Справа № 2а-3836/10/0970
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2010 р. Справа № 2a-3836/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Григорука О.Б.

при секретарі Пікович Л.Р.

за участю: прокурора - Попової О.В., представника позивача - ОСОБА_1, відповідач не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: прокурора м. Яремче в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в місті Яремче, вул. Свободи, 266, м. Яремче, Івано-Франківська область, 78500

до відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, вул. Войтул, 10, смт. Ворохта, Яремчанська міська рада, Івано-Франківська область, 78595

про стягнення заборгованості в сумі 89575,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в місті Яремче звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 89575,00 грн. за рахунок активів платника податків мотивуючи тим, що при здійсненні господарської діяльності відповідачем було порушено вимоги Законів України: "Про податок з доходів фізичних осіб", "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності".

Представник позивача в судовому засіданні подав заяву про уточнення позовних вимог та просив позов задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав з мотивів викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду справи судом повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Відповідач правом надання заперечення на позовну заяву не скористався.

Вислухавши сторін, дослідивши подані письмові докази та інші матеріали справи, судом встановлено наступне.

07.05.2010року ДПІ в м.Яремче була проведена виїзна документальна позапланова перевірка, фізичної особи - підприємця ОСОБА_2.

За результатами перевірки було складено акт №378//170 та виявлено порушення, а саме:

- не сплачено податок з доходів фізичних осіб на суму 26 145,00грн., в порушення відповідачем вимог п.п.8.1.1 п.8 ст.8, п.17.1 ст.17 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб";

- не сплачено суму торгового патенту за 18 місяців на суму 5 400,00 грн., в порушення відповідачем вимог п.1 ст.8 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності";

- незастосування в господарській діяльності розрахункових книжок, в порушення відповідачем п.2 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

На підставі вищевказаного акта ДПІ в м.Яремче прийняті рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій:

- №/0 від 13.05.2010року, згідно якого до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 340,00 грн.;

- №/0 від 13.05.2010року, згідно якого до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 10 800,00грн.;

- №/0 від 13.05.2010року, згідно якого до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 52 290,00 грн.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України Про систему оподаткування визначені види податків і зборів (обовязкових платежів), що справляються на території України. Згідно п.3 ч.1 ст.9 Закону України Про систему оподаткування платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законом терміни. Відповідно до ч.3 ст.9 вказаного Закону обов'язок платника податків щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) припиняється із сплатою податку, збору (обов'язкового платежу) або його скасуванням або списанням податкової заборгованості відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Судом встановлено, що відповідачем допущено несвоєчасну сплату обов'язкових платежів до бюджету, чим порушено п.п.5.3.1. п. 5.3. ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов"язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Відповідно до податкового повідомлення-рішення № /0 від 13.05.2010 року до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 було застосовано штрафні санкції. Вказане повідомлення-рішення було отримано відповідачем особисто, що підтверджується підписом на корінці повідомлення рішення.

Пунктом 6.2 ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобовязання платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»передбачено, що коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобовязання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податкові вимоги.

Відповідачу було направлено претензію від 05.07.2010року(а.с. 20), першу податкову вимогу та другу податкову вимогу (а.с.21,22).

Належне повідомлення відповідача, підтверджується його підписом на корінці податкового повідомлення - рішення та поштовому повідомленні про вручення.

Положенням п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами встановлено, що податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим в день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків його апеляційного узгодження і відповідно до п.п.5.3.2 п.5.2 ст.5 Закону повинно бути сплачено платником податків на протязі 10-ти календарних днів, наступних за днем узгодження. Узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків. Відповідно до вказаної норми закону дане зобовязання вважається узгодженим.

Підпунктом 5.4.1 п. 5.4. ст. 5 вищевказаного Закону передбачено, що узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Позивачем, на виконання повноважень, передбачених статтею 4 Закону України Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", за виявлені порушення, вказаним податковим повідомленням-рішенням до відповідача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 52 290,00 гривень. Оскільки, відповідачем не була порушена процедура апеляційного узгодження податкового зобов'язання, то сума вказаного податкового зобов'язання відповідача, у відповідності до пункту 5.2 статті 5 Закону України Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" є узгодженою.

Згідно з частиною 3 статті 2 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" торговий патент видається за плату суб'єктам підприємницької діяльності державними податковими органами за місцезнаходженням цих суб'єктів або місцезнаходженням їх структурних (відокремлених) підрозділів, суб'єктам підприємницької діяльності, що провадять торговельну діяльність або надають побутові послуги (крім пересувної торговельної мережі), - за місцезнаходженням пункту продажу товарів або пункту з надання побутових послуг, а суб'єктам підприємницької діяльності, що здійснюють торгівлю через пересувну торговельну мережу, - за місцем реєстрації цих суб'єктів.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" патентуванню підлягає торговельна діяльність, що здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у пунктах продажу товарів. Під торговельною діяльністю у цьому Законі слід розуміти роздрібну та оптову торгівлю, діяльність у торговельно-виробничій (громадське харчування) сфері за готівкові кошти, інші готівкові платіжні засоби та з використанням кредитних карток.

Під пунктами продажу товарів у цьому Законі слід розуміти: магазини та інші торгові точки, які знаходяться в окремих приміщеннях, будівлях або їх частинах і мають торговельний зал для покупців або використовують для торгівлі його частину; кіоски, палатки та інші малі архітектурні форми, які займають окремі приміщення, але не мають вбудованого торговельного залу для покупців; автомагазини, розвозки та інші види пересувної торговельної мережі; лотки, прилавки та інші види торгових точок у відведених для торговельної діяльності місцях, крім лотків, прилавків, що надаються в оренду суб'єктам підприємницької діяльності - фізичним особам та знаходяться в межах спеціалізованих підприємств сфери торгівлі - ринків усіх форм власності; стаціонарні, малогабаритні і пересувні автозаправні станції, заправні пункти, які здійснюють торгівлю нафтопродуктами та стиснутим газом; фабрики-кухні, фабрики-заготівельні, їдальні, ресторани, кафе, закусочні, бари, буфети, відкриті літні майданчики, кіоски та інші пункти громадського харчування.

Статтею 8 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" встановлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють торговельну діяльність, операції з торгівлі готівковими валютними цінностями, операції з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг, у разі порушення вимог цього Закону несуть таку відповідальність: за здійснення операцій, передбачених цим Законом, без одержання відповідних торгових патентів або з порушенням порядку використання торгового патенту, передбаченого частиною другою статті 7 цього Закону, сплачують штраф у подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності суб'єктів підприємницької діяльності із зазначеним порушенням.

Штрафи, передбачені цією статтею, підлягають сплаті порушником у п'ятиденний термін відповідно до законодавства.

Відповідно до абзацу 4 статті 2 зазначеного Закону розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий товар (ненадану послугу), а в разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Згідно з наведеним в абзаці 15 статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначенням, розрахунковим документом є документ установлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку РРО або заповнений вручну.

Відповідно до пунктів 2, 5, 6, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) у випадках встановленим вищеназваним законом із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення. У разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках визначених законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення та забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка відповідає загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідальність за невиконання зазначеного обовязку передбачена пунктом 3 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у вигляді фінансової санкції у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки відповідачем не були виконані вимоги пунктів 2, 5, 6, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», позивач правомірно застосував до нього штрафні (фінансові) санкції у розмірі 10800грн. та 340,00 грн.

Факт допущення відповідачем зазначених вище порушень доведено дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: актом перевірки №378//170 від 07.05.2010року (а.с.9-16), рішеннями про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 13.05.2010року, №/0 від 13.05.2010року, №/0 від 13.05.2010року (а.с. 24-26) та іншими матеріалами справи.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні"органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право, зокрема, застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 89575 грн. обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, код НОМЕР_1, в дохід бюджету заборгованість в сумі 89 575 (вісімдесят дев"ять тисяч п"ятсот сімдесят п"ять) грн. 00 коп.

Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 06.12.2010 року.