Справа № 331/6424/13-а
Суддя: Мінасов В. В.
Дата ухвалення: 2013-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/331/120/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2013 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Мінасов В.В. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобовязання проведення перерахунку пенсії державного службовця, включення до розрахунку пенсії матеріальної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що вона працювала в ГУ Державного казначейства України в Запорізькій області до виходу на пенсію 19.04.2011 року. В 2013 році вона дізналася, що у пенсії не враховано отримувану нею матеріальну допомогу на оздоровлення та соціально-побутові питання. Вона звернулася до відповідача, але листом від 23.07.2013 року їй було в цьому відмовлено. Тому просить визнати дії відповідача неправомірними, та зобовязати його провести перерахунок та виплату пенсії з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань з 19.04.2013 року.

Відповідач подав суду заперечення проти позову, в яких зазначив, що згідно зі ст.. 33,37 Закону України Про державну службу, постановою кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань не є складовою частиною заробітної плати, а носить разовий характер. Факт утримання з цієї суми збору на обовязкове державне пенсійне страхування не є підставою для її включення до складу заробітної плати та врахування для обчислення розміру пенсії.

Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в ГУ Державного казначейства України в Запорізькій області до виходу на пенсію 19.04.2011 року.

Згідно з довідкою ГУ Державного казначейства України в Запорізькій області від 10.07.2013 року ОСОБА_1 до складові заробітної плати входили інші виплати, в тому числі матеріальну допомогу на оздоровлення та соціально-побутові питання. З цих сум сплачувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до вимог ст.37 Закону України "Про державну службу" на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80-90 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80-90 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про державну службу" оплата праці складається із заробітної плати та інших доплат. Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та Інших органів"№ 268 від 09.03.2006р. в межах встановленого фонду оплати праці надано право керівникам надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально- побутових питань та допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати.

Згідно зі ст.. 66 Закону України Про пенсійне забезпечення до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

Верховним Судом України в постановах № 21-430а11 від 20.02.2012 року, № 21-125а13 від 14.05.2013, № 21-97а13 від 28.05.2013 року висловлена правова позиція про те, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно зі ст.. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Оскільки суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання, які отримувала позивач, входять до складу заробітної плати, то вимоги позову про визнання протиправними дії відповідача щодо неврахування вказаних сум при обрахунку розміру пенсії підлягають задоволенню.

Разом з тим, позивач вказує, що дізналася про наявність нормативних документів Пенсійного фонду України, виданих в 2011 році з цього питання в червні 2013 року з мережі Інтернет.

Згідно зі ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, початок перебігу строку звернення до суду пов'язується не з фактом обізнаності особи, якій належить порушене право, а з моменту, коли вона повинна була дізнатися про таке порушення.

Вищенаведені положення Законодавства існували на час виходу позивача на пенсію в квітні 2011 року і були опубліковані в офіційних виданнях, тобто доведені до відома громадян України.

Тому суд вважає, що вимоги про зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії підлягають задоволенню з 08 лютого 2013 року. Інші позивні вимоги задоволенню не підлягають через пропуск строку для звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 71, 160, 161-163,183-2, 244-2 КАС України, ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ЗЗ. 37 Закону України "Про державну службу", ст.. 66 Закону України Про пенсійне забезпечення ст. 41 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобовязання проведення перерахунку пенсії державного службовця, включення до розрахунку пенсії матеріальної допомоги задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо неврахування сум матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання при обрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 незаконною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії державного службовця з 08 лютого 2013 року з урахуванням у складі заробітної плати середньомісячної суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові питання.

Інші позивні вимоги залишити без розгляду без розгляду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: В.В.Мінасов