Справа № 346/3249/15-а
Суддя: Калинюк О. П.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/3249/15-а
Провадження № 2-а/346/99/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 року м. Коломия

у складі:головуючого-судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Томин О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Коломиї адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

в с т а н о в и в :

16.07.2015 року позивач звернувся до Коломийського міськрайонного суду із зазначеним адміністративним позовом.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 26.06.2015 року заступником начальника Львівської митниці Марченком О.С., який є начальником управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням, винесено постанову в справі про порушення митних правил №1193/20909/15, згідно з якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн. Вказану постанову позивач отримав у відділенні зв`язку м.Коломия 06.07.2015 року, однак, вважає її незаконною з таких підстав.

В оскаржуваній постанові вказано, що 07.06 2015 року близько 22 год. 37 хвилин в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці з України до Польщі в`їхав автомобіль марки «OPEl» VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням позивача. В ході митного контролю вказаного транспортного засобу в ПІК «Інспектор 2006» та ЄАІС ДМС України виявилося, що позивачем ввезено на митну територію України: 11.02.2015 року через вищевказаний пункт пропуску державного кордону - автомобіль марки «FORD GALAXY» VIN НОМЕР_3 , реєстраційний номер « НОМЕР_4 », смугою руху «зелений коридор» в митному режимі транзит; 20.02.2015 року через пункт пропуску державного кордону «Рава - Руська - Гребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС - автомобіль марки «OPEL» VIN SED5KMWL4WV612194, реєстраційний номер «OSLW611», а 01.03.215 року - автомобіль марки «NISSAN» VIN НОМЕР_5 , реєстраційний номер « НОМЕР_6 ». Останні 2 транспортні засоби ввезені смугою руху «червоний коридор» в митному режимі транзит, а всі перелічені автомобілі ввезені без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений ст.95 МК України для автомобільного транспорту, тобто 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Позивач визнає, що ним як волонтером волонтерської спілки, що діє при Українській Греко-Католицькій Церкві Святого Апостола Андрія м.Коломиї, ввезено на митну територію України зазначені транспортні засоби, однак, останні були передані військовій частині п/п НОМЕР_7 та в даний час знаходяться в зоні проведення АТО, що стверджується довідкою в.о. командира вказаної військової частини полковника ОСОБА_2 . Тому позивач вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України, оскільки в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення. Тому позивач просить визнати оскаржувану постанову незаконною та скасувати її, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач подав до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що позивач не перебуває ні на постійному, ні на тимчасовому обліку в консульській установі за межами території України, про що свідчить відсутність відповідних відміток в його паспорті, є резидентом. Тому вказані транспортні засоби, ввезені ним на митну територію України в режимі транзит, мали бути вивезені за межі митної території впродовж визначеного ст.95 МК України терміну. На момент перетину кордону відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст.460 МК України, позивачем не надано. Відповідач посилається на ч.1 ст. 381 МК України, згідно з якою дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмово декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу. При цьому, згідно з гл.55 р. ХІІ МК України поміщення громадянином резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим, ніж транзит, супроводжуватиметься обов`язковим митним декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених МК України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо). Ст. 95 МК України визначено вищевказані строки транзитних перевезень. Відповідач наголошує, що 07.06.2015 року позивач відмовився від дачі письмових пояснень на підставі ст.63 Конституції України, що стверджується його особистим підписом. Жодних документів на підтвердження передачі транспортних засобів військовій частині ні під час складання протоколу, ні під час провадження у справі позивачем не подано. За дозволом про здійснення будь-яких операцій з транспортними засобами позивач до митниці не звертався. Таким чином, позивач вчинив неправомірні операції з товарами, а саме передав транспортні засоби іноземної реєстрації, ввезені ним на митну територію України, митне оформлення яких не було закінчене, без дозволу митного органу. Згідно з нормами ст.ст. 93,102, 381 МК України, інших вимог митного законодавства, транспортні засоби особистого користування перебувають під митним контролем з моменту перетинання ними митного кордону України та до вивезення за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених законодавством, або поміщені в інші митні режими. Такі транспортні засоби використовуються на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розукомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Згідно з вимогами Технології прикордонного та митного контролю у пунктах пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення, затвердженої наказом адміністрації ДПС України та Держмитслужби України від 11.06.2008 року №505/642, вказані автомобілі перебувають під митним контролем. На підставі наведеного відповідач вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому в задоволенні його позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 31.07.2015 подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про одержання ним судової повістки-виклику. 27.07.2015 року до суду надійшло письмове клопотання відповідача про розгляд справи у відсутності його представника (а.с.17).

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч.1 ст.41 КАС України не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція ч.3 ст.470 МК України передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Судом встановлено, що вищевказаною оскаржуваною постановою позивача притягнуто відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено штраф в розмірі 8 500 грн. В цій постанові вказано, що вона винесена у відсутності особи, яка притягається до відповідальності (а.с.4-6).

Винесенню вказаної постанови передувало складання 07.06.2015 року відповідного протоколу про порушення митних правил. В даному протоколі містяться підписи позивача та його письмові пояснення про те, що вказані автомобілі ввезені для потреб АТО і передані в 25-ту Дніпропетровську бригаду. В протоколі позивача повідомлено, що розгляд справи про порушення митних правил відбудеться 26.06.2015 року о 09 год. за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 369. Копію вказаного протоколу позивач отримав 07.06.2015 року, про що свідчить його підпис про це (а.с.26-29).

Судом встановлено, що копія вказаної постанови направлена позивачу у встановленому ст.285 КУпАП порядку та строк, враховуючи, що 27-29 червня 2015 року були вихідними днями.

На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням чинного законодавства і в діях позивача наявні ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України. Тому суд вважає заперечення відповідача проти позову обгрунтованими. Крім того, із змісту позовних вимог випливає, що позивач оспорює зазначену постанову лише з тих підстав, що ввезені ним автомобілі були ввезені для потреб АТО та передані вищевказаній військовій частині. А тому вимоги позивача про скасування оскаржуваної постанови в зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного порушення митних правил суд вважає безпідставними.

Поряд з тим, згідно з положеннями п.4 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Відповідно до довідки, виданої в.о. командира військової частини НОМЕР_7 24.06.2015 року, всі ввезені позивачем вищевказані автомобілі передані даній військовій частині та знаходяться в зоні АТО для виконання завдань за призначенням (а.с.7).

Оскільки оскаржувана постанова виносилася у відсутності позивача, то вказана довідка не була ним надана посадовим особам Львівської митниці на час винесення цієї постанови.

Як відомо, антитерористична операція (АТО) комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.

Відповідно до положень ч.2 ст.531 МК України підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Із змісту п.4 ст.247 КУпАП випливає висновок, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена Митним кодексом, але вчинена у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Враховуючи тривалість бойових дій в зоні проведення АТО, необхідність негайного забезпечення вказаної операції транспортними засобами, суд приходить до висновку, що позивач вчинив вищевказане порушення митних правил, діючи в стані крайньої необхідності, адже його дії відповідають інтересам оборони та забезпечення безпеки держави.

Тому суд вважає, що оскаржуваному постанову слід скасувати виключно із зазначених підстав, а провадження в справі закрити на підставі п.4 ст.247 КУпАП.

Враховуючи те, що позивач копію оскаржуваної постанови отримав 06.07.2015 року, що відповідає даті на поштовому конверті (04.07.15) про відправку вказаної копії (а.с.8), то суд вважає, що позивачу слід поновити строк для звернення до суду з даним позовом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 12, 69-71, 86, 158 - 163, 171-2 КАС України, ст.467, 522, 529, 531 МК України, п.4 ст.247, 289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил №1193/20909/15 від 26.06.2015 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до відповідальності за ч.3 ст.470 МК України, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.4 ст.247 КУпАП в зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 вказаного порушення в стані крайньої необхідності.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова в повному обсязі виготовлена 05 серпня 2015 року

Суддя Калинюк О. П.