Справа № 806/2087/15
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м.Житомир справа № 806/2087/15

час прийняття: 15 год. 00 хв. категорія 5.2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

при секретарі судового засідання Павлюк В.О.,

за участю: представника позивача Процюка О.В.,

представника відповідача Забродської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" до Житомирської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішень,

встановив:

Товариство з додатковою відповідальністю "ЖЛ" звернулося до суду з позовом, у якому просило скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості, а саме:

- № 101060000/2015/300005/1 від 20 січня 2015 року;

- № 101060000/2015/300007/1 від 27 січня 2015 року;

- № 101060000/2015/300009/1 від 28 січня 2015 року;

- № 101060000/2015/3000010/1 від 29 січня 2015 року;

- № 101060000/2015/3000011/1 від 30 січня 2015 року;

- № 101060000/2015/3000013/1 від 02 лютого 2015 року;

- № 101060000/2015/3000021/1 від 10 лютого 2015 року;

- № 101060000/2015/3000022/1 від 11 лютого 2015 року;

- № 101060000/2015/3000047/1 від 25 березня 2015 року;

- № 101060000/2015/3000050/1 від 26 березня 2015 року;

- № 101060000/2015/3000038/1 від 05 березня 2015 року;

- № 101060000/2015/3000056/1 від 02 квітня 2015 року;

- № 101060000/2015/3000059/1 від 09 квітня 2015 року;

- № 101060000/2015/3000057/1 від 03 квітня 2015 року.

В обгрунтування своїх вимог Товариство зазначило, що відповідачем при митному оформленні партій товару безпідставно визначено митну вартість за резервним методом її визначення та видано картки відмови в митному оформленні. Товариство вказало, що у Житомирської митниці Міндоходів були в наявності всі документи, необхідні для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Житомирська митниця не підтвердила належними доказами наявність у поданих документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таким чином, правильність визначення Товариством митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала і просила у їх задоволенні відмовити. Пояснила, що оскаржувані рішення відповідають вимогам чинного законодавства. Органом доходів і зборів обґрунтовано використаний резервний метод визначення митної вартості товарів, зважаючи на розбіжності і ненадання декларантом належних документів у її підтвердження.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 25 квітня 2014 року GREEN SNACKS C.V., Амстердам, Нідерланди (Продавець) та Товариством з додатковою відповідальністю "ЖЛ" (Покупець) укладено контракт № АР24.14, відповідно до умов якого Продавець продає, а Покупець купує ядра арахісу (код ТНВД ) в кількості, асортименті та за ціною відповідно до специфікацій, які додаються до кожної поставки і є невід'ємними частинами даного Контракту.

Згідно із пунктом 2.1 Контракту, ціна товару встановлюється в доларах США і зазначається в специфікації та експортному рахунку (інвойсі) на кожну поставку.

Умови поставки визначені пунктом 3.1 Контракту, відповідно до якого товари поставляються на умовах CІF, порт Одеса, Україна (Інкотермс 2010).

До вказаного контракту сторонами підписано додаткові угоди № 1 від 12 січня 2015 року щодо заміни банківських реквізитів Продавця, № 2 від 24 лютого 2015 року, якою визначено строк поставки товару і строк дії контракту - до 31 грудня 2015 року, № 3 від 24 лютого 2015 року, якою встановлено, що розрахунки за товар здійснюються Покупцем в доларах США за кожну партію шляхом 100 % оплати після митного очищення вантажу протягом 15 днів.

Товариством для митного оформлення рахісу Аргентинського (несмаженого, некаліброваного, сирого, лущеного, призначеного для кондитерської промисловості), сорт Runner, типу Split (розколотий навпіл), в 500 мішках по 50+-0,5 кг, загальною вагою нетто 25000 кг. вартістю 30000, 00 доларів. були подані митні декларації, а саме:

- № 101060000/2015/000514 від 20 січня 2015 року;

- № 101060000/2015/000917 від 27 січня 2015 року;

- № 101060000/2015/000958 від 28 січня 2015 року;

- № 101060000/2015/001093 від 29 січня 2015 року;

- № 101060000/2015/001131 від 30 січня 2015 року;

- № 101060000/2015/001259 від 02 лютого 2015 року ;

- № 101060000/2015/001684 від 10 лютого 2015 року;

- № 101060000/2015/001737 від 11 лютого 2015 року;

- № 101060000/2015/003694 від 25 березня 2015 року;

- № 101060000/2015/003779 від 26 березня 2015 року;

- № 101060000/2015/002752 від 05 березня 2015 року;

- № 101060000/2015/004150 від 02 квітня 2015 року;

- № 101060000/2015/004517 від 09 квітня 2015 року;

- № 101060000/2015/004268 від 03 квітня 2015 року.

До вказаних декларацій також надавалися зовнішньо-економічний договір (контракт) купівлі-продажу № АР24.14 від 25 квітня 2014 року і доповнення до нього; міжнародні автомобільні накладні (СМR); рахунки-фактури (інвойси); коносаменти; платіжні документи; сертифікати про походження товару загальної форми; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 2761 від 21 листопада 2014 року; інформація про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару № 2761 від 21 листопада 2014 року; інформація про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару № 2730 від 19 січня 2015 року; резервна позиція № 915 від 26 липня 2001 року.

За результатами здійснення аналізу супровідних документів, поданих разом із вказаними митними деклараціями, Житомирською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів № 101060000/2015/300005/1 від 20 січня 2015 року; № 101060000/2015/300007/1 від 27 січня 2015 року; № 101060000/2015/300009/1 від 28 січня 2015 року; № 101060000/2015/3000010/1 від 29 січня 2015 року; № 101060000/2015/3000011/1 від 30 січня 2015 року; № 101060000/2015/3000013/1 від 02 лютого 2015 року; № 101060000/2015/3000021/1 від 10 лютого 2015 року; № 101060000/2015/3000022/1 від 11 лютого 2015 року; № 101060000/2015/3000047/1 від 25 березня 2015 року; № 101060000/2015/3000050/1 від 26 березня 2015 року; № 101060000/2015/3000038/1 від 05 березня 2015 року; № 101060000/2015/3000056/1 від 02 квітня 2015 року; № 101060000/2015/3000059/1 від 09 квітня 2015 року; № 101060000/2015/3000057/1 від 03 квітня 2015 року відповідно.

Згідно із зазначеними рішеннями, митна вартість товару не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, подані для митного оформлення, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (а саме інформації щодо ступеня обробки товару, що в свою чергу впливає на числові значення складових митної вартості та ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари), а також у зв'язку з неподанням декларантом на письмову вимогу органу доходів та зборів, відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме:

- договорів з третіми особами, пов'язаних з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця;

- виписки з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копії митних декларацій країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями;

- інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Крім того, у рішеннях № 101060000/2015/300005/1 від 20 січня 2015 року, № 101060000/2015/300009/1 від 28 січня 2015 року, № 101060000/2015/300010/1 від 29 січня 2015 року, № 101060000/2015/300011/1 від 30 січня 2015 року, № 101060000/2015/300013/1 від 02 лютого 2015 року, зазначено про наявність розбіжностей в інвойсах, а саме: відсутні відомості про особу, яка їх підписала; в рішеннях № 101060000/2015/300021/1 від 10 лютого 2015 року, № 101060000/2015/300022/1 від 11 лютого 2015 року вказано про наявність розбіжностей, а саме: в інвойсі та платіжному дорученні зазначено різні відомості банка одержувача платежу; в рішеннях № 101060000/2015/300047/1 від 25 березня 2015 року, № 101060000/2015/300050/1 від 26 березня 2015 року, № 10106000/2015/300038/1 від 05 березня 2015 року, № 101060000/2015/300056/1 від 02 квітня 2015 року, № 101060000/2015/300059/1 від 09 квітня 2015 року зазначено про відмінність відомостей про банк в рахунку від таких відомостей в контракті.

За інформацією, яка наявна в органах доходів і зборів, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв'язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях у митних деклараціях № 101060000/2014/016559 від 27 жовтня 2014 року, № 101060000/2015/002752 від 05 березня 2015 року, № 101060000/2015/002740 від 04 березня 2015 року, № 101060000/2015/004212 від 02 квітня 2015 року з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначених Угодою про застосування статті VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Джерело інформації цінової бази ЄАІС щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено, Митний кодекс України.

Суд не погоджується з висновками суб'єкта владних повноважень з огляду на наступне.

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - Кодекс, МК України).

Відповідно до статті 49 Кодексу встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно із частинами 1, 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 Кодексу, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з частиною 1 статті 54 Кодексу, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Тобто, орган доходів і зборів має повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності визначення митної вартості товару, однак, такі повноваження мають бути реалізовані лише за наявності обґрунтованих підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Судом встановлено, що позивачем при поданні митних декларацій було подано необхідні документи, що підтверджують митну вартість товару.

При цьому, суд погоджується з доводами відповідача про те, що митниця має повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності визначення митної вартості товару, однак зазначає, що такі повноваження мають бути реалізовані лише за наявності обґрунтованих підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Під час розгляду даної справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про існування достатніх підстав для виникнення обґрунтованого сумніву у Житомирської митниці ДФС щодо вартості імпортованого товару. Крім того, представником відповідача не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що подані декларантом основні документи не дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни.

У даній справі судом також не встановлено існування обмежень для визначення митної вартості задекларованих товарів за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Крім того, суд враховує, що відповідачем не обґрунтовано, які саме обставини мали бути підтверджені додатково витребуваними у позивача документами. В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів не визначено, які саме показники (складові) митної вартості не підтверджено документально та викликали сумнів у контролюючого органу, та стали причиною неможливості застосування першого методу.

Правову позицію з даного питання було викладено в постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2013 року (справа № 21-354а13), в якій зазначено, що "... наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митниця зобов'язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів".

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів відповідач визначає митну вартість товарів за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визначених митним органом митних вартостях, зокрема, по митній декларації № 101060000/2014/016559 від 27 жовтня 2014 року.

Встановлено, що ця ВМД була скоригована митним органом на підставі рішення № 101060000/2014/300335/2 від 27 жовтня 2014 року, яке постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року по справі № 806/1074/15, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року, визнано протиправним і скасовано.

При коригуванні митної вартості відповідач також посилався на ВМД № 101060000/2015/002740 від 04 березня 2015 року, яка була скоригована згідно з рішенням Житомирської митниці № 101060000/2015/300037/1 від 04 березня 2015 року, що оскаржується в адміністративній справі № 806/2088/15.

Коригуючи митну вартість у рішенні № 101060000/2015/300057/1 від 03 квітня 2015 року, контролюючий орган посилався на митну декларацію № 101060000/2015/004212 від 02 квітня 2015 року. Зазначена декларація була скоригована рішенням № 101060000/2015/30056/1 від 02 квітня 2015 року, яке оскаржується у даній справі.

Як пояснила представник відповідача у судовому засіданні при коригуванні митної вартості на підставі митної декларації № 101060000/2015/002752 від 05 березня 2015 року було допущено помилку при зазначенні номера вказаної ВМД, а саме: замість № 101060000/2015/002787 зазначено № 101060000/2015/002752.

Встановлено, що під час контролю за правильністю визначення митної вартості товару декларантом одночасно з поданням МД, митному органу було надано всі необхідні документи, які підтверджують ціну товару, зазначену у деклараціях, зокрема, умовами контракту визначено, що номенклатура та ціна товару вказується у інвойсі (рахунку фактурі), який є невід'ємною частиною даного контракту.

Здійснюючи аналіз товаросупровідних документів, поданих разом з МД, митним органом зазначено, що в наданих для митного оформлення документах наявні розбіжності, що унеможливлюють визначення митної вартості товарів за основним методом її визначення.

При цьому суд зазначає, що наведеними правовими нормами передбачено єдину підставу для заборони застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) - не підтвердження декларантом документально або не визначення кількісно і достовірно та/або відсутність хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Зазначені відповідачем розбіжності не впливають на числові значення складових митної вартості товарів і не позбавляють Товариство права на застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально.

Щодо посилання контролюючого органу на те, що документи подані для митного оформлення не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: інформації щодо ступеня обробки товару.

Суд зазначає, що пунктом 3.2 Контракту від 25 квітня 2014 року визначено, що ціна товару включає в себе усі витрати, згідно з умовами поставки (CIF).

Окрім того, у поданих деклараціях позивач зазначив, що арахіс "несмажений, некалібрований, сирий, лущений, призначений для кондитерської промисловості", що у свою чергу і визначає його ступінь обробки, а точніше її відсутність, вказано сорт арахісу "Runner", та вказано, що арахіс типу "splits" ("половинка", з англ.).

Разом з тим, пунктом 10 статті 58 Митного кодексу України надано вичерпний перелік того, що становить собою складова митної вартості. Це, зокрема, витрати, понесені покупцем, роялті та інші ліцензійні платежі, вартість сировини, матеріалів, деталей, тощо.

Суд вважає, що числове значення складових митної вартості товарів повністю підтверджено декларантом, позивачем використані відомості, які підтверджені документально.

Відтак, суд дійшов висновку, що вказані відповідачем у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів розбіжності не впливають на числове визначення митної вартості товару заявленого до митного оформлення і не позбавляють позивача права на застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально.

Митний орган не погодився з наданими декларантом до митного оформлення відомостями по основному методу, оскільки, на його думку, митна вартість товару визначена Товариством, значною мірою відрізнялася від вартості товару на схожий (аналогічний) товар, яка містяться у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної митної служби України, на підставі чого відповідачем зроблено висновок, що Товариством було занижено митну вартість товару, внаслідок чого, прийняті рішення про коригування митної вартості товару та видано картки відмови в митному оформленні товару.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що зазначена система, відповідно до приписів МК України, носить інформаційний характер і не є виключною підставою відмови визнання задекларованої митної вартості декларантом, оскільки така підстава для коригування не передбачена статтею 55 МК України і не викладена в статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) та в Угоді про застосування статті VII ГАТТ (1994 року). Відповідно до наказу Мінфіну України № 598 від 24 травня 2012 року, яким затверджено форму рішення про коригування митної вартості, допускається посилання на використання інформаційної системи ДМСУ тільки при визначенні митної вартості, відповідно до статей. 59, 60 та 64 МК України із зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних, подібних товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що в порушення зазначеного наказу не зроблено митним органом в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару.

Враховуючи, що автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Суд також звертає увагу на порушення митним органом частин 1 та 2 статті 55 МК України, при прийнятті рішення про коригування митної вартості, оскільки у ньому відсутні відомості, зокрема, щодо того, які обґрунтовані підстави встановив митний орган з приводу того, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішень про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Також, в порушення частини 2 статті 55 МК України, пункту 2.1 Розділу 2 (опис гр. 33) Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства Фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, відповідач при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу її визначення, не зазначив у спірних рішеннях, зокрема, інформації, яка використовувалися митним органом при її визначенні, а саме: ним не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що Житомирською митницею ДФС неправомірно прийняті рішення про коригування митної вартості товарів № 101060000/2015/300005/1 від 20 січня 2015 року; № 101060000/2015/300007/1 від 27 січня 2015 року; № 101060000/2015/300009/1 від 28 січня 2015 року; № 101060000/2015/3000010/1 від 29 січня 2015 року; № 101060000/2015/3000011/1 від 30 січня 2015 року; № 101060000/2015/3000013/1 від 02 лютого 2015 року; № 101060000/2015/3000021/1 від 10 лютого 2015 року; № 101060000/2015/3000022/1 від 11 лютого 2015 року; № 101060000/2015/3000047/1 від 25 березня 2015 року; № 101060000/2015/3000050/1 від 26 березня 2015 року; № 101060000/2015/3000038/1 від 05 березня 2015 року; № 101060000/2015/3000056/1 від 02 квітня 2015 року; № 101060000/2015/3000059/1 від 09 квітня 2015 року; № 101060000/2015/3000057/1 від 03 квітня 2015 року, оскільки декларантом подано всі необхідні документи, які підтверджували митну вартість товару, зазначену у деклараціях.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

У задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" відмовити.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості № 101060000/2015/300005/1 від 20 січня 2015 року.

Визнати протиправним і скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості № 101060000/2015/300007/1 від 27 січня 2015 року.

Визнати протиправним і скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості № 101060000/2015/300009/1 від 28 січня 2015 року.

Визнати протиправним і скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості № 101060000/2015/3000010/1 від 29 січня 2015 року.

Визнати протиправним і скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості № 101060000/2015/3000011/1 від 30 січня 2015 року.

Визнати протиправним і скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості № 101060000/2015/3000013/1 від 02 лютого 2015 року.

Визнати протиправним і скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості № 101060000/2015/3000021/1 від 10 лютого 2015 року.

Визнати протиправним і скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості № 101060000/2015/3000022/1 від 11 лютого 2015 року.

Визнати протиправним і скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості № 101060000/2015/3000047/1 від 25 березня 2015 року.

Визнати протиправним і скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості № 101060000/2015/3000050/1 від 26 березня 2015 року.

Визнати протиправним і скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості № 101060000/2015/3000038/1 від 05 березня 2015 року.

Визнати протиправним і скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості № 101060000/2015/3000056/1 від 02 квітня 2015 року.

Визнати протиправним і скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості № 101060000/2015/3000059/1 від 09 квітня 2015 року.

Визнати протиправним і скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості № 101060000/2015/3000057/1 від 03 квітня 2015 року.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя С.В. Черноліхов

Повний текст постанови виготовлено: 03 серпня 2015 р.