Справа № 2-а-204/2010
Суддя: Митюк О. В.
Дата ухвалення: 2010-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-204/2010
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2010 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі: головуючої - судді Митюк О.В за участю секретаря Дубравського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Житомирській області про скасування постанови серії АМ №186103 від 01.10.2010 року про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Управління Державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 01.10.2010 року інспектором ДПС взводу роти ДПС ВДАІ м.Житомира була винесена постанова серії АМ №186103 про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 260 гривень, оскільки відповідач дійшов висновку, що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, так як 01.10.2010 р. о 07 год. 14 хв. на 196 км автодороги Київ-Чоп ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 при обмеженні швидкості руху 50 км/год, рухався зі швидкістю 81 км/год, перевищив встановлену швидкість на 31 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут 0808025».

Вважає, що оскаржувана Постанова незаконна, винесена при відсутності складу адміністративного правопорушення в його діях, тому підлягає скасуванню судом з наступних підстав.

в

Керуючи 01.10.2010 року вказаним автомобілем разом з пасажиром ОСОБА_2 по даній ділянці автодороги, водії зустрічних транспортних засобів, шляхом мигання фар автомобілів попередили про наближення до працівників ДАІ, позивач зменшив швидкість руху і рухався в потоці автомобілів не перевищуючи швидкості руху. Невдовзі був зупинений працівниками ДАІ, які повідомили про перевищення швидкості, та показали прилад з позначкою "81". З даним він був не згодний оскільки їхав з дозволеною швидкістю руху. Крім того в автомобілі був свідок ОСОБА_2, який бачив показники спідометра, проте його свідчення інспектор ДПС не взяв до уваги, а інших свідків не було. Прилад для визначення швидкості «Беркут 0808025» не був встановлений на нерухомій основі, а знаходився в руках інспектора ДПС, який в свою чергу рухався йому на зустріч, а також рухав рукою, в якій знаходився прилад в сторону руху його автомобіля, що могло спричинити неточність показів приладу в бік збільшення швидкості. Докази того, що показники приладу «Беркут 0808025» були зняті з його автомобіля відсутні. Він рухався в щільному потоці машин, а прилад, яким проводилося вимірювання швидкості не має функцій фото фіксації , а тому встановити та довести, що вимірювалась швидкість саме

?

його автомобіля неможливо.

Позивач нроеить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 260 гривень як незаконну.

В судове засідання позивач не заявився, подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує, обгрунтувавши їх вищенаведеними обставинами, та просить їх задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить два рекомендованих повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки в судове засідання не повідомив, а тому згідно ст.128 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів.

Суд , дослідивши та оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія АМ1 №100343 від 01.10.2010 року та постанови серія АМ №186103 від 01.10.2010 року ОСОБА_1 01.10.2010 р. о 07 год. 14 хв. на 196 км автодороги Київ-Чоп керуючи автомобілем НОМЕР_1 при обмеженні швидкості руху 50 км/год, рухався зі швидкістю 81 км/год, перевищив встановлену швидкість на 31 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом «Беркут 0808025», за що передбачена відповідальність за ч.І ст.122 КУпАП і було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 260 гривень.

Відповідно до вимог ч.І ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на, виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в рамках повноважень і в спосіб передбачений Конституцією України та Законами України.

Судом встановлено, що 01.10.2010 року близько 07 години 14 хвилин ОСОБА_1 рухався по автодорозі Київ-Чоп на автомобілі НОМЕР_1 з пасажиром ОСОБА_2. який є свідком даної події.

Проте в порушення ст. 256 КпАП України та п. 4.2. Інструкції з оформлення працівниками Державгоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009 року №77, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 року №374/16390, відповідно до яких до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, інспектор ДПС не відібрав пояснень у свідка ОСОБА_2 та відповідно, не долучив їх до протоколу про адміністративне правопорушення.

Предметом спору та доказування є факт перевищення швидкості руху позивачем.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Тож, встановивши факт порушення та маючи заперечення проти інкримінованого порушення з боку особи, яка підозрюється у вчиненні цього порушення, інспектор ДПС мав зібрати докази винності цієї особи та пред'явити їх у разі потреби, як цій особі так і суду. Крім того, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таких обставин інспектором ДПС з'ясовано не було та суду не надано.

У відповідності до ст.ст. 10-15 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. Це означає, що використовувані для вимірювань, що використовуються як доказ, прилади повинні бути допущені до застосування (як тип засобів вимірювальної техніки) на території України. Крім того, кожен екземпляр приладу повинен пройти перевірку. І кожен використовуваний для вимірювань прилад повинен мати відповідні документи, з яких видно, що він пройшов ці процедури.

В постанові вказано, що швидкість вимірювалась приладом «Беркут 0808025», але інспектор не надав доказів приналежності вимірювальної швидкості саме даному автомобілю. Відсутність же доказів приналежності цієї швидкості конкретному транспортному засобу не дозволяє використовувати вимірювання при звинуваченні проти його водія.

Крім того прилад «Беркут 0808025» не є приладом, який працює в автоматичному режимі, бо передбачає у своїй роботі керування інспектором ДАІ. Позивач в даній позовній заяві вказав, що даний прилад знаходився у руках інспектора, який рухався йому на зустріч, а також інспектор рухав рукою в якій знаходився прилад в сторону його автомобіля, що могло спричинити неточності показів приладу в бік збільшення швидкості. Крім того, він рухався в щільному потоці машин, а прилад, яким проводилося вимірювання швидкості не має функцій фото фіксації , а тому встановити та довести, що вимірювалась швидкість саме його автомобіля неможливо.

За інформацією ДІЇ «Укрметстандарт», вимірювач швидкості «Беркут 0808025» не відноситься до спеціальних технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, оскільки він має лише обмежені функції для автоматичного процесу вимірювань і не може працювати без участі оператора.

З письмового пояснення свідка ОСОБА_2 вбачається, що він їхав в даному автомобілі позивача в якості пасажира. ОСОБА_1 рухався з допустимою швидкістю руху на тій ділянці і не міг їхав з більшою швидкістю, оскільки він рухався в щільному потоці автомобілів в два ряди. Об*єктом вимірювання приладом «Беркут 0808025» міг бути інший автомобіль. Даний прилад інспектор тримав в руках. Інспектор відмовився показати документи на даний прилад.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із норм викладених в ст. 71 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості.

?

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суб'єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов'язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи навіть позивача.

Однак відповідачем в суд не надано ніяких доказів на підтвердження прийнятого рішення. Про це мало бути відомо відповідач', так як позивачем в позовній заяві, яка направлена відповідачу і яку він отримав, було не визнано свою вину в порушеннях ГІДР України і викладено мотиви такої незгоди. Однак відповідач, отримавши повістку в суд і матеріали адміністративного позову і ознайомившись з їх змістом, не з'явився в суд і не довів свою правомірність, а тому суд вважає, що відповідач при такій своїй поведінці погодився з вимогами позивача.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки відповідачем не зібрано достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.І КУпАП, а тому оскаржувану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід скасувати у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,9,10,11. 14, 17,19,159-163,167 КАС України,, ст. ст. 247. 288. 293 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову інспектора ДПС взводу роти ДПС м.Житомира серії АМ №186103 від 01 жовтня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.І КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 260 гривен - скасувати у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3