Справа № 391/1279/14-а
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2015 рокусправа № 391/1279/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Дадим Ю.М. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області

на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2015 року у справі №391/1279/14-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області про зобов'язання вчинити певні дії ,-

в с т а н о в и в :

15 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі про визнання протиправними дій відповідача відносно зміни базового місяця індексації з квітня 2011 року на квітень 2014 року та покласти на нього обов'язок перерахувати індексації ДГУ в порядку і розмірах, що існували до зміни базового місяця, починаючи з 01.06.2014 року і в подальшому та виплатити різницю між фактично нарахованою та виплаченою сумою індексації, нарахованої на підставі виконання рішення суду; визнати незаконними дії відповідача по відмові в перерахуванні ДГУ позивачу на підставі довідок ТУ ДСА в Кіровоградській області від 06.10.2014 року №348; 05.11.2014 року №435 та покласти на відповідача обов'язок провести перерахунок довічного утримання позивача за вказаними довідками з виплатою різниці між фактично нарахованою та фактично виплаченою сумою ДГУ, покласти на відповідача обов'язку перехування ДГУ позивача наданих ним в послідуючому.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що на думку позивача відповідач порушив його права на отримання визначеного Законом розміру довічного грошового утримання та сум індексації, що призвело до заниження належного до виплати грошового утримання судді.

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково: визнано дії управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області щодо зміни базового місяця індексації з квітня 2011 року по квітень 2014 року незаконними; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру, з червня 2014 року згідно довідок Територіального управління Державної судової адміністрації на такі виплати.

Не погодившись з рішення суду першої інстанції відповідач вернуся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що управлінням Пенсійного фонду на виконання рішення суду було проведено виплати в розмірі різниці між фактично нарахованою та виплаченою сумою індексації та відновлено її показники та базовий місяць, також управлінням було здійснено нарахування позивачу утримання в розмірі 86% посадового окладу працюючого судді, внаслідок чого, в подальшому, і змінено базовий місяць індексації. Відтак, на думку відповідача. Відсутні підстави для задоволення адміністративного позову судді у відставці ОСОБА_1.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є суддею у відставці, посвідчення судді у відставці № 00685 (а.с. 4), має загальний зарахований стаж судді 23 роки 2 місяці 3 дні та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 86%.

У зв'язку з підвищенням середньої заробітної плати працюючим суддям Компаніївського районного суду Кіровоградської області територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області ОСОБА_1 надано довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 348 від 06.10.2014 року, № 435 від 05.11.2014 року та № 472 від 11.12.2014 року про те, що його заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці згідно вказаних довідок є незмінною та складає 18270,00 грн., в тому числі: оклад 12180,00 грн., доплата за вислугу років 50% (23 роки 02 місяці 03 дні) - 6090,00 грн.

07.10.2014 року, 10.11.2014 року та 15.12.2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області із заявами про перерахунок йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області № 348 від 06.10.2014 року, № 435 від 05.11.2014 року та № 472 від 11.12.2014 року.

Управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області листом № 9/к-11-29 від 09.10.2014 року та листом № 2269/07-29 від 11.11.2014 року, відмовило позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку з тим, що даний перерахунок не передбачений чинним законодавством України.

Крім того, на виконання рішення суду управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі при здійснення перерахунку довічного грошового утримання позивача за попередні періоди, відповідач змінив базовий місяць нарахування індексації грошового утримання з квітня 2011 року на квітень 2014 року.

Вважаючи відмову УПФУ в Компаніївському районі Кіровоградської області необґрунтованою та дії протиправними позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно призначено та виплачено ОСОБА_1 довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі меншому ніж це передбачено чинним законодавством та зменшено розмір грошового забезпечення порівняно з раніше отримуваним утриманням, разом з тим, змінено базовий місяць індексації грошового утримання, вказаними діями відповідач порушив право ОСОБА_1 на належний розмір грошового утримання судді у відставці, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання, тощо), надання їм у майбутньому статусу судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів, врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року.

Частина ІІ Перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (розділ ХІІІ) визначає те, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяв раніше.

Призначення та нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, проводиться згідно вимог статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року.

Статтею 129 цього Закону визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Призначення щомісячного грошового утримання, його розмір врегульоване частиною 3 статті 138 Закону.

Відповідно ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Позивач має загальний стаж роботи суддею 23 роки, тобто станом на час виходу у відставку ОСОБА_1 відпрацював 3 повних роки на посаді судді понад 20 років вже наявного трудового стажу. Отже, враховуючи приписи Закону України «Про судоустрій та статус суддів», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, позивач має право на отримання 86 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Дія положень частини 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010 року по суті та змісту може бути застосована до даних правовідносин, яка визнає право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання у відсотковому відношенні до грошового утримання суддів, працюючих на відповідних посадах на сьогодення.

Наведене закріплене у рішеннях Конституційного суду України, що стосуються правових понять інституту судді у відставці, поняття щомісячного довічного грошового утримання, принципів незалежності суддів, що вказане конституційним судом, зокрема, про неможливість відміни та звуження змісту та об'єму статусу суддів; про неможливість звуження досягнутого рівня незалежності суддів; про неможливість диспропорції у матеріальному забезпеченні судів та суддів різних рівнів; про неможливість суттєвої диспропорції у грошовому забезпеченні працюючих суддів та суддів у відставці; про неможливість відміни принципу, як перегляд щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни заробітної плати працюючим суддям, виходячи з її нового розміру.

Досліджуючи правове поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Змін до ст.22, ст.126 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, до Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» не вносилися, Постанов КМУ щодо визначення порядку та розмірів виплат щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці не приймалося. Щорічне довічне грошове утримання на відміну від пенсії та інших соціальних виплат для інших громадян має особливий статус і є невідємною частиною гарантії незалежності суддів. При цьому, щомісячне довічне грошове утримання нараховується відповідно від грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, відповідачем було проведено розрахунок грошового утримання позивача як судді у відставці виходячи з таких розрахунків: 3419.36 грн. - щомісячне грошове утримання; 66.43 грн. надбавка «дітям війни».

У відповідності до розрахунку №7 (дата звернення за перерахунком 01.04.2014 року) позивачу при визначенні розміру довічного грошового утримання було використано суму заробітку судді станом на 01.01.2008 року на підставі довідки про заробіток 31.08.2008 року. (т. 2 а.с. 26)

Відтак, дії управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в меншому розмірі, ніж це передбачено частиною 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", є протиправними, такими, що суперечить законодавству.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно до ст. 1 Закону «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-XII індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно ст. 2 Закону №1282-XII Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, а саме: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об'єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, у відповідності до зазначених правових норм, законодавець відносить виплати, обумовлені приписами законодавства про грошове утримання до грошових сум, що підлягають індексації.

Як вже зазначалось, відповідачем здійснений індивідуальний перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру заробітної плати судді станом на 01.01.2008 року, у зв'язку з чим, фактично суми грошових виплат утримання судді у відставці зменшились..

У відповідності до приписів ст.4 Закону №1282-XII Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі, якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 1 Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. N 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

У відпоівдності до п. 4 Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У відповідності до п. 1 абз. 5 Порядку у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

При цьому, у разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1 1 і 4 цього Порядку.

Тобто, виходячи з аналізу зазначених норм права, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації доходів громадян проводиться наростаючим підсумком починаючи з 1 числа наступного місяця за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, визначений Порядком. У разі підвищення сум доходів громадян, без перегляду їх мінімальних розмірів, місяць в якому відбулося таке підвищення вважається базовим, та в наступному місяці відбувається обчислення та нарахування нового індексу споживчих цін для провадження індексації грошових виплат. У разі якщо підвищення мінімальних розмірів виплат не спричинило зростання доходів громадян, нарахування індексації провадиться на загальних підставах.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що після проведення перерахунку грошового утримання позивача як судді у відставці виходячи зі заробітної плати судді станом на 01.01.2008 року, відповідачем фактично було зменшено розмір грошового утримання позивача. Зменшення розміру грошового утримання судді у відставці свідчить про відсутність підстав для зміни базового місяця нарахування індексації, оскільки підвищення сум доходів позивача , без перегляду їх мінімального розміру, не відбувся.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем протиправно змінено базовий місяць індексації грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, та вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим, підстав для скасування рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі Кіровоградської області - залишити без задоволення.

Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2015 року у справі №391/1279/14-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко