Справа № 2-а-248/10
Суддя: Рибачук А. І.
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Трускавецький міський суд Львівської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2010 року м.Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Рибачука А.І., при секретарі Словіцькій О.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Трускавець про зобов'язання провести нарахування та виплатити 8415.90 грн. невиплаченої державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» за період 2006-2010 років,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Трускавець про зобов'язання провести нарахування та виплатити 8415.90 грн. невиплаченої державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» за період 2006-2010 років.

І Іозовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» він має статус «Дитина війни» та відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, якого в 2007 та 2008 роках він не отримував в зв'язку з тим, що пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» було зупинено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Рішенням Конституційного Суду України М б-рп/2007 від 09.07.2007 року по справі № 1-29/2007 пункт 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким було зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнано таким, що не відповідає Конституції України, що на його думку свідчить про протиправність дій управління 1 Іенсійного фонду України в м. Трускавець щодо невиплати йому державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», за період 2006 -- 2010 років, та є підставою для задоволення його позову.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, що узгоджується з вимогами частини 4 статті 122 КАС України.

Представник відповідача в судове засідання не з'явися. Начальник управління Пенсійного фонду України у м. Трускавець ОСОБА_2 подала до суду письмове заперечення проти позову, в якому просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем пропущено, встановлений статтею 99 КАС України, шестимісячний строк звернення до суду, на те, що законодавством України не визначено поняття «мінімальна пенсія за віком» як розрахункової величини для підвищення пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», на те, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до яких дітям війни, крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, на те, що рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 положення ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано таким, що не відповідає Конституції України, однак рішення про відновлення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, чинній до внесення змін до неї, Верховною Радою України не приймалося, на те, що рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційним положення пункту 41 Розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», однак рішення про відновлення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, чинній до внесення змін до неї, Верховною Радою України не приймалося, на те, що з метою збереження рівня соціального захисту окремих категорій громадян 28.05.2008 року за № 530 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» у зв'язку з чим обчислення пенсій та підвищень, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» здійснювалось відповідно до вищезазначеної постанови.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» встановлено правовий статус дітей війни, визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дитиною війни - є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

ОСОБА_1 народився 05.01.1938 року, що стверджується паспортом громадянина України серія КВ № 966144, виданим 20.06.2002 року Трускавецьким МВ УМВС України у Львівській області і є дитиною війни, так як на 02.09.1945 року йому не було 18 років.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з пунктом 17 статті 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на 2006 рік.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» внесено зміни, згідно з якими виключено пункт 17 статті 77 цього Закону, а новою редакцією статті 110 Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені статею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуются у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Кабінетом Міністрів України протягом 2006 року рішення на виконання вимог статті 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» не приймалися. Отже, пільги для дітей війни, передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у 2006 році запроваджено не було.

Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Статтею 111 цього ж Закону було установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного ірошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами, крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист», у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

09.07.2007року Конституційний Суд України, розглянувши справу № 6-рп/2007 за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян), серед інших визнав таким, що не відповідає Конституції України положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким було зупинено на

2007рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього ж Закону.

Пунктом 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на

2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було викладено в новій редакції статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка передбачала, що дітям війни, крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

22.05.2008року Конституційний Суд України, розглянувши справу № 10-рп/2008 за поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 65 розділу І, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу II, пункту 3 розділу III Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу І пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнав таким, що не відповідає Конституції України положення пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

У зазначених вище рішеннях Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 вказано, що вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року по 01.12.2010 року управління Пенсійного фонду України у м. Трускавець повинно було здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з урахуванням встановленого ст. 6 Закону України «Про Однак, позивач звернувся до суду з позовною заявою лише 16.11.2010 року, тобто з пропуском встановленого ст. 99 КАС України шестимісячного строку звернення до адміністративного суду та не надав суду доказів поважності причин його пропуску, в зв'язку з чим його позов підлягає задоволенню лише в межах шестимісячного строку позовної давності.

Згідно з Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.02.2008 року № 5-5 управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що бездіяльність управління Пенсійного фонду України у м. Трускавці щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії з врахуванням передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01.05.2010 року по 01.12.2010 року, тобто в межах шестимісячного строку позовної давності, слід визнати неправомірною та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Трускавець здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за період з 01.05.2010 року по 01.12.2010 року з врахуванням встановленого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, розмір якої встановлений ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та вже нарахованого та виплаченого підвищення до пенсії.

Керуючись ст. ст. 8, 22, 55 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Рішенням Конституційного Суду України від

09.07.2007року № 6-рп/2007, Рішенням Конституційного Суду України від

22.05.2008року № 10-рп/2008, ст. ст. 8-11, 86,99,159,160-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Трускавець про зобов'язання провести нарахування та виплатити 8415.90 грн. невиплаченої державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» за період 2006-2010 років задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у м. Трускавець щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії з врахуванням передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01.05.2010 року по 01.12.2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Трускавець здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за період з 01.05.2010 року по 01.12.2010 року з врахуванням встановленого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, розмір якої встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та вже нарахованого та виплаченого підвищення до пенсії.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання її копії, з одночасною подачею копії апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Суддя Рибачук А.І.