Справа № 826/8932/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 серпня 2015 року 16:00 № 826/8932/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Центр"
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Центр» (надалі - позивач або ПАТ «КБ «Центр») з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.02.2015 року № .

В обґрунтування правомірності заявлених позовних вимог позивач посилається на протиправність та безпідставність висновків акта камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 16.01.2015 року № 10/26-50-15-03-23 про порушення ПАТ «КБ «Центр» термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України. Оскільки протягом 2013 року позивачем у відповідності до норм абз. 4 п. 57.1 ст. 57 і пп. 153.3.2 п. 153.2 ст. 153 зазначеного Кодексу були сплачені авансові внески з податку на прибуток на загальну суму 1 647 380 грн. та авансові внески з податку на прибуток з виплачених дивідендів на загальну суму 570 000 грн. (що засвідчується наявними у позивача платіжними дорученнями з відмітками про проведення платежів). Така сума сплати авансових внесків з податку (всього у розмірі 2 217 380 грн.) була відображена ПАТ «КБ «Центр» у податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік (реєстр. № від 27.02.2014 року) у рядку 14 ЗП «Зменшення нарахованої суми податку». Таким чином, за підсумками 2013 року сума перевищення сплачених ПАТ «КБ «Центр» авансових внесків з податку на прибуток (2 217 380 грн.) над загальною сумою нарахованого до сплати податку на прибуток за 2013 рік (1 4658 720 грн.) склала 748 660 грн. (дана сума переплати узгоджена контролюючим органом, що засвідчується двостороннім актом звірення розрахунків позивача з бюджетом з авансових внесків з податку на прибуток банківських організацій за період з 01.01.2014 року по 26.03.2014 року). Зазначена сума переплати була цілком достатня для зарахування в рахунок сплати авансових внесків з податку на прибуток в розмірі 1/12 (122 393 грн.) за період з березня - серпень 2014 року за заявами позивача, що натомість контролюючий орган проігнорував. З огляду на зазначене вище, грошове зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток за квітень-серпень 2014 року (частково - вересень 2014 року) було сплачене ПАТ «КБ «Центр» своєчасно та в повному обсязі, відповідно податковий борг з авансових внесків за цей період у позивача не виникав, а тому правові підстави для застосування штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення від 04.02.2015 року № відсутні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.05.2015 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 09.06.2015 року, з'явилися представники сторін

Представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову від 09.06.2015 року, в яких зазначено про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 04.02.2015 року № . Зокрема, в своїх запереченнях позивач посилався на проведення камеральної перевірки податкової звітності ПАТ «КБ «Центр» з податку на прибуток за квітень-серпень 2014 року, якою встановлено порушення позивачем термінів сплати авансових внесків з податку на прибуток за період квітень-серпень 2014 року, а саме - грошове зобов'язання на загальну суму 475 270 грн. сплачено із затримка понад 30 календарних днів. За розглядом матеріалів перевірки ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, керуючись п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, винесене податкове повідомлення-рішення від 04.02.2015 року № про зобов'язання сплатити штраф у розмірі 20% від несвоєчасно погашеної суми грошового зобов'язання 475 270 грн.

Суд у судовому засіданні 09.06.2015 року на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.02.2014 року ПАТ «КБ «Центр» подало до ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві податкову декларацію з податку на прибуток банку за 2013 рік (звітна) в електронному вигляді та за формою встановленою Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток банку» від 21.12.2011 року № 1683 (що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 16/20329 та втратив чинність 18.03.2014 року). Дана Декларація надійшла до податкової інспекції 27.02.2014 року зареєстрована за № , та була прийнята контролюючим органом без зауважень. В цій Декларації за 2013 рік позивач задекларував, зокрема, наступні показники:

- в ряд. 09. «Об'єкт оподаткування від усіх видів діяльності (рядок 01 - рядок 04)(+,-)» - 7 730 105 грн.;

- в ряд. 12 «Податок на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню (рядок 09 - рядок 10 при позитивному значенні) х рядок 11/100» - 1 466 720 грн.;

- значення ряд. 13 «Податок на прибуток від діяльності, що підлягає патентуванню, зменшений на вартість придбаних патентів» не заповнено (тобто, прочерк);

- в ряд. 14 ЗП «Зменшення нарахованої суми податку» - 2 217 380 грн.;

- в ряд. 15 «Податок на прибуток за звітний (податковий) період (рядок 12 + рядок 13 - рядок 14) - 748 660 грн. (зі знаком « - », тобто, від'ємне значення суми);

- значення ряд. 16 «Податок на прибуток за результатами попереднього звітного (податкового) періоду поточного року з урахуванням уточнень (рядок 15 Податкової декларації за попередній звітний (податковий) період» не заповнено (тобто, прочерк);

- в ряд. 17 «Податок на прибуток, нарахований за результатами останнього календарного кварталу звітного (податкового) періоду (рядок 15 - рядок 16)(+,-)» - 748 660 грн. (зі знаком « - », тобто, від'ємне значення суми);

- в ряд. 18 АВ «Сума авансового внеску при виплаті дивідендів, що має бути сплачена у звітному (податковому) періоді за місцезнаходженням юридичної особи» - 570 000 грн.;

- в ряд. 20 «Сума авансового внеску при виплаті дивідендів, нарахована за результатами останнього календарного кварталу звітного (податкового) періоду, що має бути сплачена за місцезнаходженням юридичної особи (рядок 18 - рядок 19)» - 570 000 грн.;

- в ряд. 34 «Загальна сума нарахованого до сплати податку на прибуток за звітний (податковий) рік (рядок 15 + рядок 18)» - 1 468 720 грн.;

- в ряд. 35 «Авансовий внесок (1/12 нарахованої до сплати загальної суми податку на прибуток за звітний (податковий) рік, що підлягатиме сплаті щомісяця у березні-грудні 2014 року та січні-лютому 2015 року (рядок 34/12)» - 122 393 грн.

Крім того, сума зменшення нарахованого податку, яка відображена у рядку 14 ЗП Декларації за 2013 рік та склала 2 217 380 грн., наведена в ряд. 14 Додатку ЗП до такої Декларації, та складається із значень рядків 14.1 («Сума податку на прибуток, отриманий із іноземних джерел, що сплачений суб'єктами господарювання за кордоном, яка зараховується під час сплати ним податку в Україні в розмірі, який не перевищує суми податку, що підлягає сплаті таким платником протягом такого звітного (податкового) періоду» - значення не заповнено) + 14.2 («Сума податку, нарахованого платником податку на прибуток (при консолідованій сплаті) за місцезнаходженням його відокремлених підрозділів» - значення не заповнено) +14.15.1 («Сума сплачених авансових внесків при виплаті дивідендів (прирівняних до них платежів)(рядок 14.3 + рядок 14.4), у тому числі: сума, що відноситься на зменшення нарахованої суми податку в поточному звітному (податковому) періоді» - 570 000 грн., що відповідає показнику ряд. 5 Додатку АВ до Декларації за 2013 рік) + 14.6 («Сума сплаченого авансового внеску з податку на прибуток відповідно до пункту 57.1 статті 57 глави 4 розділу ІІ та абзацу другого пункту 2 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України» - 1 647 380 грн.).

Таким чином, за підсумками 2013 року позивач задекларував до сплати щомісяця протягом березня-грудня 2014 року та січня-лютого 2015 року суму авансового внеску з податку на прибуток у розмірі 122 939 грн., та водночас - від'ємне значення такого податку на прибуток за звітний (податковий) період - 748 660 грн. (зі знаком мінус).

Надалі, 13.03.2014 року, 09.04.2014 року, 15.05.2014 року, 20.06.2014 року, 17.07.2014 року, 11.08.2014 року ПАТ «КБ «Центр» зверталося до ДПІ із письмовими заявами щодо зарахування наявної суми переплати з авансових внесків з податку на прибуток за 2013 рік у розмірі 748 660 грн., задекларованої в Декларації за 2013 рік (реєстр. № від 27.02.2014 року) в рахунок оплати авансових внесків з цього ж податку за місяці березень-серпень 2014 року (копії таких заяв позивача з відмітками штампів канцелярії податкової інспекції про їх отримання наявні в матеріалах справи).

Однак, 16.01.2015 року працівником ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві була проведена камеральна перевірка податкової звітності ПАТ «КБ «Центр» з податку на прибуток за звітні періоди квітень, травень, червень, липень і серпень 2014 року, за результатами якої складений Акт від 16.014.2015 року № 26-50-15-03-23. Під час проведення вказаної камеральної перевірки перевіряючим встановлено порушення підприємством строків сплати узгоджених грошових зобов'язань по авансовим внескам з податку на прибуток, передбачених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасну сплату грошового зобов'язання в сумах 66 126 грн. (фактично було сплачено 08.09.2014 року, а граничний строк сплати - 30.04.2014 року), 41 965 грн. (фактично було сплачено 08.09.2014 року, а граничний строк сплати - 30.05.2014 року), 80 428 грн. (фактично було сплачено 14.10.2014 року, а граничний строк сплати - 30.05.2014 року), 41 965 грн. (фактично було сплачено 14.10.2014 року, а граничний строк сплати - 30.06.2014 року), 80 428 грн. (фактично було сплачено 17.11.2014 року, а граничний строк сплати - 30.06.2014 року), 41 965 грн. (фактично було сплачено 17.11.2014 року, а граничний строк сплати - 30.07.2014 року), 80 428 грн. (фактично було сплачено 17.12.2014 року, а граничний строк сплати - 30.07.2014 року), 41 965 грн. (фактично було сплачено 17.12.2014 року, а граничний строк сплати - 30.08.2014 року), - в усіх випадках затримка сплати складала понад 30 календарних днів.

04.02.2015 року на підставі вказаного акта камеральної перевірки ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві прийняла оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Ш» за № , яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за порушення ПАТ «КБ «Центр» граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток банківських організацій, включаючи філіали аналогічних організацій (код платежу 11023600), у розмірі 475 270 грн., на певну кількість днів (але понад 30 календарних днів), нарахувало товариству штраф в сумі 95 504 грн., що складає 20% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання.

Скориставшись правом на адміністративне (досудове) оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення, позивачем отримано рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 15.04.2015 року № 6379/10/26-15-10-06 та Державної фіскальної служби України від 30.04.2015 року № 9461/6/99-99-10-01-02-25, винесених за результатами розгляду первинної та повторної скарг позивача, у відповідності до змісту яких податкове повідомлення-рішення від 04.02.2015 року № залишено без змін.

При цьому, як вбачається з текстів листа ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 31.01.2015 року № 1875/10/26-50-15-03-10 «Про розгляд заперечення до акту перевірки № 16.01.2015 року № 10/26-50-15-03-23» та рішень Головного управління ДФС у м. Києві від 15.04.2015 року № 6379/10/26-15-10-06 і Державної фіскальної служби України від 30.04.2015 року № 9461/6/99-99-10-01-02-25, на думку контролюючого органу, залишок авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів у розмірі 748 660 грн. не підлягає врахуванню у зменшення нарахованої суми податкових зобов'язань з податку на прибуток за 2014 рік (тобто, не формує надміру сплачену суму податку у звітному періоді), а має акумулюватися у декларації звітного періоду та переноситься на зменшення податкових зобов'язань з податку на прибуток наступних податкових періодів. Дана позиція ДПІ у Голосіївському районів ГУ ДФС у м. Києві ґрунтується на листі Міністерства доходів і зборів України від 07.02.2014 року № 3194/7/99-99-19-03-01-17 «Про подання податкової звітності з податку на прибуток за 2013 рік» та полягає в наступному: розрахунок щомісячного авансового внеску з податку на прибуток, який має сплачуватись починаючи з березня 2014 року по лютий 2015 року включно, буде здійснюватись в автоматичному режимі та зноситись до картки особового рахунку платника, таким чином: у в автоматичному режимі та заноситьсь до картки особового рахунку платника, таким чином: у декларації з податку на прибуток банку, яка затверджена наказом Мінфіну від 21.12.2011 року № 1683 (рядок 12 + рядок 13 + сума податку на прибуток від операцій з торгівлі цінними паперами - (рядок 14.1 + рядок 14.2 Додатка ЗП до рядка 14))/12. З метою дотримання вимог пп. 153.3.4 Податкового кодексу України щодо зменшення податкових зобов'язань з податку на прибуток на суму сплаченого авансового внеску при виплаті дивідендів розрахунок суми такого внеску буде перевірятись в автоматичному режимі з урахуванням наступного: у декларації з податку на прибуток банку, яка затверджена наказом Мінфіну від 21.12.2011 року № 1683, значення рядка 14.5.1 Додатка ЗП не може перевищувати значення (рядок 12 + рядок 13 + сума податку на прибуток від операцій з торгівлі цінними паперами - (рядок 14.1 + рядок 14.2 + рядок 14.6 Додатка ЗП до рядку 14)).

Вважаючи вказане вище податкове повідомлення-рішення від 04.02.2015 року № необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із даним позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (надалі - ПК України), який набрав чинності 01.01.2011 року.

Податковим зобов'язанням в розумінні ПК України визначається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк)(пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, «грошове зобов'язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Нормами п. 49.18 ст. 49 ПК України визначені базові звітні (податкові) періоди для подання податкових декларацій.

Одночасно, п. 152.1 ст. 152 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податок на прибуток нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, від податкової бази, визначеної згідно зі статтею 149 цього Кодексу.

Згідно п. 152.9 ст. 152 ПК України, для цілей цього розділу використовуються такі податкові періоди: календарні квартал, півріччя, три квартали, рік. Базовим податковим (звітним) періодом для цілей цього розділу є календарний квартал або календарний рік для платників податків, визначених у пункті 57.1 статті 57 цього Кодексу.

Так, нормами абз. 4 п. 57.1 ст. 57 ПК України передбачено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань (абз. 11 п. 57.1 ст. 57 ПК України).

При цьому, дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно (абз. 12 п. 57.1 ст. 57 ПК України).

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абз. 1 п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, за приписами вищенаведених норм абз. 4 - 11 п. 57.1 ст. 57 ПК України нарахування та сплата податку на прибуток платників (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) відбувається за особливими правилами нарахування та сплати податку на прибуток. Зокрема, звітним податковим періодом, встановленим для нарахування податку на прибуток, відповідно до абз. 3 п. 57.1 ст. 57 Кодексу, є річний податковий період, а звітним податковим періодом, встановленим для сплати податку на прибуток, є місячний податковий період.

На думку суду, в контексті вищенаведених норм ПК України, а також положень норм пп. 9.1.1 п. 9.1 ст. 9 цього ж Кодексу слідує, що авансовий внесок із податку на прибуток є невід'ємною частиною такого податку, а тому відповідно не може розцінюватися як окремий вид податку.

У відповідності до п. 9.3 ст. 9 ПК України, зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 45 Бюджетного кодексу України, податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Пунктом 38.1 ст. 38 ПК України визначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов'язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 38.3 ст. 38 ПК України).

В силу пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання набуває статусу податкового боргу.

Згідно абз. 1 і 3 п. 87.1 ст. 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Крім того, у відповідності пп. 153.3.1 і пп. 153.3.2 по. 153.3 ст. 153 цього ж Кодексу, у разі прийняття рішення щодо виплати дивідендів емітент корпоративних прав, на які нараховуються дивіденди, проводить зазначені виплати власнику таких корпоративних прав незалежно від того, чи є оподатковуваний прибуток, розрахований за правилами, визначеними статтею 152 цього Кодексу, чи ні. Крім випадків, передбачених підпунктом 153.3.5 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої пунктом 151.1 статті 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Згідно пп. 153.3.3 п. 153.3 ст. 153 ПК України платник податку - емітент корпоративних прав, державне некорпоратизоване, казенне чи комунальне підприємство зменшує суму нарахованого податку звітного періоду на суму авансового внеску, попередньо сплаченого протягом такого звітного періоду у зв'язку з нарахуванням дивідендів згідно з підпунктом 153.3.2 цього пункту. Не дозволяється проведення зазначеного заліку з податком, передбаченим статтею 156 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 153.3.4 п. 153.3 ст. 153 ПК України у разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

Таким чином, вказані норми закону прямо дозволяють зменшити щомісячні аванси з податку на прибуток на суму сплачених авансових внесків при виплаті дивідендів як в поточному, так і в попередніх періодах.

З наявних у справі матеріалів судом встановлено, що позивач визначив у поданій Податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік розмір авансового внеску, що підлягав сплаті у березні-грудні 2014 року та січні-лютому 2015 року (а саме - 122 393 грн.), а тому зазначені суми податкових зобов'язань є узгодженими сумами грошового зобов'язання.

При цьому, впродовж 2013 року ПАТ «КБ «Центр» сплатило до державного бюджету авансові внески з податку на прибуток на загальну суму 1 647 380 грн. за місяці січень - грудень 2013 року (що засвідчується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень банку № 2155 від 15.01.2013 року, № 2139 від 11.02.2013 року, № 1566 від 11.03.2013 року, № 3620 від 16.04.2013 року, № 2488 від 18.05.2013 року, № 2054 від 11.06.2013 року, № 1034 від 04.07.2013 року, № 1355 від 07.08.2013 року, № 1435 від 06.09.2013 року, № 2509 від 14.10.2013 року, № 1084 від 07.11.2013 року та № 1479 від 10.12.2013 року з відмітками про проведення платежів, та не заперечується відповідачем), а також сплатило 13.05.2013 року авансові внески з податку на прибуток з виплачених дивідендів акціонеру банку в сумі 570 000 грн. - згідно платіжного доручення № 841 від 13.05.2013 року (копія якого з відміткою банку про проведення платежу також наявна у матеріалах справи). Як наслідок за результатами декларування результатів господарської діяльності за 2013 рік у ПАТ «КБ «Центр» виникла переплата з авансових внесків з податку на прибуток в сумі 748 660 грн., наявність якої засвідчується також даними податкової декларації позивача з податку на прибуток підприємства за 2013 рік та актом № 2131-20 від 26.03.2014 року, складеного за результатами звірення розрахунків платника податку (позивача) з бюджетом за період з 01.01.2014 року № 26.03.2014 року.

Підпунктом 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 ПК України встановлено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

У зв'язку з цим позивач 13.03.2014 року, 09.04.2014 року, 15.05.2014 року, 20.06.2014 року, 17.07.2014 року, 11.08.2014 року та 05.09.2014 року подав до канцелярії ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів м. Києва письмові заяви № 76/13 від 12.03.2014 року, № 182/13 від 07.04.2014 року, № 182/13 від 14.05.2014 року, № 218/13-1 від 19.06.2014 року, № 248/13 від 16.07.2014 року, № 270/13 від 08.08.2014 року та за № 298/13 від 04.09.2014 року з проханням зарахувати переплату з авансових внесків з податку на прибуток за 2013 рік в сумі 748 660 грн. в рахунок оплати авансових внесків з податку на прибуток за місяці березень (122 393 грн.), квітень (122 393 грн.), травень (122 393 грн.), червень (122 393 грн.), липень (122 393 грн.) і серпень (122 393 грн.) 2014 року, всього на загальну суму 734 358 грн.

Однак дані заяви позивача були залишені без відповіді та, натомість, як видно з тексту акта камеральної перевірки від 16.01.2015 року № 10/26-50-15-03-23 в картці особового рахунку платника авансових внесків з податку на прибуток - позивача погашення задекларованих до сплати 30.04.2014 року, 30.05.2014 року, 30.06.214 року, 30.07.2014 року та 30.08.2014 року сум авансових внесків податку на прибуток бала здійснена з порушенням граничних термінів не за рахунок наявної у позивача переплати в розмірі 748 660 грн., а за рахунок інших сум сплачених платежів.

Дані фактичні обставини (зокрема, факти сплати позивачем та надходження до державного бюджету сум авансових внесків з податку на прибуток за 2013 рік у розмірі 2 217 380 грн.) контролюючим органом під час судового розгляду цієї справи в порушення норми ч. 2 ст. 71 КАС України не були спростовані жодними документальними доказами (в тому числі витягами з карток особового рахунку платника податку на прибуток та авансових внесків з цього податку за 2013 - 2014 роки).

Таким чином, станом на 30.04.2014 року загальна сума надміру сплаченого позивачем сума з авансових внесків з податку на прибуток становила 748 660 грн. та була достатньою для зарахування в оплату авансових внесків з названого податку за березень-серпень 2014 року.

За приписами норм ст. 126 ПК України, у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Водночас відповідно до п. 109.1. ст. 109 Кодексу, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується той факт, що станом на 30.04.2014 року, 30.05.2014 року, 30.06.2014 року, 30.07.2014 року та 30.08.2014 року позивав виконав свій податковий обов'язок по сплаті авансових внесків з податку на прибуток за місяці квітень, травень, червень, липень і серпень 2014 року в сумі 734 358 грн. в повному обсязі, то суд вважає висновки відповідача про допущення товариством випадку несвоєчасної сплати грошових зобов'язань з авансового внеску з податку на прибуток банківських організацій в сумі коштів 457 270 грн. хибними, а спірне податкове повідомлення-рішення від 04.02.2015 року № протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а, відтак, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, ст.ст. 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Центр» задовольнити.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 04.02.2015 року № .

3. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Центр» (ідентифікаційний код 37119553, адреса місцезнаходження: 03039, м. Київ, просп. Науки, буд. 54-б) судові витрати у розмірі 190,11 грн. (ста дев'яносто грн. 11 копійки) з Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Т.О. Скочок