Справа № 1170/2а-192/11
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2013-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2013 року Справа № 1170/2а-192/11

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Мирошниченка В.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до голови Вищої ради юстиції ОСОБА_2 про оскарження дій та бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до голови Вищої ради юстиції ОСОБА_2, в якому просить : 1) визнати протиправними дії та бездіяльність голови Вищої ради юстиції ОСОБА_2 щодо розгляду та вирішення скарги позивача Щодо істотних порушень норм процесуального права. порушення присяги при здійсненні правосуддя суддею Верховного Суду України Левченко Є.Ф в частині відмови у розгляді, ґрунтовності відповіді та перевищення строків надання відповіді; 2) зобовязати голову Вищої ради юстиції розглянути та вирішити питання зазначеної скарги позивача у порядку та спосіб встановленому чинним законодавством; 3) стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати в сумі 200 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем при отриманні скарги неправильно було визначено предмет оскарження, а відтак зміст відповіді є необгрунтованим. З відповіді вбачається, що скарга не розглядалася. Строк надання відповіді перевищує встановлені законом. Крім того, відповідач не вирішує питання про порушення чи відмову у порушенні дисциплінарного провадження, а колегіально рішенням ВРЮ. Отже, відповідач відмовивши у відкритті дисциплінарного провадження без проведення перевірки та розгляду перевищив надані йому повноваження.

В судове засідання позивач не з?явився, належним чином повідомлений про дату, час, місце розгляду справи. Надіслав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності.

Представник відповідача надіслав суду заперечення, в яких позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що звернення ОСОБА_1 про проведення об?єктивної перевірки було розглянуто, в межах компетенції, наданої відповідачу чинним законодавством України та направлено обґрунтовану відповідь заявникові.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст. ст. 41, 122, 128 КАС України, суд дійшов до висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

16.10.2010 р. ОСОБА_1 направив до голови Вищої ради юстиції скаргу щодо істотних порушень норм процесуального права, порушення присяги при здійсненні правосуддя суддею Верховного суду України Лєвченко Є.Ф. для відповідного реагування по суті.

24.11.2010 р. відповідачем надана відповідь, в якій повідомлялось, що скарга не містить відомостей про наявність передбачених частиною п'ятою ст.126 Конституції України підстав для звільнення судді з посади чи фактів дисциплінарного проступку, які б могли слугувати підставою для перевірки звернення відносно судді Верховного суду України Лєвченко Є.Ф. Також зазначалося, що в скарзі йдеться мова про винесення незаконної, на думку скаржника, суддею ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження від 01.06.2010р. Скаржникові повідомлено про те, що ВРЮ не вправі надавати правову оцінку судовим рішенням та позапроцесуального порядку перегляду судових рішень чинним законодавством України не передбачено (а.с.56а).

Відповідно до статті 131 Конституції України в Україні діє Вища рада юстиції, до відання якої належить: 1) внесення подання про призначення суддів на посади або про звільнення їх з посад; 2) прийняття рішення стосовно порушення суддями і прокурорами вимог щодо несумісності; 3) здійснення дисциплінарного провадження стосовно суддів Верховного Суду України і суддів вищих спеціалізованих судів та розгляд скарг на рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності суддів апеляційних та місцевих судів, а також прокурорів.

Статтею 1 Закону України від 15 січня 1998 року22/98-ВР «Про Вищу раду юстиції» визначено, що Вища рада юстиції є колегіальним, незалежним органом, відповідальним за формування високопрофесійного суддівського корпусу, здатного кваліфіковано, сумлінно та неупереджено здійснювати правосуддя на професійній основі, а також за прийняття рішень стосовно порушень суддями і прокурорами вимог щодо несумісності та у межах своєї компетенції про їх дисциплінарну відповідальність.

Повноваження, організація і порядок діяльності Вищої ради юстиції визначаються Конституцією України, цим Законом та регламентом Вищої ради юстиції, який затверджується на її засіданні (ст. 2 Закону України «Про Вищу раду юстиції»).

До повноважень Вищої ради юстиції належить, крім іншого, здійснення дисциплінарного провадження стосовно суддів Верховного Суду України і суддів вищих спеціалізованих судів (ст. 3 Закону України «Про Вищу раду юстиції»).

Вища рада юстиції може притягнути до дисциплінарної відповідальності Голову, заступників Голови та суддів Верховного Суду України, Голову і заступників Голови та суддів вищих спеціалізованих судів з підстав, передбачених у пункті 5 частини п'ятої статті 126 Конституції України та Законом України «Про статус суддів»(ст. 37 Закону України «Про Вищу раду юстиції»).

Стадії дисциплінарного провадження передбачено ст.. 39 Закону України «Про Вищу раду юстиції». Так, дисциплінарне провадження включає такі стадії: 1) перевірка даних про дисциплінарний проступок; 2) відкриття дисциплінарного провадження; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення. За наслідками перевірки складається висновок з викладенням фактів і обставин, виявлених під час перевірки, і пропозицій.

Зі змісту ст. 25 Закону України «Про Вищу раду юстиції» вбачається, що лише за дорученням Вищої ради юстиції або Голови Вищої ради юстиції членом Вищої ради юстиції перевіряються відомості про факт дисциплінарного проступку судді вищого спеціалізованого суду.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Вищу раду юстиції» перевірка даних про дисциплінарний проступок здійснюється за дорученням Вищої ради юстиції або Голови Вищої ради юстиції одним із членів Вищої ради юстиції шляхом одержання письмового пояснення від судді та інших осіб, витребування судових справ (їх копій), розгляд яких закінчено, та ознайомлення з судовими справами, розгляд яких не закінчено, одержання іншої інформації від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян чи їх об'єднань.

Таким чином, стадіям дисциплінарного провадження передує вирішення питання про наявність чи відсутність у зверненні, що надійшло до Вищої ради юстиції, відомостей про наявність в діях судді ознак дисциплінарного проступку.

Як зазначив представник відповідача у запереченнях, у структурі секретаріату Вищої ради юстиції діє управління з питань попереднього розгляду звернень та організації прийому громадян, до складу якого входить відділ організації прийому громадян.

Відповідно до положення про вищевказане управління, основними завданнями є, зокрема, належне забезпечення попереднього розгляду письмових звернень і усних звернень з прийому громадян та надання по них кваліфікованих письмових відповідей в межах повноважень Вищої ради юстиції; підготовка висновків, довідок, проектів роз'яснень з порушених у зверненнях питань з дотриманням вимог чинного законодавства; своєчасний розгляд звернень громадян, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, що надходять на розгляд до управління;

20.10.2010 р. поштою надійшла скарга ОСОБА_1 від 16.10.10р. на дії судді ВСУ ОСОБА_3

Відомості, викладені у таких зверненнях, слугують для Вищої ради юстиції лише інформацією щодо наявності в діях судді ознак дисциплінарного проступку чи порушення присяги.

З матеріалів справи вбачається, що за дорученням Голови Вищої ради юстиції ОСОБА_2 вказана скарга була вивчена в управлінні з питань попереднього розгляду звернень та організації прийому громадян.

Згідно ст. 21 Закону України «Про Вищу раду юстиції» до повноважень Голови Вищої ради юстиції належить: організація роботи Вищої ради юстиції та головування на її засіданнях; координація роботи секцій і членів Вищої ради юстиції; призначення засідань Вищої ради юстиції; направлення подання Вищої ради юстиції про призначення суддів Президентові України і про звільнення їх з посади; загальне керівництво апаратом Вищої ради юстиції; розпорядження бюджетними асигнуваннями на утримання і забезпечення діяльності Вищої ради юстиції; здійснення інших повноважень, передбачених регламентом Вищої ради юстиції. Голова Вищої ради юстиції представляє Вищу раду юстиції у зносинах з іншими органами та організаціями.

Оскільки, за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 Голова Вищої ради юстиції не вбачив обставин, які б свідчили про наявність передбачених частиною 5 статті 126 Конституції України підстав для звільнення судді з посади, а також притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, відповідна перевірка не призначалась.

Суд також враховує, що згідно Рішення Конституційного Суду України від 21 травня 2002 року № 9-рп/2002 (справа про Закон України «Про Вищу раду юстиції») Вища рада юстиції зобов'язана перевіряти звернення народних депутатів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, звернення інших посадових осіб, органів державної влади і місцевого самоврядування, кожного громадянина, якщо в них містяться відомості про наявність передбачених частиною п'ятою статті 126 Конституції України підстав для звільнення судді з посади чи факт дисциплінарного проступку судді Верховного Суду України або суддів вищих спеціалізованих суддів, і за результатами перевірки приймати відповідне рішення.

Аналіз наведених положень Законів України «Про Вищу раду юстиції» та «Про судоустрій і статус суддів», рішення Конституційного Суду України дає підстави для висновку, що стадіям дисциплінарного провадження передує вирішення питання про те, чи містить звернення, що надійшло до Вищої ради юстиції, відомості про наявність ознак дисциплінарного проступку судді.

Виходячи із аналізу цих же актів, Вища рада юстиції колегіально розглядає звернення, стосовно яких є результати перевірки.

Не вбачаючи у зверненні позивача відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку відповідного судді, керівник Вищої ради юстиції в силу своїх повноважень надавав йому письмову відповідь.

Щодо перевищення встановлених законом строків надання відповіді на скаргу позивача, на що посилається позивач, суд зазначає, що Закон України "Про звернення громадян" не регулює дані правовідносини, оскільки на ці правовідносини розповсюджуються норми спеціального законодавства - Закон України «Про Вищу раду юстиції», «Про судоустрій і статус суддів». Вказані Закони України не встановлюють строки розгляду скарг про наявність в діях судді ознак дисциплінарного проступку чи порушення присяги.

Слід вказати, що бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи, або нездійснення суб'єктом владних повноважень дій, які випливають із його повноважень на виконання вимог чинного законодавства та впливають на права, свободи та інтереси фізичної чи юридичної особи.

Таким чином, визнавати протиправною бездіяльність Голови Вищої ради юстиції немає підстав.

А відтак не підлягає задоволенню і позовна вимога про зобов'язання Голову Вищої ради юстиції України розглянути та вирішити питання скарги ОСОБА_1 у порядку та спосіб встановленому чинним законодавством.

Крім того, суд звертає увагу, що за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження Відповідача щодо надання доручення члену Вищої ради юстиції про здійснення перевірки даних про дисциплінарний проступок судді є виключною компетенцією посадової особи.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Отже, вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Таким чином, судом встановлено, що Головою Вищої ради юстиції вжито всіх необхідних заходів щодо належного розгляду скарги позивача, яку розглянуто з дотриманням вимог діючого законодавства.

Отже, при встановлених обставинах у справі суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Оскільки в ході судового розгляду судом не встановлено протиправності в діях відповідача, то позовні вимоги в частині стягнення судових витрат у сумі 200 грн. на користь позивача також не підлягають задоволенню.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 161-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя-підпис

З оригіналом згідно:

Суддя В.С.Мирошниченко