Справа № 872/7618/15
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"29" липня 2015 р.справа № 0870/5202/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі № 0870/5202/12 за позовом Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.03.2012 р. № , яким застосовані штрафні санкції у розмірі 10% за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що в акті перевірки зазначено, в порушення вимог Податкового кодексу України позивачем протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість. Водночас, податковий борг був розстрочений відповідно до рішень Запорізького окружного адміністративного суду, а при перенесенні строків сплати податкового боргу штраф до платника податків не повинен застосовуватися, так як в нього виникло нове зобов'язання сплачувати податок у нові (перенесені) строки. Податковий орган неправомірно зараховував суми податку, сплачені позивачем по деклараціях, в погашення суми боргу, що виник раніше та сплата якого була розстрочена рішеннями судів. Крім того, рішенням суду, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії відповідача щодо зміни призначення платежів, що сплачені в рахунок поточних зобов'язань на погашення в рахунок податкового боргу, стягнутого за рішеннями суду. А відтак, нарахування штрафу відповідачем є необґрунтованим та неправомірним.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. При цьому суд виходив з порушення позивачем строків сплати узгоджених податкових зобов'язань, що є підставою для застосування до платників податків штрафних санкцій у відповідності до ст.126 Податкового кодексу України. ( далі - ПК України)

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідачем проведено камеральну перевірку щодо несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов'язань до бюджету, результати якої оформлено актом перевірки від 13.03.2012 № 66/16-03/3327115. Перевіркою встановлено, що на порушення п. 57.1 ст. 57 ПК України, позивачем протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.03.2012 № , яким позивачу нараховано штраф в розмірі 10% за несвоєчасну сплату податку на додану вартість в розмірі 83196,62 грн.

При вирішенні справи, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано до відповідача податкові декларації з податку на додану вартість: від 20.09.2011 № ; від 19.10.2011 № ; від 18.11.2011 № ; від 20.12.2011 № . З додатка до акту перевірки (а.с. 9 том № 1), облікових карток платника податків (а.с. 131-174 том № 1) вбачається, що сплата зобов'язань по вказаних деклараціях здійснювалася з порушенням строків сплати на термін до 30 днів.

Позивачем несвоєчасно сплачено узгоджені податкові зобов'язання за вказаними податковими деклараціями з податку на додану вартість в загальній сумі 831966,1 грн.

Позивачем зазначається, що ним своєчасно сплачувались вказані вище податкові зобов'язання, проте податковий орган безпідставно зараховував ці платежі в рахунок податкового боргу, який виник раніше, оскільки вказаний податковий борг був відстрочений та розстрочений рішенням суду і це виключало такі дії податкового органу.

Колегія суддів зазначає, що дійсно постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 січня 2011 року у справі № 2а-0870/157/11 стягнуто з КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 3992466 гривень. Тією ж постановою її виконання відстрочено строком на 12 місяців, а з 12 січня 2012 року - розстрочено терміном на 60 місяців зі сплатою 66541,1 грн щомісяця. (т. № 1 а.с. 100-106).

Крім того, постановою того ж суду від 18 серпня 2011 року у справі № 2а-0870/2066/11 стягнуто з КП «Облводоканал» податковий борг з ПДВ в розмірі 2775157,83 грн. Тією ж постановою її виконання відстрочено строком на 12 місяців та розстрочено на п'ять років зі сплатою щомісяця 46252 гривень та в останній місяць - 46289,83 грн. (Т. № 1 а.с. 92-99).

У зв'язку з наявністю вказаних судових рішень позивач вважає, що розстрочена ними сума 6425153,47 грн. не є податковим боргом.

Колегія суддів такі доводи апелянта вважає безпідставними, оскільки зазначеними постановами суду в порядку статті 263 КАС України відстрочено та розстрочено виконання саме судового рішення про стягнення податкового боргу, що не змінює визначення стягнутої суми як податкового боргу, оскільки остання є узгодженим податковим зобов'язанням, яке позивач не сплатив у строки, що визначені Податковим Кодексом України.

За правилами пункту 87.9 статті 97 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Колегія суддів зазначає, що вказаний припис ПК України є імперативним і не містить жодних виключень та застережень, в тому числі, щодо дій податкового органу у випадку розстрочення виконання судового рішення про стягнення з платника податків податкового боргу. Податковим законодавством не передбачено іншого алгоритму дій податкового органу ніж зарахування сплачених платником податків сум у рахунок погашення податкового боргу незалежно від того, з яким призначенням та на сплату яких платежів направлялись кошти платником податків.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового Кодексу визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків, передбачених Кодексом, такий платник податків притягається до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Виходячи з конструкції вказаної правової норми, остання поширюється на будь-які випадки несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, в тому числі і у випадку, коли погашення податкового боргу відбулось в примусовому порядку на підставі рішення суду або у разі зарахування податковим органом платежу в рахунок податкового боргу, який виник раніше.

Крім того, вказана норма не містить винятків для застосування штрафу за порушення граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в залежності від того, як платник податків її сплатив - добровільно чи на підставі рішення суду, в тому числі і у випадку розстрочення його виконання.

З огляду на вказане колегія суддів зазначає, що розстрочення виконання судового рішення, застосоване адміністративним судом, та зарахування податковим органом платежу в рахунок погашення податкового боргу не звільняють платника податків від відповідальності, передбаченої п. 126.1 статті 126 ПК України, оскільки визначальним в даному випадку є порушення платником податків вимоги щодо сплати узгодженого податкового зобов'язання саме у строки, передбачені Податковим Кодексом України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення рішення від 23.03.2012 року № відповідачем прийнято правомірно, оскільки позивачем несвоєчасно сплачені самостійно визначені грошові зобов'язання.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року у справі № 0870/5202/12 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко