Справа № 331/8596/13-а
Суддя: Мінасов В. В.
Дата ухвалення: 2014-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/331/100/14
№ 331/8596/13-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Мінасова В.В., при секретарі Нагорному Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області про визнання протиправними та скасування розпоряджень про поновлення на роботі та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що вона працювала в Орлянській сільській раді Василівського району Запорізької області на посаді спеціаліста- землевпорядника І категорії. 05.11.2012 року її було звільнено з посади та рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 16.04.2013 року поновлено на посаді. 17 квітня 2013 року відповідач поновив її на посаді, а 19 квітня 2013 року звільнив за прогули. Про поновлення на посаді та подальше звільнення вона дізналася в серпні 2013 року. Відповідач про це її раніше не повідомляв. Тому просить визнати протиправними та скасувати розпорядження відповідача про поновлення на посаді від 17 квітня 2013 року № 39-к та про звільнення з посади від 19 квітня 2013 року № 40-к. В подальшому позивач уточнювала позовні вимоги та остаточно просить визнати протиправними та скасувати розпорядження відповідача про поновлення на посаді від 17 квітня 2013 року № 39-к та про звільнення з посади від 19 квітня 2013 року № 40-к, зобовязати відповідача внести запис до трудової книжки про її поновленні на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.11.2012 по грудень 2013 років у сумі 32523,66 грн. моральну шкоду у сумі 20000 грн.

В судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягає на підставах, викладених в ньому. Пояснила, що про поновлення на роботі та подальше звільнення в квітні 2013 року відповідач її не повідомляв. Рішення суду про її поновлення відповідач оскаржив в апеляційному порядку. 27 листопада 2013 року відповідач добровільно її поновив на посаді, але в 2014 році вона звільнилася з роботи за власним бажанням. Трудова книжка весь час після звільнення в 2012 році знаходилася в неї та в квітні 2013 року відповідач її не заповнював. При звільненні в 2014 році трудова книжка заповнена правильно і претензій до відповідача з цього приводу вона не має.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечують. Пояснили, що рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 16.04.2013 року про поновлення позивача на посаді відповідно до законодавства підлягало негайному виконанню. Тому її негайно було поновлено на роботі та через день звільнено з посади за прогули. Про поновлення на роботі позивача намагалися повідомити поштою, але вона навмисно змінила адресу проживання та лист не отримала. Пояснення від позивача про причини прогулів з цієї підстави також отримано не було. Позивачем неправильно розраховано розмір середнього заробітку та моральна шкода не обґрунтована. Позивача будо поновлено на роботі 27.11.2013 року, в 2014 році вона звільнилася з роботи. Трудова книжка позивачу видана при звільнені. Тому просять у позові відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що згідно розпорядженню сільського голови Орлянської сільської ради Василівського району № 7-к від 01.04.2004 р. ОСОБА_1 призначено на посаду спеціаліста-землевпорядника 1-ї категорії, а згідно ст. 20 Закону України Про державну службу їй присвоєно 13 ранг державного службовця відповідної сьомої категорії.

Згідно розпорядженню голови сільської ради № 135-К від 05.11.2012 р. ОСОБА_1 звільнена з посади спеціаліста 1 категорії з земельних питань за п.3 ст. 40 КЗпП України.

Постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 16.04.2013 року ОСОБА_1 поновлено на посаді.

Розпорядженням Орлянської сільської ради Василівського району від 17 квітня 2013 року № 39-к ОСОБА_1 поновлено на посаді на підставі постанови Жовтневого районного суду від 16.04.2014 року.

Розпорядженням Орлянської сільської ради Василівського району від 19 квітня 2013 року № 40-к ОСОБА_1 звільнено з посади на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за прогули 17 та 18 квітня 2013 року.

Розпорядженнями Орлянської сільської ради Василівського району від 21 червня 2013 року № 66-к та 67-к внесені зміни в розпорядження №39-к і ОСОБА_1 поновлено на посаді з 06.11.2012 року та скасовано розпорядження № 40-к про звільнення ОСОБА_1

Але, як визнали сторони в судовому засіданні ці розпорядження виконані не були і ОСОБА_1 поновлено на роботі тільки 27.11.2013 року.

Позивач в своєї заяві від 02.12.2013 року наполягає на захисті її права та скасуванні незаконних розпоряджень.

Відповідно до ст.. 149 КЗпП Украхни до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно з п.4 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

Відповідно до ст.. 10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши докази в їхній сукупності суд вважає, що відповідачем не доведено те, що ОСОБА_1 була повідомлена про її поновлення на роботі. Оскільки позивач не знала про свій обовязок працювати 17 та 18 квітня 2013 року, то й прогулу без поважної причини вона не скоювала. Також відповідачем при застосуванні до неї дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення не було зажадане та отримане від працівника пояснення.

Тому суд вважає, що розпорядження № 39 та 40 підлягають скасуванню.

Відповідно до ст.. 235 КзПП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

При розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд виходить з п. 2,3,5,8 Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», згідно з якими середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з особистим рахунком ОСОБА_1 за два місяці вересень, жовтень 2012 року, що передували звільненню, вона отримала заробітної плати 4685,84 грн. (2617,90 грн.+2067,94 грн.).

Вказана сума визнана як позивачем так й відповідачем.

4685,84:43 робочих дня в вересні-жовтні= 108,97 грн. середньоденний заробіток.

З урахуванням того, що позивач була звільнена з роботи 19 квітня 2013 року і поновлена на роботі 27 листопада 2013 року, то середній заробіток підлягає стягненню саме за цей період вимушеного прогулу. Позовні вимоги за період з 06 листопада 2012 року задоволенню не підлягають, оскільки стосуються іншого звільнення і не стосуються предмету цього позову.

Кількість днів вимушеного прогулу 152. 108,97*152= 16563,44 грн.

Згідно зі ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, позивач вказала, що через незаконні дії відповідача, повязані зі звільненням, їй спричинені душевні страждання. Відповідач відкрито, вперто та тривало порушує її права.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач та характеру немайнових втрат.

Розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 20000 грн. на думку суду достатніми доказами не обґрунтований та не відповідає фактичним обставинам справи. Тому суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 600 грн.

Вимоги позову про зобовязання внесення записів до трудової книжки задоволенню не підлягають, оскільки спір вже добровільно вирішено.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 9, 17, 158-163 КАС України, ст. ст. 149, 236, 237-1 Кодексу законів про працю України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження сільського голови Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області від 17 квітня 2013 року № 39-к про поновлення ОСОБА_1 на посаді спеціаліста І категорії з земельних питань.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження сільського голови Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області від 19 квітня 2013 року № 40-к про звільнення ОСОБА_1 з посади спеціаліста І категорії з земельних питань.

Стягнути з Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області на користь ОСОБА_1 16563,44 середнього заробітку за час вимушеного прогулу без урахування податків і обов'язкових платежів, 600 грн. моральної шкоди, судовий збір в розмірі 34,41 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя: В.В.Мінасов