без поважних причин 28.04.2015 р. начальник управління податкового аудиту ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві Міхонік С.А. подав заступнику начальника ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві Поліщук С.В. звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків - ТОВ «Автономні джерела струму».

29.04.2015 р. заступником начальника ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві Поліщук С.В. прийнято рішення № 7845/10/26-50-22-06 про застосування адміністративного арешту майна платника податків - ТОВ «Автономні джерела струму».

З метою накладення арешту на кошти на рахунках відповідача ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що посадових осіб ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві не було допущено до проведення документальної виїзної перевірки ТОВ «Автономні джерела струму» за наявності законних підстав для її проведення.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України та Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пп.78.1.11, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України закріплено, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, в разі отримання судового рішення суду ( слідчого судді ) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесеної ними відповідно до закону.

Приписами пунктів 78.4, 78.5 статті 78 ПК України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: - направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; - копії наказу про проведення перевірки; - службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з п.п. 81.2, 81.3 ст. 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов'язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

У п. 94.1 ст. 94 ПК України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків застосовується в разі, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Пунктом 94.6 ст. 94 ПК України регламентовано, що керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для накладення арешту на рахунки платника податків є не допуск ним посадових осіб контролюючого податкового органу до проведення перевірки без поважних причин.

При цьому, слід враховувати, що поважними причинами у даному випадку є недотримання податковим органом порядку проведення перевірки, який включає в себе пред'явлення уповноваженій особі підконтрольного суб'єкта господарювання: 1) наказу про призначення перевірки; 3) направлень на її проведення; 3) службових посвідчень осіб, які вказані у таких направленнях. Саме ці обставини у їх сукупності є належною підставою, яка надає право посадовим особам контролюючого податкового органу приступити до перевірки платника податків.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає, що оскільки позивачем було дотримано вимоги податкового законодавства щодо порядку проведення перевірки відповідача, зокрема пред'явлено уповноваженій особі товариства - головному бухгалтеру ОСОБА_6 копію наказу про призначення перевірки, направлення на її проведення та службові посвідчення перевіряючих осіб контролюючого податкового органу, а відповідач не допустив податковий орган до проведення перевірки за відсутності жодних поважних причин, то в даному випадку наявні достатні і необхідні правові підстави для задоволення даного адміністративного позову та накладення арешту на рахунки ТОВ «Автономні джерела струму».

При цьому, доводи апелянта про те, що перевіряючі особи контролюючого податкового органу відмовились від підпису в журналі перевірок ТОВ «Автономні джерела струму», що на думку апелянта, є підставою для не допуску податкового органу до проведення перевірки, колегія суддів вважає безпідставними, так як жодною нормою чинного законодавства не регламентовано зобов'язання перевіряючих осіб податкового органу розписуватися в журналі перевірок підприємства, а також законодавством не передбачено право платника податків не допускати податковий орган до перевірки за таких обставин.

Посилання апелянта на те, що в суді першої інстанції старший державний інспектор Коваль А.В. пояснила, що підприємство не було повідомлено про перевірку, спростовуються матеріалами справи, зокрема технічним записом судового засідання, який міститься в матеріалах справи, складеними позивачем актом відмови від 28.04.2015 р. № 225/3-26-50-22-06 та актом про неможливість розпочати перевірку ТОВ «Автономні джерела струму» у зв'язку з відмовою у допуску до перевірки від 28.04.2015 р. № 224/3-26-50-22-06, з яких вбачається, що головному бухгалтеру ТОВ «Автономні джерела струму» було пред'явлено наказ про призначення перевірки, направлення на її проведення та службові посвідчення уповноважених осіб контролюючого податкового органу.

Твердження апелянта про те, що уповноважені особи контролюючого податкового органу не пред'явили головному бухгалтеру товариства постанову слідчого ГПУ про призначення перевірки, на підставі якої було прийнято наказ про її проведення від 23.04.2015 р. № 748, колегія суддів вважає такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, оскільки податковим законодавством, зокрема п. 81.1 ст. 81 ПК України, регламентовано виключний перелік документів, які є підставою для проведення перевірки платника податків та які повинні пред'являтися його уповноваженій особі перед її проведенням, а саме: наказ про призначення перевірки, направлення на її проведення та службове посвідчення перевіряючого. Тож, постанова слідчого про призначення перевірки, яка є підставою для винесення відповідного наказу до цього переліку не належить, а отже, й не мала бути пред'явлена відповідачу.

Більш того, апеляційний суд звертає увагу на те, що така постанова слідчого стала підставою для винесення наказу, а не безпосередньо для проведення перевірки, водночас, наказ про призначення перевірки від 23.04.2015 р. № 748 не є предметом оскарження в межах даної адміністративної справи.

Посилання апелянта на те, що ТОВ «Автономні джерела струму» було складено акт про відмову в допуску до проведення виїзної позапланової перевірки, в якому, зокрема зафіксовано факт відмови інспектора ДПІ у Голосіївському районі ОСОБА_2 від підпису в журналі реєстрації перевірок товариства, не надання постанови про призначення перевірки, а також, що інспектор не представилась та не пред'явила службове посвідчення і направлення на перевірку, колегія суддів вважає таким, що не може бути прийняті до уваги, оскільки по-перше, у вказаному акті не зазначено дату його складання, міститься підпис лише головного бухгалтера ОСОБА_6, по-друге, зазначені в ньому відомості спростовуються матеріалами справи, на чому було наголошено вище, а по-третє, твердження про те, що інспектор не представилась і не надала службове посвідчення, взагалі викликають непорозуміння, яким чином уповноваженій особі товариства стало відомо її прізвище, ім'я та по батькові, що вказані в цьому акті.

Доводи апелянта щодо неправомірності самого наказу про призначення перевірки та щодо звернення товариства з позовом про його оскарження в межах іншої судової справи колегія суддів вважає не обґрунтованими та безпідставними, оскільки в даному випадку наказ не є предметом судового оскарження і в межах даної справи судом перевіряються підстави для накладення арешту на рахунки платника податків, а не безпосередньо законність вказаного наказу.

Таким чином, дослідивши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Автономні джерела струму» підлягає залишенню без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 червня 2015 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Автономні джерела струму» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 06.08.2015 р.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.