Справа № 22-а-1268/11
Суддя: Нерушак Л. В.
Дата ухвалення: 2011-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-а-1268/11Головуючий по 1 інстанції
Категорія 10.3.4 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_3
суддівОСОБА_4,, ОСОБА_2

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Каневі Черкаської області на рішення Канівського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в м. Каневі Черкаської області про стягнення заборгованості,

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

16.06.2010 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона постійно проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, є постраждалою внаслідок аварії на ЧАЄС 4 категорії. Їй у відповідності до ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсія повинна бути додатково підвищена на одну мінімальну заробітну плату, при цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Відповідно до ст. 51 вказаного Закону особам віднесеним до 4 категорії, додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, призначається у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком. В порушення цього відповідачі не проводили вказані підвищення, внаслідок чого утворилась заборгованість. Тому позивач змушена була звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 серпня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Каневі Черкаської області щодо проведення доплати до пенсії та виплати і нарахування додаткової пенсії не у відповідності до вимог ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - неправомірними.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Каневі Черкаської області здійснити перерахунок ОСОБА_5 доплати до пенсії в розмірі мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 оку по 31.05.2010 року, як непрацюючому пенсіонеру яка постійно проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, та додаткової пенсії у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 51 39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 оку по 31.05.2010 року, та виплатити кошти у відповідності до здійсненого перерахунку, за виключенням отриманих раніше сум.

Стягнуто з відповідача на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необєктивність рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Поскільки від усіх осіб, які беруть участь у справі, відсутні клопотання про розгляд справи за їх участю, тому колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга підлягає до відхилення з слідуючих підстав.

Колегією суддів встановлено, що позивач є особою, що постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Каневі Черкаської області, де у відповідності до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» отримує доплату як непрацюючий пенсіонер в сумі визначеній Постановою Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.96 № 836 у розмірі 5,20 грн.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення у зоні посиленого радіологічного контролю, підвищується на одну мінімальну заробітну плату, при цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати, згідно ч.4 ст. 48 даного Закону.

Колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право на отримання підвищення до пенсії, як непрацюючий пенсіонер, який проживає на території радіоактивного забруднення у зоні посиленого радіологічного контролю передбачене ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постановою КМУ.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

Крім того, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам віднесеним до 4 категорії щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю призначається у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року N 6-рп/2007 та Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп/2008 року внесені зміни до ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - було визнано неконституційними.

Відповідно до частини 2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, був зобовязаний нараховувати позивачу відповідні доплати згідно ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і додаткового рішення законодавчого органу про відновлення попередньої редакції Закону, жоден нормативно-правовий акт не передбачає.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві, застосуванню підлягають статті 39 та 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що право позивача на отримання належних виплат, передбачених ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розрахованих відповідно до розміру мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком відповідно було порушено.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат обґрунтовано судом не взяті до уваги, так як питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення , а постанову або ухвалу суду без змін , якщо визнає , що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судової колегії і вони не дають підстав визнати постанову суду незаконною.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Каневі Черкаської області залишити без задоволення.

Рішення Канівського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в м. Каневі Черкаської області про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :