Справа № 344/9075/15-а
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/9075/15-а
Провадження № 2-а/344/397/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання незаконними дії відповідача щодо не зарахування періодів роботи вахтовим методом з 04.06.1981 року по 01.10.1985 року в пільговому обчисленні за 1 рік роботи -1 рік і 6 місяців та зобовязання зарахувати періоди роботи з 04.06.1981 року по 01.10.1985 року за роботу в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців та здійснити перерахунок пенсії та її виплату із врахуванням пільгового стажу з 25.12.2014 року та в подальшому проводити виплату з врахуванням пільгового стажу.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківську та отримує пенсію за віком. Позивач працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт інженером з 04.06.1981 року по 01.10.1985 року вахтово-експедиційним методом вмісцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі. 03.06.2015 року відповідач повідомив, що періоди роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі вахтовим методом з 04.06.1981 року по 01.10.1985 року немає підстав зарахувати в пільговому обчисленні.Позивач вважає дії відповідача неправомірними.

Відповідач 22 липня 2015 року подав суду заперечення, в якому просив у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру: з 04.06.1981 року по 01.10.1985 року - в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області).

У довідці Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ ,,Укрнафта від 25.05.2015 року №10-833про вказаний період роботи позивача зазначено, що робота вахтово-експедиційним методом проводилась в режимі 15 робочих днів в місяць в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, по 12 год. за добу, з урахуванням часу в дорозі, і з таким же періодом відпочинку за місцем постійного проживання з відпрацюванням місячної та річної норми робочого часу. Зазначено, що до заробітної плати позивачавиплачувався районний коефіцієнт і північна надбавка, а також надавалась додаткова відпустка.

Відповідач листом від 03.06.2015 року повідомив позивача про відсутність підстав для зарахування періоду роботи з 04.06.1981 року по 01.10.1985 року в пільговому обчисленні (1 рік роботи за 1 рік і 6 місяців).

Відповідно до абзацу першого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року ,,Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року ,,Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року ,,Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (абзац другий пункту 5 Прикінцевих положень Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування).

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абзац третій пункту 5 Прикінцевих положень Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування).

Статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року ,,Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року №1908-VII ,,Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з п'яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, - за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28 (далі - Інструкція).

За змістом пункту 7 Інструкції трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з працівниками, які прибули на роботу в ці місцевості з інших районів держави.

Згідно з пунктом 6 Інструкції пільги, передбачені Указами від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року, надаються працівникам експедицій, цілорічних партій, нафторозвідок, загонів, які розташовані (базуються) у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також працівникам експедицій та інших геологорозвідувальних і топографо-геодезичних організацій, які розташовані (базуються) поза районами Крайньої Півночі і місцевостями, прирівняними до районів Крайньої Півночі, направленим на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, в цілорічні партії, нафторозвідки, загони.

Відповідно до пункту 5.9 Основних положень про вахтовий метод організації робіт, затверджених постановою Держкомпраці СРСР, Секретаріату ВЦРПС та Міністерства охорони здоров'я СРСР від 31 грудня 1987 року №794/33-82, працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу від 10 лютого1960 року.

Про надання таким працівникам пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, у вказаній постанові не зазначено.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що робота позивача до 1 січня 1991 року вахтовим методом по 15 днів у місяць в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за трудовим договором з підприємством, що не було розташоване у цих районах, не дає йому права на пільги з кратного обчислення трудового стажу (один рік за один рік і шість місяців).

Таким чином, обов'язковою умовою є укладення письмового трудового договору про роботу в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях для пільгового обчислення стажу, щовідповідаєабзацу третьому пункту 5 Прикінцевих положень Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в якому йдеться про можливість пільгового обчислення стажу за умови, що хоча б один з перелічених документів (трудова книжка, письмовий трудовій договір або довідка) підтверджує користування особою вказаною пільгою.

На позивача не поширюється пільгове обчислення страхового стажу, оскільки він не укладав строковий трудовий договір на роботу у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а працював вахтово-експедиційним методом в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської обл.).

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, задоволенню не підлягає.

Інші докази сторін не спростовують висновки суду, зазначені в цьому судовому рішенні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 162, 183-2 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

в задоволенніпозову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційну скаргу може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Бородовський С.О.