Справа № 643/7643/14-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 р.Справа № 643/7643/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвій І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на постанову Московського районного суду м. Харкова від 30.10.2014р. по справі № 643/7643/14-а

за позовом ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

до ОСОБА_2

про стягнення переплати надмір виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 5086,25 грн. переплати пенсії.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 30.10.2014р. по справі № 643/7643/14-а в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 30.10.2014р. по справі № 643/7643/14-а та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно зі ст. 41 КАС України не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач перебуває на обліку в ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та отримує пенсію за віком.

ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова від 14.08.2013 року повідомило, що Харківське комунальне підприємство «Міськелектротранс» сплатило внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування лише з 01.01.2009 року по 31.07.2009 року.

Розпорядженням від 03.09.2013 року №101388 пенсійну справу ОСОБА_2 було приведено у відповідність до отриманої інформації та було зроблено перерахунок пенсії з моменту звернення відповідача за призначенням пенсії. Після проведення перерахунку у ОСОБА_2 виникла переплата пенсії у сумі 5086,25 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а тому ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова звернулось до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги необґрунтовані, оскільки переплата пенсії не пов'язана зі зловживанням з боку пенсіонера, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова не підлягає задоволенню.

Між тим, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що вказану справу належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В свою чергу, під владними управлінськими функціями, що здійснюються на основі законодавства, зокрема на виконання делегованих повноважень, слід розуміти будь-які владні повноваження у рамках діяльності держави чи місцевого самоврядування, що не належать до законодавчих повноважень чи повноважень здійснювати правосуддя.

Згідно із ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частина 1 та 2 статті 17 КАС України визначають, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму; на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних відносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач; суб'єктного складу сторін, предмету спірних відносин.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

В свою чергу, у справах за позовом ОСОБА_1 Пенсійного фонду України до фізичної особи (пенсіонера) про стягнення переплати надмірно виплаченої пенсії, відповідач не є суб'єктом владних повноважень і такі позовні вимоги не поєднані із вимогою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Крім того, спір щодо стягнення суми надміру сплаченої пенсії законодавцем не віднесено до вичерпного переліку підстав, визначених КАС України, що надають право суб'єкту владних повноважень на звернення з адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи із системного аналізу вищенаведених правових норм, в даному випадку фактично має місце цивільно-правовий спір про відшкодування шкоди, заподіяної державі в особі Пенсійного фонду України, який підлягає розгляду за правилами цивільного процесуального законодавства.

Отже, спірні правовідносини не є публічно-правовими і, як наслідок, вирішення такої категорії спорів не регулюється приписами Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначена правова позиція узгоджується із практикою Верховного Суду України у спорах з аналогічних відносин, викладеною у постанові від 18.06.2013 року по справі №21-204а13.

Враховуючи викладене, з урахуванням характеру спірних відносин, субєктного складу сторін у справі та предмету спору (про стягнення переплати надміру виплаченої пенсії), колегія суддів зазначає, що справа за позовом ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова до ОСОБА_2 про стягнення переплати надмір виплаченої пенсії не може бути розглянута в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю ухвалою скасувати судове рішення суду першої інстанції і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Керуючись п. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 30.10.2014р. по справі № 643/7643/14-а скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова до ОСОБА_2 про стягнення переплати надмір виплаченої пенсії закрити.

Роз"яснити позивачу право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_3
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст ухвали виготовлений 04.08.2015 р.