Справа № 2а-3226/11/2670
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2011-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

05 квітня 2011 року № 2а-3226/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2
до 1) Прокуратури Шевченківського району міста Києва, 2) Шевченківського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м.Києві, 3) Прокуратури Солом"янського району міста Києва, 4) Прокуратури міста Києва
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися з позовом до Прокуратури Шевченківського району м. Києва та Шевченківського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльність в частині не надання копії постанови, що винесена за наслідками розгляду повідомлень від 27 серпня 2010 року, які скеровані Генеральною прокуратурою України та зобовязання видати копії вказаних постанов.

Ухвалою суду від 12 березня 2011 року позовну заяву залишено без змін та надано строк для усунення недоліків до 04 квітня 2011 року.

04 квітня 2011 року до суду позивачками подано позовну заяву із змінами, зокрема збільшено коло відповідачів, залучено третю особу та змінено позовні вимоги. Так, позивачки просять суд задовольнити позов від 09 березня 2011р., що змінений 04 квітня 2011р., а саме:

1.1. Визнати протиправними дії Прокуратури Шевченківського району міста Києва щодо ненадання позивачам процесуальних документів у виді постанов тоді, як ці постанови стосуються як їхніх інтересів, так і третьої особи - ОСОБА_3, та такими, що позбавляють їх права вільно використовувати ті постанови для реалізації своїх прав, свобод і охоронюваних законом інтересів.

1.2. Визнати протиправними дії Прокуратури Солом"янського району міста Києва щодо ненадання позивачам процесуальних документів у виді постанов, тоді як ці постанови стосуються як їхніх інтересів, так і третьої особи - ОСОБА_3, та такими, що позбавляють їх права вільно використовувати постанови для реалізації позивачами своїх прав, свобод і охоронюваних законом інтересів.

1.3. Визнати протиправними дії Прокуратури міста Києва щодо ненадання позивачам процесуальних документів у виді постанови, тоді як така постанова стосується як їхніх інтересів, так й інтересів третьої особи - ОСОБА_3, та такими, що позбавляють позивачів права вільно використовувати постанову для реалізації ними своїх прав, свобод і охоронюваних законом інтересів.

1.4. Визнати протиправними дії Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо ненадання позивачам процесуальних документів у виді постанови, тоді як постанова стосується як їхніх інтересів, так і третьої особи - ОСОБА_3, та такими, що позбавляють позивачів права вільно використовувати постанови для реалізації ними своїх прав, свобод і охоронюваних законом інтересів.

1.5. Зобов'язати Прокуратуру Шевченківського району міста Києва надати кожному з позивачів документи прокурорського реагування, а саме завірені копії постанов.

1.6. Зобов'язати Прокуратуру Солом"янського району міста Києва скласти відповідні постанови щодо повідомлень позивачів про злочини і надати кожному з позивачів завірену копію тієї постанови.

1.7. Зобов'язати Шевченківське РУ ГУ МВС України в м. Києві скласти відповідні постанови щодо повідомлень позивачів про злочини і надати кожній з них завірену копію постанови.

1.8. Зобов'язати Прокуратуру міста Києва видати кожній з позивачів відповідні постанови про скасування 05 жовтня 2010 року постанови прокуратури району.

Крім того, на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачами сплачено судовий збір, надано копії документів, на які посилаються позивачки, та належне обгрунтування позовних вимог.

Так, з тексту позовної заяви із змінами та вимог, які заявляють позивачки вбачається, що даний спір не підсудний адміністративним судам, оскільки предметом оскарження є владні процесуальні функції суб"єктів правоохоронних органів.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

З аналізу норм КАС України (зокрема, статті 2, 3, 17) вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Водночас суд звертає увагу заявників, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час перевірки заяви про злочин та її вирішення, виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції.

Тому, враховуючи приписи Кодексу адміністративного судочинства України, такі спори не випливають із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

При цьому, відповідно до статей 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України дії органів дізнання, слідчого, прокурора можуть бути оскаржені до суду. Завданнями кримінального судочинства відповідно до статті 2 Кримінально-процесуального кодексу України є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

У звязку з цим необхідно зазначити, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи права оскаржити до суду окремі процесуальні дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури до суду може здійснюватися у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, спірні відносини, які виникають між заявниками та прокуратурою, слідчим, органом дізнання під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини, не є управлінськими, а повноваження цих органів та їхніх посадових осіб щодо порядку прийняття заяв і повідомлень про злочини та їх розгляду регламентовані Кримінально-процесуальним кодексом України.

Крім того, захист прав заявників, з урахуванням обовязковості дотримання вимог частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, вимагав би від адміністративного суду, до якого надійшла заява, перевірити, чи містить звернення викладені ознаки суспільно небезпечного діяння, встановленого Кримінальним кодексом України, відповідність заяви вимогам статті 95 Кримінально-процесуального кодексу України, дотримання відповідачем інших приписів, установлених Кримінально-процесуальним кодексом України.

Адміністративний суд не має повноважень на здійснення такої перевірки та на відновлення порушених у рамках кримінального процесу прав заявника.

За таких обставин, вимоги заявників про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів дізнання, слідства та прокуратури під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини повинні розглядатися у межах кримінального, а не адміністративного судочинства.

Зазначена позиція, зокрема, доведена до відома судів у спільному листі Вищого адміністративного суду України та Вищого спеціалізованого суду України з рогляду цивільних та кримінальних справ від 11-12 березня 2011 року № 259/0/4-11 - № 334/8/13-11.

Оскільки з первісно поданої позовної заяви не вбачалося, що позивачки звернулися до суду не в порядку Закону України "Про звернення громадян", а судом встановлено, що предметом позову є владні процесуальні функції суб"єктів владних повноважень тільки після усунення недоліків позовної заяви та викладення обставин позову належним чином із наданням відповідних копій документів, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі відповідно до вимог ст. 109 КАС України, оскільки заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Повернути ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 (три) грн. 40 коп.

3. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачам негайно.

4. Попередити позивачів, що позовні матеріали будуть їм повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

5. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом пяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева