Справа № 9848/10/1570
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2011-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 9848/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2011 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.

секретар судового засідання Дудка С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної автоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання дій щодо утримання автомобіля незаконними, зобовязання повернути автомобіль та заборону стягувати кошти, суд,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Державної автоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, в якому позивач просить суд визнати незаконними дії співробітників УДАІ ГУМВС України в Одеській області щодо незаконного утримання автомобіля ВАЗ-2106, 1996 року випуску, ідентифікаційний номер кузова ХТА 210600Т3610108, номер двигуна НОМЕР_1, законним володільцем якого він є; зобовязати УДАІ ГУМВС України в Одеській області в особі РЕВ № 11 повернути йому автомобіль ВАЗ-2106, 1996 року випуску, ідентифікаційний номер кузова ХТА 210600Т3610108, номер двигуна НОМЕР_1; заборонити УДАІ ГУМВС України в Одеській області в особі РЕВ № 11 стягувати з нього кошти за час зберігання автомобіля ВАЗ-2106, 1996 року випуску, ідентифікаційний номер кузова ХТА 210600Т3610108, номер двигуна НОМЕР_1, на арешт майданчику.

В своєму позові позивач зазначив, що 17.03.2010 року він придбав автомобіль марки ВАЗ-2106, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, який був зареєстрований в Тульчинському МРЕВ ДАІ Вінницької області 23.09.1999 року та належав мешканцю с. Михайлівки Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_2. Останнім була оформлена генеральна довіреність на імя позивача. 28.10.2010 року в тульчинському МРЕВ зазначений автомобіль пройшов експертизу, після проведення якої його було знято з обліку, у висновку якої зазначено що вказаний автомобіль не містить ознак змін, знищення первинних ідентифікаційних номерів, а реєстраційні документи та записи в них відповідають встановленому стандарту і змінам не піддавались. Під час звернення позивачем до РЕВ № 11 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області з метою реєстрації автомобіля за його місцем проживання експертами було виявлено, що ідентифікаційний номер шасі знищений шляхом перебивання 12-го та 16-го символів, а ідентифікаційний номер двигуна має нерівність маркування символів, про що був складений акт експертизи. У звязку з зазначеним автомобіль було поміщено на арешт майданчик РЕВ № 11 та вилучений оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Незважаючи на те, що у порушенні кримінальної справи за даним фактом було відмовлено у звязку з відсутністю складу злочину, зазначений автомобіль позивачеві не повертається відповідачем, що, на думку, позивача є порушенням його речового права на цей автомобіль. Крім того, позивач вказує на незаконне утримання з нього коштів за зберігання автомобіля на арешт майданчику.

Відповідач надав до суду заперечення (а.с.36), в яких зазначив, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про дорожній рух»експлуатація транспортних засобів, дані яких не відповідають даним, відображеним у реєстраційних документах, заборонена. Згідно з п. 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, державна реєстрація (перереєстраці), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складових частин (кузова, шасі, рами, двигуна) не допускається. Затримання автомобіля ВАЗ 2106, 1996 року випуску, д/н НОМЕР_2 та його доставка на спеціальний майданчик УДАІ відбулися у відповідності з нормами чинного законодавства на підставі ч. 2 ст. 10, ч. 6, 7 ст. 11, ст. 12 Закоун України «Про міліцію», ст. 290 КК України, п. 32.2 ПДР України, ст. 37 закону України «Про дорожній рух». Відмову повернути позивачеві вказаний автомобіль відповідач обґрунтовує тим, що зміна ідентифікаційного номеру кузова транспортного засобу позбавляє можливості ідентифікувати транспортний засіб як власність особи, оскільки автомобілі ідентифікуються за номерними знаками двигуна, кузова (шасі). При цьому відповідач вказує на те що спірний автомобіль належав на праві власності ОСОБА_2

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та обґрунтування адміністративного позову у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився двічи, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином та своєчасно.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши доводи адміністративного позову, заперечень на нього, матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВІС № 250010 (а.с. 4) автомобіль ВАЗ 2106, 1996 року випуску, реєстраційний номер 62771ВІ, двигун № НОМЕР_3, шасі № ХТА210600Т3610108 зареєстрований за ОСОБА_2.

18.02.2010 року ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, нотаріально посвідченою довіреністю уповноважив ОСОБА_3 розпорядитися (продати, обміняти, здати в оренду, позичку) належним йому транспортним засобом марки ВАЗ, моделі 2106, 1996 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210600Т3610108, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с. 6).

В свою чергу, ОСОБА_3 на підставі вищевказаної довіреності, довіреністю від 17.03.2010 року, посвідченою нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованою у реєстрі за № 2347, уповноважив ОСОБА_1 або ОСОБА_5, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2, розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду, позичку) належним ОСОБА_2 транспортним засобом марки ВАЗ, моделі 2106, 1996 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210600Т3610108, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с. 5). Вказаним особам також надано право керувати згаданим транспортним засобом з правом поїздок за кордон, представляти інтереси в органах нотаріату, відповідних органах Державтоінспекції або будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з усіх без винятку питань, повязаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля, його переобладнанням (зміна типу і моделі автомобілю, кольору, заміна у встановленому порядку двигуна, кузова, інших деталей), ремонтом, проходженням техогляду, визначати на власний розсуд місце стоянки автомобіля, зняти автомобіль з обліку та поставити на облік , одержати транзитні номери, подавати та одержувати необхідні довідки та документи, заяви, дублікат реєстраційного документу у разі його втрати, підписувати договори цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування автомобілем, одержувати за результатами згаданих правочинів грошові суми, вчиняти також інші дії, повязані з цією довіреністю.

Під час зняття з обліку зазначеного транспортного засобу в Тульчинському МРЕВ було проведено комплексне дослідження транспортного засобу, за результатом якого складений висновок спеціаліста науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України у Вінницькій області від 28.04.2010 року № 02/100402, згідно з яким на момент огляду ознак змін знищення первинних ідентифікаційних номерів не виявлено; реєстраційні документи та записи в них відповідають встановленому стандарту і замінам не піддавались (а.с. 9).

Судом встановлено, що під час проведення позивачем реєстрації транспортного засобу марки ВАЗ, моделі 2106, 1996 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210600Т3610108, номер двигуна НОМЕР_3, білого кольору, номерний знак АЕ9037 було проведене експертне дослідження зазначеного транспортного засобу, за результатом якого складено висновок спеціаліста науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України у Одеській області з комплексного дослідження транспортного засобу від 17.06.2010 року № 16/1124 (а.с. 58-59).

У висновках зазначено, що на момент огляду номер кузова змінений шляхом перебивання 12-го і 16-го символів. Маркувальний майданчик із номером двигуна має нерівномірність проштамповки символів, подальше дослідження номера двигуна не проводилось по причині обмеженого доступу.

Співробітником ВДАІ з ОАТ Кодимського району відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення від 29.06.2010 року серії ВН 269825 про те, що ОСОБА_6 19.06.2010 року керував автомобілем ВАЗ 2106, номерний знак АЕ 9037, складові частини якого знищені та нанесені інші символи ідентифікаційного номеру кузова, чим порушив вимоги п.30.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно зі ст. 121? КУпАП (а.с. 54).

З пояснень сторін вбачається, що у звязку з виявленими обставинами 19.06.2010 року співробітниками УДАІ ГУМВС України в Одеській області автомобіль ВАЗ 2106 з реєстраційним номером 62771 ВІ було затримано та розміщено на спеціальний майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів, про що складено протокол огляду та затримання транспорту від 17.06.2010 року № 2391 (а.с.57). У вказаному протоколі зазначено, що затримання проведено у звязку з «(31.7) 32.2».

Відповідно до п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Пунктом 8 цього Порядку визначено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Згідно з п. 32.2. постанови Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху»забороняється, у тому числі в умовах спеціалізованих підприємств, які займаються ремонтом і технічним обслуговуванням транспортних засобів, внесення змін в ідентифікаційні номери і номерні таблички кузова чи шасі (рами), двигуна транспортного засобу, а також їх знищення (перенесення, закріплення, відновлення тощо) без попереднього узгодження з Державтоінспекцією.

Частиною 1 ст.37 Закону України «Про дорожній рух»встановлена заборона експлуатації незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також без талона про проходження державного технічного огляду в установлений строк чи з талоном, що не належить цьому транспортному засобу, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Згідно з п. 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби, крім випадків вибракування їх у цілому, підлягають огляду та дослідженню з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними у поданих власником для реєстрації документах, визначення їх справжності та проведення перевірки за Єдиним державним реєстром Державтоінспекції та автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, встановлення відповідності конструкції і технічного стану транспортних засобів обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України. Огляд проводиться уповноваженими працівниками підрозділів Державтоінспекції за місцем реєстрації транспортних засобів, а дослідження - фахівцями експертної служби МВС або іншими спеціалістами, що мають свідоцтво про право проведення відповідного виду експертних досліджень і внесені до Реєстру атестованих судових експертів. За результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, уповноважений працівник підрозділу Державтоінспекції робить відповідну відмітку або складає акт технічного огляду. До зазначених документів додається відповідний висновок фахівця.

Державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів, крім випадків вибракування їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складових частин (кузова, шасі, рами, двигуна) не допускається. Перша державна реєстрація таких засобів, а також ввезених на митну територію України транспортних засобів, що розшукуються правоохоронними органами інших держав, не проводиться.

Затримання транспортного засобу є одним із заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, перелік та підстави застосування яких встановлені ст. 260 КУпАП. Зокрема, відповідно до ч. 1 цієї норми права огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, талона про проходження державного технічного огляду, ліцензійної картки на транспортний засіб, тимчасове затримання транспортного засобу можливе лише у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складання його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов'язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення.

Натомість, норми законодавства, на які відповідач посилається у запереченнях як на підставу для проведення затримання транспортного транспорту, всупереч вимогам ст. 260 КУпАП прямо не передбачають можливості затримання транспортного засобу.

Так, відповідно до п. 2, 12 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про міліцію»міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених чинним законодавством; забезпечувати в межах своєї компетенції безпеку дорожнього руху, додержання законів, правил і нормативів у цій сфері, здійснювати державну реєстрацію (перереєстрацію) і облік транспортних засобів та систематизацію відомостей про їх власників, проводити державний технічний огляд зареєстрованих транспортних засобів, приймати іспити на право керування транспортними засобами і видавати відповідні документи; запобігати забрудненню повітря, водойм транспортними засобами та сільськогосподарською технікою; здійснювати контроль за утриманням у належному технічному стані та чистоті доріг, вулиць, майданів.

Можливість застосування такого заходу впливу як затримання транспортного засобу у вказаних нормах не передбачена.

Пункти 6, 7 ч. 1 ст. 11 зазначеного Закону, на які посилається відповідач, встановлюють загальне право міліції проводити вилучення речей, предметів і документів у справах про адміністративні правопорушення, однак, не визначають випадки та підстави застосування тимчасового затримання транспортного транспорту.

Необґрунтованими також є посилання відповідача на ст. 290 Кримінального кодексу України, яка лише визначає вид кримінальної відповідальності за знищення, підробку або заміну ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміну без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу, та не встановлює необхідності затримання транспортного засобу у разі виявлення ознак такого злочину. Більш того, відповідно до постанови Приморського РВ УМВС України в Одеській області від 05.07.2010 року № 3733 у порушенні кримінальної справи по факту затримання автомобіля ВАЗ-2106, державний номерний знак 02 АЕ 9037, було відмовлено у звязку з відсутністю складу злочину, що передбачений ст. 290 Кримінального кодексу України (а.с. 8).

Суд критично оцінює посилання відповідача на пункт 32.2.Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, який, також зазначений як правова підстава для затримання транспортного засобу позивача у протоколі про його огляд та затримання. Зазначеною нормою права лише встановлюється заборона вносити зміни в ідентифікаційний номери і номерні таблички кузова чи шасі (рами), двигуна транспортного засобу, а також їх знищення (перенесення, закріплення, відновлення тощо) без попереднього узгодження з Державтоінспекцією.

Проте, відповідачем не доведено, що зміни в ідентифікаційний номер кузову транспортного засобу, який був затриманий згідно з протоколом огляду та затримання транспорту від 17.06.2010 року, були внесені саме позивачем. Підтвердженням того, що встановлені зміни ідентифікаційного номеру транспортного засобу, який позивач мав намір зареєструвати відповідно до вимог чинного законодавства, не здійснювались безпосередньо ним є той факт, що згідно з висновком спеціаліста з комплексного дослідження транспортних засобів науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України у Вінницькій області від 28.04.2010 року № 02/10402, складеного під час зняття зазначеного транспортного засобу з обліку у попередньому місці його реєстрації, ідентифікаційний номер кузова відповідав тому, який висновком спеціаліста науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України у Одеській області був визнаний таким, що змінений шляхом перебивання 12-го і 16-го символів.

Крім того, у п. 32.2 Правил дорожнього руху не встановлено право тимчасового затримання транспортного засобу, у разі порушення положень цього пункту.

Статтею 37 Закону України «Про дорожній рух»встановлена заборона експлуатації незареєстрованих (не перереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, але також не передбачено права здійснювати затримання транспортного засобу у разі порушення цієї норми права.

В свою чергу, тимчасове затримання транспортного засобу є одним з видів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, правові підстави для застосування якого визначені у ст. 265 ? КУпАП, згідно з положеннями якої у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121?, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132?, 206? цього Кодексу, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Всупереч зазначеному, відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення не був зроблений.

Більш того, прокол про адміністративне правопорушення взагалі складений лише 29.06.2010 року, тобто, після дати затримання транспортного засобу позивача, що свідчить про те, що на момент затримання транспортного засобу позивача взагалі не існувало будь-яких документів, які б засвідчували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121? КУпАП, а відтак, не існувало правових підстав для проведення затримання транспортного засобу.

Частинами 2-5 ст. 265 ? КУпАП України передбачено, що після тимчасового затримання транспортного засобу працівник Державної автомобільної інспекції зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду.

Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання. Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов'язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення. За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата.

Таким чином, навіть у разі наявності підстав для затримання транспортного засобу позивача, таке затримання відповідно до вказаних норм Закону може тривати не більше трьох днів з моменту затримання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1102 затверджений Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках.

Відповідно до п. 2 цього Порядку тимчасове затримання транспортного засобу уповноваженою особою Державтоінспекції проводиться у випадках, передбачених статтею 265? Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Пунктом 4 Порядку визначено, що для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку уповноважена особа Державтоінспекції викликає евакуатор через чергового по підрозділу Державтоінспекції.

Після прибуття евакуатора уповноважена особа Державтоінспекції робить у присутності двох свідків і представника підприємства, установи або організації, яким належить евакуатор, запис у протоколі про адміністративне правопорушення про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням: 1) дати, часу, місця порушення і підстави для тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; 2) посади, місця роботи, прізвища, імені та по батькові особи, яка приймає рішення про тимчасове затримання і доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку; 3) типу, марки, державного реєстраційного номера, переліку візуальних недоліків та пошкоджень транспортного засобу, що тимчасово затримується і доставляється на спеціальний майданчик чи стоянку; 4) найменування, місцезнаходження та номера телефону підприємства, установи або організації, які доставляють транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку, державного реєстраційного номера евакуатора; 5) адреси місця зберігання транспортного засобу; 6) посади, прізвища, імені та по батькові особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

До протоколу за можливості додаються фотографія транспортного засобу, що підлягає тимчасовому затриманню, і перелік речей, які перебувають в ньому.

Протокол підписують особа, яка прийняла рішення про тимчасове затримання транспортного засобу, особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, два свідки, а також водій і страховий комісар в разі їх присутності.

Однак, наданий до суду протокол від 17.06.2010 року № 2391 не відповідає вимогам, встановленим зазначеним Порядком, зокрема, не містить таких суттєвих даних як підстави для тимчасового затримання транспортного засобу, дати, часу та місця порушення.

Відповідно до п. 10 цього Порядку транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більш як на три дні з дати такого затримання.

Строк затримання транспортного засобу обчислюється з моменту складення протоколу про адміністративне порушення, а строк зберігання - з моменту доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

На підставі вищевикладеного, суд встановив, що затримання транспортного засобу марки ВАЗ, моделі 2106, 1996 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210600Т3610108, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4, речові права на який відповідно до довіреності від 17.03.2010 року належать позивачеві, було вчинено безпідставно та з численними порушеннями норм чинного законодавства.

Керуючись положеннями ч.2 ст.11 КАС України та з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 6, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Державної автоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання дій щодо утримання автомобіля незаконними, зобовязання повернути автомобіль та заборону стягувати кошти задовольнити частково.

Визнати протиправними дії УДАІ ГУМВС України в Одеській області щодо затримання автотранспортного засобу марки ВАЗ, моделі 2106, 1996 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210600Т3610108, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4, речові права на який належать ОСОБА_1.

Зобовязати УДАІ ГУМВС України в Одеській області в особі РЕВ № 11 (м. Котовськ) повернути ОСОБА_1 автотранспортний засіб марки ВАЗ, моделі 2106, 1996 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № ХТА210600Т3610108, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 без стягнення плати за його зберігання на спеціальному майданчику за весь період затримання.

У задоволенні решти вимог адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 11.02.2011 року.

Суддя С.М.Корой

11 лютого 2011 року