Справа № 817/911/13-а
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2013-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/911/13-а

29 березня 2013 року 14год. 45хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Деркач Н.А. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 підприємства "Ніка - Ойл"
до Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Ніка-Ойл» (далі ПП «Ніка-Ойл») звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області (далі ДПІ у м. Рівному) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що висновки ДПІ у м. Рівному про завищення позивачем податкового кредиту по взаємовідносинах з ПАТ "Рівнеголовпостач" за листопад 2011 р. на суму 1660,73 грн., за грудень 2011 р. на суму2594,97 грн., за січень 2012 року на суму 3199,88 грн., за лютий 2012 р. на суму 2803,50 грн., за березень 2012 р. на суму 3272,91 грн., за квітень 2012 р. на суму 3771,87 грн., за травень 2012 р. на суму 4126,53 грн. є безпідставними та необґрунтованими.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та суду пояснив, що відповідачем проведено документальну невиїзну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за період з 02.11.2011 по 12.09.2012, за наслідками якої складено акт від 22.10.2012 №655/15-200/36650429. На підставі вказаного акта перевірки прийнято оспорювані податкові повідомлення-рішення. Вказав, що результати акта перевірки про включення товариством до податкового кредиту сум ПДВ за наслідками господарських операцій з Публічним акціонерним товариством "Рівнеголовпостач" (далі - ПАТ "Рівнеголовпостач"), яке з 02.11.2011 змінило назву з Відкритого акціонерного товариства "Рівнеголовпостач" та не провело перереєстрацію платника податку на додану вартість у зв'язку із зміною його назви, є необґрунтованими. Зазначив, що контрагент позивача не змінював назву товариства, а здійснив приведення діяльності товариства у відповідність до норм Закону України "Про акціонерні товариства" від 17.09.2008 №514-VI (далі - Закон №514-VI). Тобто зміну найменування типу акціонерного товариства з відкритого на публічне, що не є перетворенням та не потребує застосування процедури припинення, а тому не зобов'язує таке товариство до зміни коду ЄДРПОУ та індивідуального податкового номера. Вважає, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит. Просив позов задовольнити повністю.

ДПІ у м. Рівному позовні вимоги не визнала повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник відповідача у судовому засіданні надала пояснення, які співпадають з позицією, що викладена в письмових запереченнях, та, зокрема, пояснила суду, що контрагентом позивача ПАТ "Рівнеголовпостач" з 02.11.2011 проведено зміну організаційно-правової форми, а саме: змінено назву з Відкритого акціонерного товариства "Рівнеголовпостач" (далі - ВАТ "Рівнеголовпостач") на ПАТ "Рівнеголовпостач", однак у порушення вимог Положення про реєстрацію платника податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011 №1394, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.11.2011 за №1369/20/07 (далі - Положення №1394), не проведено перереєстрацію платника податку на додану вартість у звязку зі зміною назви платника. Так, відповідно до п.4.1 Положення №1394 свідоцтво платника ПДВ підлягає заміні. Оскільки ПАТ "Рівнеголовпостач" не проведено перереєстрацію у встановленому порядку та не змінено свідоцтво платника ПДВ, то податковий орган вважає неправомірним виписування контрагентом позивача податкових накладних в період з 02.11.2011 по 12.09.2012 і відповідно незаконним формування податкового кредиту на підставі таких накладних. Вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення є правомірним. Просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що уповноваженою особою відповідача в порядку п.79.1, 79.2 ст.79 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України), проведено документальну невиїзну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності ПП «Ніка-Ойл» з податку на додану вартість за період з 02.11.2011 по 12.09.2012, за наслідками якої складено акт від 22.10.2012 №655/15-200/36650429 (а.а.с.6-8).

Відповідно до висновків вказаного акта перевірки дані документальної невиїзної перевірки свідчать про завищення ПП «Ніка-Ойл» податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 02.11.2011 по 12.09.2012 на 21 432,00грн. - відповідальність платника передбачена пунктом 123.1 статті 123 розділу ІІ ПК України. За наслідками перевірки позивачу збільшується сума, що за результатами звітного (податкового) періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету на 7899,00грн. та зменшується сума, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 13533,00грн. (а.с.8).

Зі змісту акта перевірки від 22.10.2012 №655/15-200/36650429 вбачається, що контрагент позивача (код ЄДРПОУ 0454276) з 02.11.2011 змінив назву з ВАТ "Рівнеголовпостач" на ПАТ "Рівнеголовпостач", проте не провів перереєстрацію платника податку на додану вартість, не змінив свідоцтво платника ПДВ, а тому виписані вказаним підприємством у період з 02.11.2011 по 12.09.2012 податкові накладні є неправомірними. Відповідно, ПП «Ніка-Ойл» незаконно сформовано податковий кредит на підставі таких податкових накладних.

На підставі акта перевірки від 22.10.2012 №655/15-200/36650429 ДПІ у м. Рівному прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- за № від 07.12.2012 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3273,00 грн.;

- за № від 07.12.2012 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2804,00 грн.;

- за № від 07.12.2012 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3200,00 грн.;

- за № від 07.12.2012 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1661,00 грн.;

за № від 07.12.2012 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2595,00 грн.;

за № від 07.12.2012 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 7899,00 грн. основного платежу та 1974,75 грн. штрафних санкцій (а.с.9-14).

Судом встановлено, що 03.01.2011 року між ПТ «Рівнеголовпостач» (Орендодавець) та ПП «Ніка-Ойл» (Орендар) укладено договір оренди складу пально-мастильних матеріалів №38-31 та 03.01.2012 року укладено договір оренди складу пально-мастильних матеріалів №38-26.

За господарськими операціями з поставки послуг оренди вищевказаним контрагентом-постачальником позивачу виписані податкові накладні від 30.11.2011 р. №63 (продавець ПАТ «Рівнеголвпостач», індивідуальний податковий номер 63, номер свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ 24903544) на суму 9964,37 грн. (у т.ч. ПДВ 1160,27 грн.), від 26.12.2011 р. №50 на суму 2000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 183,33 грн.), від 23.01.2012 року №36 на суму 2000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 333,33 грн.), від 31.01.2012 рр. №53 на суму 17 199,27 (у т.ч. ПДВ 2866,72), від 16.02.2012 р. №41 на суму 2000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 333,33 грн.), від 24.02.2012 р. №57 на суму 4000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 667,67 грн.), від 29.02.2012 р. №65 на суму 10821,02 грн. (у т.ч. ПДВ 1803,50 грн.), від 30.03.2012 р. №89 на суму 19 637,45 грн. ( у т.ч. ПДВ 3272,90 грн.), від 05.04.2012 р. №22 на суму 2000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 333,33 грн.), від 25.04.2012 р. №70 на суму 3000,00 грн. ( у т.ч. ПДВ 500,00 грн.), від 28.04.2012 р. №96 на суму 4361,20 грн. (у т.ч. ПДВ 771,87 грн.), від 25.05.2012 р. №58 на суму 3000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 500,00 грн.), від 31.05.2012 р. №75 на суму 21 759,21 (у т.ч. ПДВ 3626,54 грн.) (а.с.29-53).

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України);

ї) номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України.

Згідно з п.201.2 ст.201 ПК України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Відповідно до вимог Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 №1379, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №1333/20071 (далі - Порядок №1379), податкову накладну заповнює особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість (пункт 1). Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена у цьому пункті.

Виписані для позивача податкові накладні від 09.11.2011 №21 та від 20.12.2011 №41 повністю відповідають вимогам ПК України та Порядку №1379.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив, що контрагент позивача ВАТ "Рівнеголовпостач" у встановленому порядку був зареєстрований платником податку на додану вартість, йому присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість, який після перереєстрації змінений не був.

Товарність господарських операцій податковим органом не заперечується.

Дослідженням обумовлених податкових накладних встановлено, що реквізит "найменування" продавця (постачальника) послуг заповнений у відповідних періодах з урахуванням відомостей про зміну найменування постачальника.

Таким чином, судом не встановлено визначених податковим законодавством підстав, за яких податкові накладні, виписані позивачу обумовленим контрагентом-постачальником, можуть вважатися недійсними. Обов'язкові реквізити, зазначені в п.201 ст.201 Податкового кодексу України, є заповненими. Контрагент-постачальник на час виписки податкових накладних був зареєстрований платником податку на додану вартість.

Суд не бере до уваги доводи відповідача з приводу того, що у зв'язку зі зміною організаційно-правової форми ПАТ "Рівнеголовпостач" був зобов'язаний змінити свідоцтво платника ПДВ, а невчинення вказаних дій є підставою для неврахування податкового кредиту покупця (позивача) та вважає за доцільне зазначити наступне.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 29.01.2013 року в справі №2а/1770/4474/2012, залишеною без змін Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2013 року встановлено, що згідно з протоколом чергових загальних зборів акціонерів ВАТ "Рівнеголовпостач" від 15.07.2011 №17, ПАТ «Рівнеголовпостач» здійснював приведення діяльності товариства у відповідність до норм Закону №514-VI, у результаті чого було змінено найменування типу товариства (з відкритого на публічне), внесено зміни до його установчих документів та Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Судом встановлено, що зміни організаційно-правової форми ПАТ «Рівнеголовпостач» у даному випадку не відбулося, а отже, зареєстрований у встановленому порядку платник податку на додану вартість в разі виникнення підстав для перереєстрації до отримання нового свідоцтва платника ПДВ використовує реквізити старого свідоцтва платника ПДВ на законних підставах.

Таким чином, у суду є наявні всі правові та законні підстави вважати, що необґрунтованими є висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 22.10.2012 №655/15-200/36650429 про неправомірність виписки ПАТ «Рівнеголовпостач» податкових накладних по господарських операціях з ПП «Ніка-Ойл» за період з 02.11.2011 р. по 12.09.2012 р. та відповідно незаконність формування позивачем податкового кредиту на підставі вказаних податкових накладних.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Такі обставини, (тобто ті, що встановлені в судовому рішенні іншого суду, яке набрало законної сили (ч.1, ч.4 ст.72 КАС України)) є преюдиційними.

Відтак, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи лише за умови, що в ній беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Якщо ж сторона чи третя особа заперечує проти таких обставин, то суд повинен переконатися у тому, що така сторона чи третя особа брала участь у справі, рішення у якій є преюдиційним (обов'язковим для врахування). У протилежному випадку суд повинен їй надати можливість спростувати такі обставини з посиланням на докази і може не застосовувати правила частини першої статті 72 КАС України.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення відповідно до ч.5 ст.254 КАС України, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що ДПІ у м. Рівному не доведено правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень за № від 07.12.2012 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3273,00 грн., за № від 07.12.2012 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2804,00 грн., за № від 07.12.2012 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3200,00 грн., за № від 07.12.2012 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1661,00 грн., за № від 07.12.2012 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2595,00 грн., за № від 07.12.2012 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 7899,00 грн. основного платежу та 1974,75 грн. штрафних санкцій, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- за № від 07.12.2012 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3273,00 грн.;

- за № від 07.12.2012 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2804,00 грн.;

- за № від 07.12.2012 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 3200,00 грн.;

- за № від 07.12.2012 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1661,00 грн.;

за № від 07.12.2012 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 2595,00 грн.;

за № від 07.12.2012 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 7899,00 грн. основного платежу та 1974,75 грн. штрафних санкцій.

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 підприємства "Ніка - Ойл" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 234,07 грн. (двісті тридцять чотири гривні сім копійок).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.