Справа № 2а-2397/11/2670
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

21 лютого 2011 року № 2а-2397/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом ОСОБА_1
до Державної інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії "Держенергонагляд"
про визнання недійсним акту № 01/11-0298 від 14.04.2009, припису № 01/11-0197 від 30.04.2009, стягненя моральної шкоди,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії «Держенергонагляд»про визнання недійсним: акту № 01/11-0298 від 14.04.2009 року та припису № 01/11-0197 від 30.04.2009 року Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії в Дніпропетровській області Криворізького відділення; стягнення з Держенергонагляду моральну шкоду в сумі 50 000 грн.; державне мито 3, 40 грн.; 8,50; за юридичні послуги 2000 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом четвертим ч.1 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно зі статтею 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Зміст даної норми передбачає зазначення позивачем норм законодавства, які порушені особою, до якої предявлено вимоги органом владних повноважень при прийнятті кожного окремого оскаржуваного рішення, вчинення дій (бездіяльності) та подання доказів наявності порушеного права.

Враховуючи наведене, позивач має викласти обставини, якими обґрунтовуються його позовні вимоги, з посиланням на конкретні юридичні факти із зазначенням правової підстави позову (вказати законодавчі акти, норми яких порушено відповідачем) та наданням відповідних доказів на підтвердження порушення їх прав та охоронюваних законом інтересів, вказати які саме рішення, дії чи бездіяльність зазначеного ним відповідача призвели до такого порушення.

У своїх позовних вимогах фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить визнати недійсними акт від №01/11-0298 від 14.04.2009 року та припис № 01/11-0197 від 30.04.2009 року, при цьому позовна заява не містить правового обґрунтування щодо того, які саме законодавчі акти, норми яких було порушено відповідачем при прийнятті ним вказаних акту та припису, що призвели до порушення прав позивача. З огляду на викладене, позивачу слід викласти у позовній заяві відповідне правове обґрунтування.

Також, слід зазначити, що ні позовна заява, ні клопотання про поновлення строку не містить чітких посилань на те, коли позивач дізнався про прийняття акту від № 01/11-0298 від 14.04.2009 року та припису № 01/11-0197 від 30.04.2009 року.

На виконання вимог частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не надано актуальний (станом на час звернення до суду) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців із зазначенням адреси відповідача, що унеможливлює дотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України щодо встановлення дієздатності відповідача (в контексті перевірки дотримання положень п.9 ч.1 ст.3 КАС України та ч.3 ст.48 КАС України) та належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи та відповідно, створює перешкоди для відкриття, зокрема, провадження у справі.

Відповідно до статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна процесуальна правосубєктність у вигляді адміністративної процесуальної правоздатності визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), які, у свою чергу, повинні мати адміністративну процесуальну дієздатність, що є складовою адміністративної процесуальної правосубєктності, правовий зміст якої визначається у частинах 2,3 статті 48 даного Кодексу.

Таким чином, позивачу необхідно надати підтвердження, що визначений ним відповідач має адміністративну процесуальну правосубєктність (зміст якої визначається у частинах 2,3 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України) тобто підтверджує статус відповідача як юридичної особи.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначається перелік документів та інших матеріалів, що додаються. Як вбачається з позовної заяви позивач зазначив не повний перелік документів, які ним було приєднано до позовної заяви, що є порушенням вказаної норми КАС України та недотриманням вимог ст.106 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання позову субєктом владних повноважень.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем не дотримано вищевказану норму законодавства та не надано копії всіх документів, що приєднані до неї відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, який повинен містити дані щодо сплати судового збору в належному розмірі.

Згідно з пп.3 п.3 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення»Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів становить один відсоток від розміру таких вимог, але не більше 1700 гривень. Заявлена позивачем вимога є майновою вимогою (про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., за юридичні послуги 2000 грн. ) за розгляд якої судом повинен сплачуватися судовий збір у розмірі встановленому вищевказаними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

До адміністративного позову позивачем додано документи, які засвідчують сплату судового збору в неналежному розмірі. Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі встановленому вищевказаними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Так, позивач у своїй позовній заяві посилається на моральні страждання, які вона перенесла внаслідок дій відповідача. Однак, будь які докази вказаного відсутні.

Крім того, в позовній заяві позивач зазначає третьою особою Товариство з обмеженою відповідальністю «Люконда»без обґрунтування такої необхідності та без визначення на стороні позивача чи відповідача її слід залучити. Зазначені обґрунтування повинні містити обґрунтування щодо того, яким чином рішення у справі може вплинути на їхні права та обовязки, оскільки саме за цих умов треті особи можуть бути залучені до участі у справі.

У звязку з цим суд приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання згаданих вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлює строк, достатній для усунення недоліків.

Вказані вище недоліки позовної заяви повинні бути усунені у строк до 14 березня 2011 року шляхом подання до суду з супровідним листом позовної заяви та її копій відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб з урахуванням вимог ст.106 КАС України та усуненням всіх вищевикладених недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 106, 108, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху .

2.Встановити позивачу строк до 14 березня 2011 року для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

5. Копію ухвали надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя Т.О. Скочок