Справа № 221/1374/15-а
Суддя: Жаботинська Світлана Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ромахов В.І.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року справа №221/1374/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Жаботинської С.В., суддів Василенко Л.А., Васильєвої І.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 24 червня 2015 року у справі № 221/1374/15-а (головуючий І інстанції Ромахов В.І.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області про визнання незаконною відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною відмову відповідача, щодо перерахунку пенсії, скасувати рішення останнього № 986 від 28.04.2015 року та зобов'язати відповідача провести з 01.05.2015 року перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи з розрахунку 81% від заробітної плати з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, які враховуються при обчисленні пенсії та з яких сплачено страхові внески з урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України «Про державну службу», в редакції яка діяла на час призначення пенсії позивачу.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що їй, як державному службовцю повинна бути перерахована пенсія з урахуванням отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення, на соціально-побутові потреби та індексації заробітної плати, оскільки з цих виплат сплачено страхові внески.

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 24 червня 2015 року позовні вимоги задоволені. Визнано незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області, щодо перерахунку пенсії позивачу з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, із розрахунку 81% заробітної плати. Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області № 986 від 28.04.2015 року про відмову в перерахунку пенсії по заробітній платі. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області провести перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» ( в редакції, що діяла станом на час призначення пенсії), виходячи з розрахунку 81% від заробітної плати з усіх складових заробітної плати (отриманих виплат), що повинні входити у розрахунок пенсії, а саме: з урахуванням у складі заробітної плати сум матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які буди нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням фактично сплачених сум, починаючи з 01.05.2015 року.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застраховною особою виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застраховної особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскільки матеріальна допомога є одноразовою виплатою і не зазначена в переліку складових заробітної плати, передбачених ст. 33 Закону України «Про державну службу», то вона не включається до заробітку, що враховується при перерахунку пенсії державним службовцям. Також, зазначає, що індексація грошових доходів державного службовця не враховується при обчисленні йому розміру пенсії. Крім того, посилається на лист ВАСУ від 14.08.2008 року № 1406/100/13-08. Вказує на те, що Закони України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про державну службу» мають рівну юридичну силу, тому відсутні підстави для застосування норм, зазначених у першому, ігноруючи норми іншого.

Відповідно до зазначеного вважає, що дії Управління при призначенні пенсії позивачу були правомірними.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає останні необґрунтованими, а постанову суду такою, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що

позивачка є пенсіонером, отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», перебуває на обліку у відповідача, що підтверджується пенсійним посвідченням ( а.с. 7).

При призначенні пенсії позивачці не були враховані указані в довідці № 214 інші виплати, а саме матеріальна допомога та індексація заробітної плати. З усіх спірних сум були сплачені внески до УПФУ ( а.с. 20-22).

21 квітня 2015 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки № 214, але рішенням від 28.01.2015 року № 986 останній відмовив у перерахунку ( а.с. 8).

При вирішенні спору колегія суддів виходить з правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка відповідно до статті 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» ( далі - Закон № 3723- XII) (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1 % заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР "Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про необхідність врахування при перерахунку пенсії позивачу сум всіх виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, оскільки перевага має надаватись не положенням Законів України № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати ( доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Волноваського районного суду Донецької області від 24 червня 2015 року у справі № 221/1374/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через пґять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя: С.В.Жаботинська

Судді: Л.А.Василенко

І.А.Васильєва