Справа № 2-а-2218/14970/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2015 року м. Київ К/800/12449/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Леонтович К.Г.

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року по справі №2-а-2218/14970/12 за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання дій незаконними, зобов'язання надати статус "інвалід війни", -

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, в якому просив зобов'язати відповідача надати йому статус інваліда війни з моменту виникнення такого права, визнати дії відповідача щодо відмови надати статус інваліда війни з моменту виникнення права незаконним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 у 1987 році приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі Хмельницького АТП 16827, був залучений до формування цивільної оборони, яке входило до зведеного загону цивільної оборони Київської області. В установленому законом порядку позивач звернувся за наданням статусу інваліда війни, однак вказане звернення було залишене без задоволення.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2015 року позовні вимоги задоволені. Визнані незаконними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у встановлені статусу інваліда війни з моменту виникнення права. Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення у місті Хмельницькому встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни з моменту виникнення права.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року скасоване рішення суду першої інстанції та відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування апеляційним судом норм матеріального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судового рішення, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно посвідчення про відрядження №506, довідки №9/164 від 23.05.1996 року, виданої Хмельницьким АТП 16827, виписки з наказу по Хмельницькому АТП 16827 від 07.08.1987 року №541-х ОСОБА_1 був відряджений до м. Чорнобиля для виконання робіт на Чорнобильській АЕС строком 32 дні в період з 17.08.1987 року по 17.09.1987 року.

ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1.

Згідно довідки серії МСЕ №268334 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно довідки №111 від 20.03.2012 року, виданої ПАТ "Поділля-Плюс", Хмельницьке АТП 16827 відносилося до складу формувань Цивільної оборони міста, де відповідно була створена спеціалізована служба цивільної оборони транспортного забезпечення для ліквідації наслідків від Чорнобильської катастрофи. Підтверджуючі документи мали статус "для службового користування".

Разом з тим, долучені до матеріалів справи докази не містять інформації про те, що позивач безпосередньо входив до складу формувань Цивільної оборони та у складі таких формувань був направлений на роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач звертався до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради із заявою про надання йому статусу "інвалід війни". Листом управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради №3786 від 20 вересня 2011 року позивач повідомлений про те, що для надання йому статусу "інвалід війни" необхідно надати документ щодо підтвердження його участі у формуванні ЦО.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що згідно норм Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни надання довідки, яка містить інформацію про наказ чи розпорядження про залучення особи до формувань Цивільної оборони не передбачено, а надані позивачем документи є достатніми та підтверджують факт його участі у формуванні Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надане до управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради доказів, що підтверджують факт його участі у формуванні цивільної оборони.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, обов'язковими умовами за якими особу можна віднести до інвалідів війни згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є наявність у особи інвалідності, наявність доказів залучення такої особи до складу формувань Цивільної оборони та отримання інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно ст. 9 Закону України "Про Цивільну оборону України" силами цивільної оборони є її війська, спеціалізовані та невоєнізовані формування.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про Цивільну оборону України" невоєнізовані формування цивільної оборони створюються в областях, районах, містах Києві та Севастополі, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності і підпорядкування у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.12 Закону України Закону України "Про Цивільну оборону України" для забезпечення заходів з цивільної оборони, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій та проведення спеціальних робіт у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, місцевих державних адміністраціях, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності і підпорядкування створюються спеціалізовані служби цивільної оборони: енергетики, захисту сільськогосподарських тварин і рослин, інженерні, комунально-технічні, матеріального забезпечення, медичні, оповіщення і зв'язку, протипожежні, торгівлі і харчування, технічні, транспортного забезпечення та інші. Для проведення евакуаційних заходів в умовах надзвичайних ситуацій на базі місцевих державних адміністрацій створюються евакуаційні комісії.

У ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брали участь формування, що створювалися в іншому порядку ніж невоєнізовані формування цивільної оборони та направлялися у райони виконання робіт згідно розпорядження керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не надані докази залучення його до складу формувань Цивільної оборони.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов до вірного висновку про те, що за відсутності доказів залучення ОСОБА_1 до складу саме формувань Цивільної оборони у відповідача були відсутні підстави для встановлення йому статусу інваліда війни.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом апеляційної інстанції винесене законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року по справі №2-а-2218/14970/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: