Справа № 826/1505/15
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1505/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

06 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гнідіній М.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2,

від відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Тимошенка Костянтина Володимировича Матієвська В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Тимошенка Костянтина Володимировича, за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач -1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Тимошенка Костянтина Володимировича (далі по тексту - відповідач 2), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача 2 щодо невнесення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором строкового банківського вкладу від 26 травня 2014 року №2630/09/185364, укладеного між ОСОБА_6 та публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк»;

- визнати протиправною бездіяльність Фонду щодо невнесення позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за договором строкового банківського вкладу від 26 травня 2014 року №2630/09/185364, укладеного між ОСОБА_6 та публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк»;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Тимошенка Костянтина Володимировича включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, шляхом надання до Фонду інформації стосовно доручення позивача до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк», яким необхідно здійснити виплати відшкодування у межах ліміту 200 000,00 грн.;

- зобов'язати Фонд включити позивача до загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами в публічному акціонерному товариству «Міський комерційний банк» за рахунок Фонду за договором строкового банківського вкладу від 26 травня 2014 року №2630/09/185364, укладеним між ОСОБА_6 та публічним акціонерним товариством «Міський комерційний банк».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та постановити нову, якою позов задовольнити.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийняте з помилковим застосуванням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч. 6 ст. 12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зупинення провадження у справі з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є оскарження рішень та дій відповідачів, що пов'язані з відшкодуванням позивачу коштів за договором банківського вкладу за рахунок Фонду.

Обґрунтовуючи вимоги адміністративного позову, позивач, зокрема, посилається на ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до положень якої Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом.

В доводах щодо правомірності оскаржуваних рішень та дій відповідачі зазначають про необхідність застосування до спірних правовідносин положень ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо визнання договорів банківського вкладу, укладених фізичними особами з банком, що перебуває в стані ліквідації, нікчемними.

Таким чином, при вирішенні справи судом застосуванню підлягають положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким згідно преамбули цього Закону встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 156 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.04.2015 р. зупинено провадження у справі № 826/9693/13-а за позовом ОСОБА_7 до Національного банку України про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення шкоди та вирішено звернутись до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Приймаючи рішення про необхідність звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд касаційної інстанції виходив з того, що, на думку колегії суддів, попри встановлену мету Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України (ст. 2 Закону), його практичне застосування до неплатоспроможних банків ставить вкладників банку в нерівні умови при відшкодуванні депозитних коштів, допускає застосування до неплатоспроможних банків різних підходів в зобов'язальних відносинах з кредиторами та позичальниками банку.

У даному спорі договір банківського вкладу між позивачем та банком був укладений до набрання чинності деяким положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які стали підставою для визнання договору нікчемним і позбавлення вкладника права на відшкодування коштів за рахунок Фонду. Цим самим створено умови позбавлення громадян права на розпорядження своєю власністю, гарантованого ст. 41 Конституції України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КАС України у разі виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 13 від 03.07.2015 «Про звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України» постановлено звернутися до Конституційного Суду України з відповідним конституційним поданням.

Зважаючи на те, що предметом даного закону є встановлення правових, фінансових та організаційних засад функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, визначення повноважень та функцій Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (у відповідності до ст. 1 Закону № 4452), колегія суддів приходить до висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Керуючись ст. ст. 156, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Зупинити апеляційне провадження в адміністративній справі № 826/1505/15 за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Тимошенка Костянтина Володимировича, за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді І.О. Грибан
О.А. Губська

Повний текст ухвали виготовлено 06.08.2015