Справа № 2-а-6339/11
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2011-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-6339/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 вересня 2011 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправними, зобовязання провести перерахунок і виплату щорічної допомоги на оздоровлення,

в с т а н о в и в :

05 травня 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області (далі ОСОБА_4 ПСЗН), у якому зазначала, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії А № 002942.

Відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи їй повинна виплачуватись щорічна допомога на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, яка виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

За 2009 і 2010 роки зазначена щорічна допомога на оздоровлення їй як інваліду ІІ групи виплачена в розмірі по 120 грн., що суперечить вимогам закону.

Листом від 22 лютого 2011 року № 1158 відповідач ОСОБА_4 ПСЗН у перерахунку та доплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 і 2010 роки їй відмовило, обґрунтовуючи свої дії посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами, вважає, що при виплаті їй щорічної допомоги на оздоровлення відповідач ОСОБА_4 ПСЗН повинно керуватися положеннями ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Просила визнати дії відповідача ОСОБА_4 ПСЗН щодо невиплати їй щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, визначеному ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи протиправними, зобовязати відповідача ОСОБА_4 ПСЗН провести перерахунок і виплатити їй щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 і 2010 роки згідно із ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_4 ПСЗН у судове засідання теж не зявилося, про дату, час і місце судового розгляду повідомлене належним чином, про причини неявки суд не повідомило.

У запереченнях проти позову зазначало, що позивачу ОСОБА_3 щорічна одноразова допомога на оздоровлення за 2009 і 2010 роки у сумі по 120 грн. визначена на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562,що ґрунтується на положеннях ст. ст. 62, 63 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За 2009 рік щорічна допомога на оздоровлення позивачу виплачена у жовтні 2010 року, за 2010 рік у листопаді 2010 року.

Виходячи з наведеного, просило відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік у звязку із пропуском строку звернення до суду, а за 2010 рік у звязку з безпідставністю позовних вимог.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд вважає, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії А № 002942, вкладкою до нього № 160335.

Згідно із ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції Закону № 230/96-ВР від 06 червня 1996 року) щорічна допомога на оздоровлення інвалідам ІІ групи виплачується в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким текст ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було викладено в новій редакції та встановлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому позивач має право на виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

Із заперечень відповідача ОСОБА_4 ПСЗН проти позову ОСОБА_3 вбачається, що щорічна разова допомога на оздоровлення за 2009 рік позивачу виплачена у жовтні 2010 року, за 2010 рік у листопаді 2010 року в сумі по 120 грн. Розмір цієї допомоги на оздоровлення відповідачем визначений на підставі постанови Кабінету Міністрів України Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12 липня 2005 року № 562.

У ч. 4 ст. 9 КАС України встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд вважає, що при вирішенні даного спору та визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення застосуванню підлягає ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не розмір, визначений вказаною постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 562.

Згідно із ч. ч. 5, 7 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

У ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

З позовної заяви вбачається, що до суду з позовом ОСОБА_3 звернулася 05 травня 2011 року, допомога на оздоровлення за 2009 рік позивачу виплачена у жовтні 2010 року, що свідчить про пропуск нею шестимісячного строку звернення до адміністративного суду щодо вказаних вимог. Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду позивачем не подавалась.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи положення ст. ст. 99, 100 КАС України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 щодо перерахунку і виплати щорічної допомоги на оздоровлення підлягають задоволенню частково лише за 2010 рік.

На підставі ст. ст. 19, 152 Конституції України, ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст. ст. 8, 9, 69, 71, 86, 99, 100, 128, 159 163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо відмови ОСОБА_3 у перерахунку та доплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік протиправними.

Зобовязати ОСОБА_4 праці та соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області провести ОСОБА_3 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік згідно із ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку пяти мінімальних заробітних плат станом на листопад 2010 року і виплатити недоотриману суму допомоги.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дутчак І.М.