Справа № 541/909/15-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 р.Справа № 541/909/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03.06.2015р. по справі № 541/909/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області

про визнання неправомірної відмови відповідача щодо проведення перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок,

ВСТАНОВИЛА:

20.04.2015 року ОСОБА_1 звернулась до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області в якому просили суд:

- визнати неправомірною відмову управління Пенсійною фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації зарплати;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області, , здійснити перерахунок ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» відповідно до довідки про складові заробітної плати від 17.04.2015 р. № 3105/04-24, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації зарплати, починаючи з дати призначення, з 04 січня 2011 року.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що з 2 січня 2011 року перебуває на обліку в управлінні ПФУ та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Розмір призначеноїїй пенсії обчислюється на підставі довідок№ 14/04-20 від 04.01.2011 року та № 12108/40-20 від 31.12.2010 року про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», і останнього місця роботи, виданих управлінням Пенсійного фонду України в Миргородському районі Полтавської області.

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03.06.2015 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації зарплати.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області , здійснити перерахунок ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» відповідно до довідки про складові заробітної плати від 17.04.2015 року № 3105/04-24, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації зарплати, починаючи здати звернення із заявою про перерахунок пенсії 17 квітня 2015 року, в розмірі 80 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на заі альнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на норми ст. 99 КАС України, відповідно до якого, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особо дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 02 січня 2011 року перебуває на обліку в управлінні ПФУ в м. Миргород та Миргородського району Полтавської області. З 04 січня 2011 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Розмір її пенсії обчислювався на підставі довідок № 14/04-20 від 04.01.201 1 року та № 12108/40-20 від 31.12.2010 року про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з останнього місця роботи, виданих управлінням Пенсійного фонду України в Миргородському районі Полтавської області. Дані довідки не містили інформації про отриману за час роботи позивачки суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати.

17 квітня 2015 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про проведення їй перерахунку пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати № 3105/04-24 від 17.04.2015 року до якої включено суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії позивача повинен здійснюватись із суми заробітної плати, на яку були нараховані страхові внески на момент виникнення права на перерахунок пенсії, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу в перерахунку його пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон) (в редакції, яка діяла на день призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною другою статті 37-1 вказаного Закону встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно ч.1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оплату праці" в структуру заробітної плати входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

У відповідності до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були сплачені страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування входять до складу заробітку для обчислення пенсії.

За змістом ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997р. (в редакції до 08.07.2010р.) об'єктом оподаткування є: фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", а також винагороди, що виплачуються громадянам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру.

Відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 р. N 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за N 114/8713, фонд додаткової заробітної плати включає, зокрема, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, матеріальну допомогу, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом), виплати соціального характеру.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення і для вирішення соціально-побутових питань та сума індексації заробітної плати, з яких сплачувались страхові внески, входять до складу додаткової заробітної плати та враховуються при обчисленні розміру пенсії позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, оскільки з наданої позивачем довідки вбачається, що на суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому ці суми мають бути враховані при обчисленні пенсії.

Таким чином, висновок відповідача про те, що матеріальна допомога для оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексації, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не враховуються при обчисленні розміру пенсії державного службовця, оскільки такі види виплат не включаються до складу заробітної плати державного службовця, є помилковим.

Так, у спірних правовідносинах слід надати перевагу нормам статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які є спеціальними в питаннях призначення та перерахунку пенсії державного службовця, а не положенням Законів України "Про державну службу", який щодо спірних правовідносин є загальним.

Тобто, аналіз наведених положень законів дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексації, входили до системи оплати праці державного службовця, які повинні враховуватись при призначенні йому пенсії.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 20.02.2012 року, яка в силу ст. 244-2 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права..

Щодо позовної вимоги позивачки про зобов'язання відповідача провести перерахунок призначеної пенсії з 15.06.2006 р., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з листа відповідача від 17.04.2015 року дізнався про порушення своїх прав, тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. (а.с. 13)

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційних скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційних скарг з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03.06.2015р. по справі № 541/909/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Рєзнікова С.С.
Повний текст ухвали виготовлений 06.08.2015 р.