Справа № 2а-14260/11/2070
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Київ К/9991/38881/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2011

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2012

у справі № 2а-14260/11/2070 Харківського окружного адміністративного суду

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова

про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2011, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2012, позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова від 18.10.2011 № .

У касаційній скарзі ДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач не реалізував процесуальне право подати заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для збільшення у податковому обліку позивача грошового зобов`язання із податку на додану вартість згідно з податковим повідомленням-рішенням, з приводу правомірності якого виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 23.09.2011 № 4518/1702/НОМЕР_2. За висновком вказаного акту товариство порушило норми підпункту 7.4.4. пункту 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон № 168/97-ВР), а саме: завищено податковий кредит на загальну суму 42891,00 грн. у податковому обліку за жовтень та листопад 2010 року за господарськими операціями з поставки від ТОВ «Агрорегіон трейд-7», ТОВ «Промспецконсалтинг», СПД ОСОБА_5 товарів, тоді як ці постачальники не задекларували та сплатили податкові зобов'язання за наслідками цих операцій.

За результатами перевірки ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.10.2011 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 42891,00 грн. за основним платежем та на 10722,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

У судовому процесі встановлено, що за наслідками виконання господарських операцій з поставки позивачу товарів (жмих соняшника, макуха соняшника) від ТОВ «Агрорегіон трейд-7», ТОВ «Промспецконсалтинг» та СПД ОСОБА_5 вказані постачальники виписали позивачу видаткові та податкові накладні, за наслідками яких позивач сформував податковий кредит у податковому обліку за жовтень та листопад 2010 року та сплатив вартість отриманого товару.

Абзацами першим, другим підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 Закону № 168/97-ВР встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР) (абзац перший підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї статті).

При цьому законодавцем презумується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

За змістом наведених норм право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що у судовому процесі встановлено факт поставки позивачу від ТОВ «Агрорегіон трейд-7», ТОВ «Промспецконсалтинг» СПД ОСОБА_5 товарів, що підтверджується видатковими накладними, накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями.

Разом із тим, суди попередніх інстанцій залишили поза увагою норми підпункту 78.1.11 пункту 78.1 ст. 78, пункт 86.9 ст. 86 ПК.

Відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (ПК) (у редакції до внесення змін законом України від 13.04.2012 № 4652-VI) документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

У разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність (пункт 86.9 ст. 86 ПК у редакції до внесення змін Законом України від 20.11.2012 № 5503-VІ).

Враховуючи те, що документальна виїзна позапланова перевірка позивача, за наслідками якої складено від 23.09.2011 № 4518/1702/НОМЕР_2, висновки якого стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, була проведена на підставі постанови старшого слідчого з ОВС СВ ПМ ДПА у Кіровоградській області від 08.08.2011, винесеної у межах кримінального провадження № 57-481, а докази прийняття рішення суду у межах кримінальної справи, в провадженні якої призначена перевірка згідно з вказаною постановою, на дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у справі відсутні, вказане податкове повідомлення-рішення прийняте в порушення норми пункту 86.9 ст. 86 ПК і як протиправне підлягає скасуванню. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин про операції з поставки між позивачем та ТОВ «Агрорегіон трейд- 7», ТОВ «Промспецконсалтинг» СПД ОСОБА_5, як зроблені на підставі оцінки, зокрема інформації, викладеної в акті перевірки, є передчасними, оскільки матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби є доказами у кримінально-процесуальному провадженні. Отже, рішення судів попередніх інстанцій були прийняті без дотримання норм пункту 86.9 ст.86 ПК. При цьому суди попередніх інстанцій правильно вирішили спір, безвідносно до підстав задоволення позову.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев