Справа № 756/5047/14-а
Суддя: Великохацька В. В.
Дата ухвалення: 2014-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

09.09.2014 Справа № 756/5047/14-а
№ 756/5047/14-а
№ 2-а/756/217/14
П О С Т А Н О В А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2014 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Великохацької В.В.;

при секретарі - Головатюк І.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС 3 взводу полку ДПС ДАІ м. Києва Міщука Павла Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

11 квітня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора ДПС 3 взводу полку ДПС ДАІ м. Києва Міщука П.А., в якому просить визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову про серії ПС1 № 077404 від 28 березня 2014 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України, та закрити провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що 28 березня 2014 року він, керуючи автомобілем «KIA Cerato», д.н.з. НОМЕР_1, рухався по вул. Саксаганського в м. Києві, де перед регульованим пішохідним переходом, знизивши швидкість руху та впевнившись, що на переході немає пішоходів, продовжив рух по вул. Саксаганського в м. Києві. Після цього він був зупинений інспектором ДПС, який звинуватив його в тому, що він, в порушення вимог п. 18.2 ПДР України на регульованому пішохідному переході не надав дорогу пішоходу, який закінчував перехід. Не беручи до уваги заперечення позивача, відповідач склав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення та на місті виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень. З притягненням до адміністративної відповідальності та накладеним стягненням позивач не погоджується, вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, посилаючись на те, що відповідачем не правильно трактовані вимоги ПДР України, що виразилось, зокрема, у тому, що відповідачем ні в протоколі, ні в постанові не було зазначено жодного доказу та свідків порушення п. 18.2 ПДР України, висновки відповідача про вчинення правопорушення позивачем ґрунтуються на припущеннях. Просить суд скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в які просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, пояснив суду, що ним дійсно було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено оскаржувану постанову відносно позивача, вважає складені ним документи обґрунтованими, законними, вказує на те, що позивачем дійсно було порушено вимоги ПДР України, що зазначені ним в протоколі. Зазначив, що він знаходився у безпосередній близькості від пішоходного переходу, де побачив, як керований позивачем автомобіль не

надав дорогу пішоходові, який закінчував перехід проїзної частини по регульованому пішохідному переходу, після чого був зупинений відповідачем із поясненням підстав зупинки, з чим водій погодився. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення позивачу було роз'яснені права, а після цього на місці було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладено на ОСОБА_1 мінімальний штраф, передбачений ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 28.03.2014 серії АВ2 № 768766, ОСОБА_1 28.03.2014 о 08:40 год. по вул. Саксаганського в м. Києві, керуючи автомобілем «КІА Cerato», д.н.з НОМЕР_1, на регульованому пішохідному переході не надав дорогу пішоходу, який закінчував перехід проїзної частини, чим порушив вимоги п. 18.2 ПДР України. (а.с. 7)

Постановою серії ПС1 № 077404 від 28.03.2014 року позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, та було накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень (а.с. 6).

Згідно зі ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальність за дане правопорушення настає, зокрема, у випадку, порушення правил проїзду пішохідних переходів.

Згідно з положеннями п. 18.2 ПДР України на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, зокрема пояснення позивача, відповідача, дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, які були дослідженні в судовому засіданні, суд критично ставиться до пояснень позивача щодо неможливості внесення зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення та відсутності в його діях порушень ПДР України та вважає, що такі пояснення дані ним з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки його пояснення повністю спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями відповідача, іншими матеріалами справи.

Про порушення позивачем вимог п. 18.2 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, обґрунтованість притягнення його до відповідальності за вказаною статтею, на думку суду, вказує те, що будь-які дані, які б спростовували доводи, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові, матеріали справи не містять, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, розгляді справи та винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 були належним чином оцінені всі зібрані по справі докази, дотримані вимоги ст.ст. 251, 254, 256, 280 КпАП України, правильно визначено якою нормою закону передбачено відповідальність за вчинення такого правопорушення та застосовано мінімальну міру стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КпАП України. Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КпАП України, є законною та обґрунтованою, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованим та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 122, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 283 КпАП України, ст.ст. 11, 71, 88, 94, 159, 160, 162, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС 3 взводу полку ДПС ДАІ м. Києва Міщука Павла Анатолійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Великохацька