Справа № 490/1268/15-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 490/1268/15-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Черенкова Н.П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2015 року про зміну способу виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва про захист права на пенсійне забезпечення, що передбачене Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",

ВСТАНОВИЛА :

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.07.2013 року задоволено частково позов ОСОБА_1, зобов'язано УПФУ у Центральному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 23.12.2010 року по 22.07.2011 року, встановивши їх у вигляді державної пенсії у розмірі 6 визначених відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальних пенсій та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 відсотків визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальної пенсії.

Заступник начальника відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Миколаївській області звернувся до суду з поданням про зміну способу виконання рішення суду шляхом стягнення з УПФУ в Центральному районі м. Миколаєва на користь ОСОБА_1 коштів в сумі, що нараховані боржником 23469,57 грн.

Заявник, як на обставину, що утруднює виконання рішення суду, посилався на відсутність фінансових ресурсів у боржника.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2015 року змінено спосіб виконання рішення суду по справі №1423/7852/2011 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва про захист соціальних прав, стягнувши з Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 23469,57 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва в апеляційній скарзі зазначає, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, у звязку з чим просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання відмовити.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З матеріалів справи вбачається, що Центральний районний суд м. Миколаєва постановою від 12.07.2013 року задовольнив частково позов ОСОБА_1, зобов'язав УПФУ у Центральному районі м. Миколаєва здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 23.12.2010 року по 22.07.2011 року, встановивши їх у вигляді державної пенсії у розмірі 6 визначених відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальних пенсій та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 відсотків визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальної пенсії.

За приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

За таких обставин заявник просив змінити не спосіб виконання постанови суду, а судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови. Хоча в адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни постанови суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС України).

Відтак, суд першої інстанції, задовольняючи заяву про зміну способу виконання рішення, не звернув увагу та не врахував відмінності між позовною вимогою як обраним судом видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення як одного з його заходів, чим змінив постанову суду по суті за відсутності на це процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд України в постанові від 11 листопада 2014 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 41735925 та Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 12 лютого 2014 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 37140287.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду

Керуючись ст.ст. 197, 263 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Миколаєва задовольнити, ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2015 року про зміну способу виконання рішення суду скасувати.

Постановити у справі нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання заступника начальника відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Миколаївській області про зміну способу виконання судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян