Справа № 2а/0470/15992/11
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2011-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 грудня 2011 р. 2а/0470/15992/11

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Врона О.В. , перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відповідачів: 1-Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації; 2-Міністерства праці та соціальної політики України; 3-Кабінету Міністрів України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії про визнання дій та бездіяльності протиправними , зобовязання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів: 1-Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації; 2-Міністерства праці та соціальної політики України, 3-Кабінету Міністрів України з вимогами:

визнати протиправними дії та бездіяльність відповідачів 1, 2 та 3 щодо ненарахування та невиплати інваліду війни 3-ї групи ОСОБА_1 в повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до дня 5 травня в 2011 р., на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 р та Рішення Європейського суду з прав людини в справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 р.;

зобовязати відповідачів 1, 2 та 3 в місячний строк з моменту набрання постановою суду законної сили на відшкодування солідарно нанесеної відповідачами інваліду війни 3 групи ОСОБА_1 шкоди в сумі 4838 грн. здійснити перерахунок та виплатити недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня за 2011 р. в повному обсязі, на підставі ч.5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 р. та Рішення Європейського суду з прав людини в справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 р.

Позовна заява подана до суду з порушенням норм ст.106 КАС України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з п.4 ч.1 ст.106 КАС України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

В позовній заяві позивач визначив трьох відповідачів: 1-Головне управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, 2-Міністерство праці та соціальної політики України, 3-Кабінет Міністрів України.

В обгрунтованість заявлення вимог до відповідачів позивачем зазначено, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»саме на відповідачів 1 та 2, покладено обовязок щодо виплати щорічної разової допомоги інвалідам війни. Також, згідно ст.ст. 113,116 Конституції України обов'язки по забезпеченню виконання положень закону та Конституції України, в тому числі шляхом розробки і внесення проекти законів про Державний бюджет на 2011р. покладено на відповідача 3 - Кабінет міністрів України. Однак в порушення вищенаведених норм права та рішення Конституційного Суду відповідач - 3 пунктом 2 частини 1 своєї постанови від 4 квітня 2011 р. N 341 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань" визначив суму одноразової щорічної разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни 3-ї групи в розмірі 510 гривень, що суперечить Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 6, 8, 19, 22, 64 Конституції України та висновкам Конституційного суду України (рішення: N 10-рп/2008 , № 2б-рп/2008, № 20-рп/2004, №6-рп/2007).

Отже, на думку позивача відповідачі за даним позовом несуть солідарну відповідальність, що до наслідків невиконання ними зобов'язання держави в частині недоплати ОСОБА_1 суми щорічної одноразової допомоги як інваліду війни 3-ї групи в сумі 4 838 гривень яка підлягає відшкодуванню.

Зі змісту позову вбачається, що порушення прав позивача відбулося у звязку з невиплатою йому щорічної разової допомоги як інваліду війни 3-ї групи.

Відповідно до ст.17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Відтак, обовязок щодо виплати позивачу щорічної разової допомоги як інваліду війни 3-ї групи покладено на органи праці та соціального захисту населення.

Таким чином, позивач визначивши другого та третього відповідачів - Міністерство праці та соціальної політики України та Кабінет Міністрів України, не обґрунтував які саме дії вказаних відповідачів призвели до порушення його особистих прав в отриманні щорічної разової допомоги та не сформулював окремо до кожного з них позовні вимоги.

Дана обставина позбавляє суд можливості вірно визначити позовні вимоги, щодо кожного з відповідачів при відкритті провадження у справі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.106 КАС України найменування відповідача має зазначати у позовній заяві позивач.

Згідно з ч.1 ст.108 КАС України позовна заява, яка подана без додержання вимог, встановлених ст. 106 КАС України, залишається без руху, про що суд повідомляє позивача.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом уточнення в позовній заяві складу відповідачів у відповідності з предявленими позовними вимогами та з урахуванням предмету позову, а також визначення які саме позовні вимоги для захисту своїх безпосередніх прав ставляться до Міністерства праці та соціальної політики України та Кабінету Міністрів України як субєктів владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 108 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідачів: 1-Головного управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації; 2-Міністерства праці та соціальної політики України; 3-Кабінету Міністрів України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії про визнання дій та бездіяльності протиправними , зобовязання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в цій ухвалі до 29 грудня 2011 р.

3. Розяснити позивачу що відповідно до п.1 ч.3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається заявнику, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

4.Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2