Справа № 826/5835/15
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5835/15 Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О. Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

06 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю., Хрімлі О.Г.,

при секретарі Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Прем'єр-міністра України Яценюка Арсенія Петровича, Національного агентства України з питань державної служби, Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України про визнання неправомірним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Прем'єр-міністра України Яценюка Арсенія Петровича, Національного агентства України з питань державної служби, Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України про визнання неправомірним та скасування наказу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2015 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач та представник третьої особи подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на незаконність, необ'єктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Представник позивача та представник Міністерства енергетики та вугільної промисловості України підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Представник відповідача Національного агентства України з питань державної служби заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Представники Прем'єр-міністра України Яценюка Арсенія Петровича, та Кабінету Міністрів України не з'явилися, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягє задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України - за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.01.2015 р. Прем'єр-міністром України Яценюком А.П. видано Доручення № 2291/0/1-15 про проведення у десятиденний строк службового розслідування фактів неналежного виконання своїх посадови обов'язків посадовими особами Міненерговугілля і керівництвом державних підприємств під час погодження умов контрактів щодо імпорту електричної енергії з Російської Федерації та її постачання на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим.

На виконання доручення Прем'єр-міністра України від 21.01.2015 р. № 2291/0/1-15, відповідно до Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 № 950, наказу Нацдержслужби України від 22.01.2015 р. № 9 «Про проведення службового розслідування в Міністерстві енергетики та вугільної промисловості України», комісією з проведення службового розслідування у період з 22 по 31 січня 2015 року проведено службове розслідування у Міністерстві енергетики та вугільної промисловості України стосовно неналежного виконання своїх обов'язків посадовими особами Міненерговугілля, керівництвом державних підприємств під час погодження умов контрактів щодо імпорту електричної енергії з Російської Федерації та її постачання на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим.

Як вбачається з акту службового розслідування ОСОБА_2, відмовився від дачі пояснень на тій підставі, що він не є державним службовцем, а, відтак, відносно нього не може бути проведено службове розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування складено акт службового розслідування від 31.01.2015 р., який підписаний всіма членами комісії без зауважень.

Крім того, позивач вважає, що відносно нього неправомірно було проведено службове розслідування з огляду на те, що згідно ч. 3 ст. 6 Закону N 794-VII посади членів Кабінету Міністрів України належать до політичних посад, на які не поширюються норми трудового законодавства та законодавства про державну службу.

Разом з тим, відповідно до положень Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 р. N 950 (надалі - Порядок N 950) стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування.

Пунктом 1 Порядку N 950, визначено, що службове розслідування може бути проведено у разі:

- невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян;

- у разі недодержання ними законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства;

- на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри;

- з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України "Про запобігання корупції" в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції за рішенням керівника органу, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення.

Дія цього Порядку не поширюється на уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування осіб, права та обов'язки яких в частині додержання службової дисципліни, види заохочення та дисциплінарні стягнення і порядок їх застосування встановлюються дисциплінарними статутами (абз. 7 п. 1 цього Порядку).

Отже, службове розслідування може бути проведено у разі невиконання або неналежного виконання особами, уповноваженими на виконання функцій держави своїх службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян.

Відповідно до п. 2 Порядку N 950, рішення щодо проведення службового розслідування приймається вищими посадовими особами України, Першим віце-прем'єр-міністром України, керівником державного органу (посадовою особою), що призначив на посаду особу, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проводитися службове розслідування, керівником органу, в якому працює зазначена особа.

Рішенням щодо проведення службового розслідування визначається голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, мета і дата початку та закінчення службового розслідування. Термін службового розслідування не може перевищувати двох місяців (п. 3 вказаного Порядку).

Відповідно до абз. 3 п. 3 Порядку N 950, у разі коли рішення щодо проведення службового розслідування прийнято вищими посадовими особами України, Першим віце-прем'єр-міністром України, склад комісії з проведення службового розслідування, мета і дата початку та закінчення службового розслідування визначаються керівником органу державної влади, якому доручено проведення службового розслідування. Службове розслідування у цьому випадку повинне бути проведено у термін, визначений посадовою особою, яка прийняла рішення про його проведення.

Відповідно до п. 8 Порядку N 950, за результатами службового розслідування члени комісії складають акт.

Акт службового розслідування підписується членами комісії та подається на розгляд керівника органу державної влади (посадової особи), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, в одному примірнику.

Перед поданням на розгляд з актом службового розслідування ознайомлюються особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, та керівник органу, в якому вона працює (п. 9 цього Порядку).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що службове розслідування може бути проведено стосовно особи, уповноваженої на виконання функцій держави, тобто відносно позивача. Рішення щодо проведення службового розслідування приймається, зокрема, вищою посадовою особою України.

Так, посаду Прем'єр-міністра України віднесено до категорії вищі посадові особи органів державної виконавчої влади (група 1120.1 національного класифікатора України «Класифікатор професій»).

Таким чином, наведені правові норми наділяють Прем'єр-міністра України повноваженнями давати відповідні доручення і виключають необхідність колегіального вирішення Кабінетом Міністрів питання проведення службового розслідування, пов'язаного з діяльністю посадових осіб Міненерговугілля і керівництва окремих державних підприємств.

Разом з тим, ч. 4 ст. 6 Закону N 794-VII, визначено, що статус членів Кабінету Міністрів України визначається Конституцією України, цим та іншими законами України.

Тобто, при прийнятті оспорюваного Доручення Прем'єр-міністра України від 21.01.2015 р. № 2291/0/1-15 та протоколу № 12 засідання Кабінету Міністрів України від 05.02.2015 р. Прем'єр-міністр України та Кабінет Міністрів України діяли у межах наданих їх повноважень і відповідно до діючого законодавства.

Щодо повноважень Нацдержслужби проводити службові розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави, колегія суддів, зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України затверджено Положення про Національне агентство України з питань державної служби, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 500 (надалі - Положення N 500).

Відповідно до вказаного Положення, Національне агентство України з питань державної служби (Нацдержслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, здійснює функціональне управління державною службою.

Нацдержслужба у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями Нацдержслужби є:

1) забезпечення формування і реалізація державної політики у сфері державної служби;

2) участь у формуванні державної політики у сфері служби в органах місцевого самоврядування;

3) здійснення функціонального управління державною службою.

Нацдержслужба проводить службові розслідування за дорученням вищих посадових осіб України та Першого віце-прем'єр-міністра України, а у разі безпосереднього звернення до Нацдержслужби особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри рішення щодо проведення службового розслідування приймається керівником Нацдержслужби (абз. 4 п. 2 Порядку N 950).

Таким чином, твердження позивача щодо відсутності у Нацдержслужби повноважень проводити службові розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, зі змісту листів Нацдержслужби і Голови комісії від 23.01.2015 р., які є додатками до акта та наявні в матеріалах справи, вбачається, що комісією ще на початку службового розслідування, на підставі вивчення повноважень та функціональних обов'язків службових осіб Міненерговугілля, були визначені посадові особи Міненерговугілля, щодо яких проводилось службове розслідування і саме цим особам запропоновано надати письмові пояснення щодо предмету службового розслідування. Так, особами, відносно яких було розпочато проведення службового розслідування є: Міністр енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_2, перший заступник Міністра енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_5, заступники Міністра енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Тому, посилання позивача на те, що Нацдержслужби не було визначено осіб щодо яких розпочато службове розслідування, є необґрунтованими.

Таким чином, Доручення Прем'єр-міністра України від 21.01.2015 р. № 2291/0/1-15 не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, а тому не може бути предметом спору в адміністративній справі, оскільки винесення останнього жодним чином не вплинуло на права та обов'язки позивача.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Позивач звернувся до суду з позовом за захистом порушених на його думку прав та інтересів.

Третя особа подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, яка не стосується прав та інтересів третьої особи.

За таких обставин, апеляційні скарги є необґрунтованими, їх доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Міністерства енергетики та вугільної промисловості України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.06.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: О.Г. Хрімлі

А.Ю. Коротких

Повний текст ухвали виготовлено 06.08.2015 року.

.

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.