Справа № 804/6562/14
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 серпня 2015 рокусправа № 804/6562/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Проценко О.А. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2014 р.

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 12 травня 2014 року звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_4 ОСОБА_3 Укртрансінспекції з безпеки на наземному транспортні у Дніпропетровській області в якому просить скасувати постанову Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області від 17 квітня 2014 року № 018876.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що не здійснює господарську діяльність щодо надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів, на момент складання акту посадовими особами відповідача, не здійснювала керування транспортним засобом як водій, а тому законодавства про автомобільний транспорт не порушувала. Таким чим вважає дії відповідача щодо застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на підставі Закону України Про автомобільний транспорт неправомірними.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2014 р. позов - задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області № 018876 від 17 квітня 2014 року про застосування адміністративно-господарського штрафу. Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що відповідачем не надано жодних належних доказів щодо надання саме позивачем послуг з перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення, тому посилання відповідача на порушення позивачем ЗУ «Про автомобільний транспорт» та винесення відносно неї постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправним.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач (Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивачем як власником транспортного засобу Форд «Транзит» номерний знак НОМЕР_1, не надано будь яких підтверджень про використання іншою особою транспортного засобу під час проведення рейдової перевірки Управліням Укртрансінспекції. Вважає, що позивач як субєкт господарювання використовуючи працю найманих працівників надавав послуги з перевезення пасажирів, без документів передбачених Законом України «Про автомобільний транспорт». Посилається на п. 26, 29 постанови КМВ №1567 від 08.11.2006 року (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті), зазначаючи, що штрафні санкції накладаються саме на власника автотранспорту (субєкта господарювання), а не на водія. Вказує, на те, що позивачем, як власником автомобіля не надано будь-яких підтверджень про використання особою транспортного засобу під час проведення рейдової перевірки Управлінням.

Заперечень на апеляційну скаргу не надано.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні викладенні в апеляційній скарзі.

Позивач в судове засідання не зявився про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що державними інспекторами Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області на підставі завдання на перевірку від 03.03.2014 року № 026818 проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в ході якої інспекторами був зупинений транспортний засіб Форд "Транзит", номерний знак НОМЕР_1, документ, що посвідчує особу водія, особа, що керувала транспортним засобом пред'являти відмовилась. За результатами зазначеної перевірки складено акт від 07.03.2014 року № 036346, місце перевірки: м. Дніпропетровськ, вул. Заводська Набережна, 4, дата і час перевірки - 08 год. 10 хв., 07.03.2014 р. Зі змісту вказаного акту транспортний засіб Форд "Транзит", номерний знак НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_2. У зазначеному акті державними інспекторами Управління Укртрансінспекції зафіксовані порушення Закону України Про автомобільний транспорт, а саме: надання послуг з перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення без оформлення документів, передбачених ст. 39 ЗУ "Про автомобільний транспорт", а саме: не оформлена ліцензійна картка, копія договору із замовником послуги, чим порушено вимоги ст. 39, 40 Закону України Про автомобільний транспорт. 17 квітня 2014 року а результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відносно ОСОБА_2 винесено постанову № 018876 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн. за порушення статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Натомість колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо можливості задоволення позову, виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті.

Зокрема, п.2 п.3, п.4 вказаного Порядку передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України; органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління; державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Згідно пунктів 12, 13, 14 вказаного Порядку рейдова перевірка додержання суб'єктом господарювання, зокрема іноземним, вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Графік проведення рейдових перевірок складається територіальним управлінням Укртрансінспекції з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, та інших обставин. Щотижневий графік складається з урахуванням проведення рейдових перевірок не частіше ніж один раз на квартал. Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях вантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагових комплексах, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, у пунктах пропуску через державний кордон за погодженням з начальником органу охорони державного кордону.

За приписами п. 15 вказаного вище Порядку визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 39 Закону України Про автомобільний транспорт визначений перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, зокрема, для водія легкового автомобіля - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка, копія договору із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України.

Порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях визначено Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 р. № 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 р. N 1184, які є обов'язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг (далі замовник послуг),автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

Пунктом 51 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту передбачено, що нерегулярні перевезення здійснюються на замовлення юридичної або фізичної особи як разові перевезення організованої групи пасажирів за визначеним маршрутом.

Згідно п. 61 Правил під час здійснення нерегулярних перевезень водій повинен мати копію договору перевізника із замовником послуг і копію договору обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 1996 р. № 959 затверджено Положення про обов'язкове особисте страхування від нещасних випадків на транспорті (далі Положення № 959), яким визначено порядок здійснення обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті, зокрема, водіїв автомобільного, електротранспорту: машиністів і помічників машиністів поїздів (електровозів, тепловозів, дизель-поїздів).

Згідно до п. 4 Положення № 959 страхувальниками водіїв є юридичні особи або дієздатні громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, які є власниками транспортних засобів чи експлуатують їх і уклали із страховиком договори страхування. Страховий тариф за обов'язковим особистим страхуванням водіїв на залізничному, автомобільному та електротранспорті визначається у розмірі до 0,18 відсотка страхової суми за кожного застрахованого.

Пунтом 5 Положення № 959 встановлено, що відносини між перевізниками та страховиками щодо страхування пасажирів і водіїв визначаються укладеними між ними договорами доручення та договорами страхування.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи акта перевірки від 07.03.2014 року № 036346, під час перевірки зафіксовано факт надання послуг з перевезення пасажирів транспортним засобом Форд "Транзит", номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2. В акті перевірки зазначено, що водій відмовився назвати своє прізвище, відмовився надавати документ, що посвідчує особу водія, відмовився надавати пояснення про причини порушень та відмовився від підпису в акті.

При цьому, в матеріалах справи міститься направлення на перевірку № 026818 від 03.03.2014 року на період з 04.03.2014 року до 07.03.2014 року. Направлення видане для проведення комплексної, рейдової перевірки (а.с. 23). Направлення видане на двох осіб: ОСОБА_5В та ОСОБА_6 (старші державні інспектори).

В силу п. 16 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (№ 1567), рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менше як дві особи. Таким чином, зазначена норма не порушена субєктом владних повноважень.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що рейдова перевірка проведена в строк, зазначений в направленні.

Слід зазначити, що обовязком субєкта господарювання і водія під час проведення перевірки є створення умов для проведення перевірки та надання необхідних документів (п. 41 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (№ 1567). Однак, з матеріалів справи вбачається, що водієм не створені належні умови для проведення перевірки та не надано необхідних документів (не надано документ, що посвідчує особу водія, та ін.). Поряд з цим, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що водій скористався своїм правом відмовитися від підписання акта, яке визначено в п. 40 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (№ 1567). Однак обовязку свого при проведенні перевірки водієм не виконано.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому в силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач як власник транспортного засобу Форд "Транзит", номерний знак НОМЕР_1, передала у використання іншій особі зазначений транспортний засіб, або доказів, що підтверджують незаконне заволодіння зазначеним транспортом у період перевірки іншою особою.

Досліджуючи матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено правомірність дій субєкта владних повноважень щодо проведення рейдової перевірки та складання акта від 07.03.2014 року про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, на підставі якого прийнята постанова від 17.04.2014 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Позивач в позові зазначила, що вона отримала 13.04.2014 року листа від відповідача з повідомленням про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт 10.04.2014 року, натомість вказала, що повідомлення прийшло з запізненням, тому вона не мала змоги бути присутньою при розгляді справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції не може вважати доведеним даний факт, у звязку з тим, що доказів цього до матеріалів справи не надано, а у відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу, скасувавши рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що в силу п. 32 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (№ 1567), скарга на постанову поро застосування адміністративно-господарських штрафів може бути подана до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю.

Згідно з п. 27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідності до п. 29 Порядку № 1567 копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Копія постанови № 018876 від 17.04.2014 р. направлена на адресу позивача.

Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а позовні вимоги про скасування постанови № 018876 від 17.04.2014 р. з підстав, наведених позивачем у позовній заяві, задоволенню не підлягають.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі обставин, то постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись п. 3 ч.1. ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 червня 2014 р. у справі за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Управління Укртрансінспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про скасування постанови скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч.5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко

Суддя: Л.П. Туркіна