Справа № 22-а-8977/11
Суддя: Фінагєєв В. О.
Дата ухвалення: 2011-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого Сержанюка А.С.,

суддів: Фінагєєва В. О., Березовенко Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про зобовязання провести нарахування та виплати недоотриманої суми щорічної допомоги на оздоровлення, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом мотивуючи тим, що вона є потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом 3 групи від захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою, і згідно законодавства має право на щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат, розмір якої визначається на момент виплати, але відповідачем виплачено вказану допомогу за 2008 рік у значно нижчому розмірі. Оскільки відповідач відмовився провести доплату вказаної грошової допомоги, то позивач просила суд визнати відмову відповідача щодо перерахунку вказаної грошової допомоги неправомірною і зобовязати відповідача виплатити недоотриману суму вказаної допомоги за 2008 рік в розмірі_2010 грн. 00 коп.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2009 року позов задоволено. Зобовязано відповідача виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму одноразової щорічної допомоги на оздоровлення за 2008 рік в розмірі 2010 грн.

В апеляційній скарзі УСЗН Білоцерківської міської ради Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, у звязку із відсутністю клопотань від учасників про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в УСЗН Білоцерківської міської ради Київської області та є постраждалою від наслідків аварії на ЧАЕС.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року п.28 Розділ II Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, яким внесено зміни до ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року визнано неконституційними.

За таких обставин, ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із того, що з моменту прийняття рішення Конституційним судом України, тобто з 22 травня 2008 року УСЗН Білоцерківської міської ради як орган, якому делеговано повноваження щодо виплати одноразової грошової допомоги, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року, дія якої була відновлена і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи. Рішення суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради відхилити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2009 року залишити без змін.

Копію постанови направити особам, які брали участь у справі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: