Справа № 826/1597/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 липня 2015 року 12 год. 38 хв. № 826/1597/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Мазур А.С., суддів Кротюка О.В., Літвінової А.В., при секретарі Смолій О.А., за участю представника позивача - Дідурика А.А., представника відповідача - Миргородської О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України"
доДержавної авіаційної служби України
про визнання нечинною постанови № 002437 серії АА "Про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації",
ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України (далі - ПАТ "Авіакомпанія "МАУ") звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної авіаційної служби України про визнання нечинною постанови Державної авіаційної служби України за № 002437 серії АА від 23.12.2014 року "Про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації", винесеної відносно ПАТ "Авіакомпанії "МАУ".

Позивач зазначає, що винесення оскаржуваної постанови щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення авіаційних правил є безпідставним та неправомірним, оскільки ПАТ "Авіакомпанія "МАУ" було здійснено перевезення заявника у встановлений строк та надано належне обслуговування, а також повернуто йому всі кошти, які підлягають поверненню у разі невикористання квитка у відповідності до встановлених правил.

Представник відповідача - Державна авіаційна служба України проти задоволення вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити, та зазначив, що позивач порушив Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу (затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 року за № 735 (далі - Правила № 735), у зв'язку з чим до ПАТ "Авіакомпанія "МАУ" було застосовано штрафну санкцію безпосередньо за порушення пункту 3 глави 2 розділу XIX Правил № 735, а саме щодо невірного розрахунку коштів, що мають бути повернуті пасажиру.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

12.09.14 пасажир ОСОБА_3 придбав пасажирський квиток авіакомпанії МАУ №085 для подорожі за маршрутом Дніпропетровськ - Київ - Барселона рейсами PS072 - PS991 - 08.11.14 та у зворотному напрямку Барселона - Київ - Дніпропетровськ рейсами PS992 - PS071 - 12.11.14.

07.11.14 на сайті авіакомпанії МАУ (flyUIA.com) пасажир ОСОБА_3 здійснив он-лайн реєстрацію на рейси PS072 - PS991 - 08.11.14 згідно придбаного авіаквитка. Проте, 08.11.14 пасажир ОСОБА_3 за власних причин та обставин не скористався повітряним перевезенням за маршрутом Дніпропетровськ - Київ на рейсі PS072, і заздалегідь не попередив перевізника про те, що не буде присутнім на рейсі PS072 - 28.04.14, але має намір скористатися подальшим перевезенням згідно вищезазначеного пасажирського авіаквитка. Рейс PS072 - 08.11.14 виконувався згідно з розкладом польотів.

З причини неявки пасажира ОСОБА_3 на рейс PS072 - 08.11.14 до Києва, що зазначений першим у маршруті його подорожі, квиток № 085 для подальших подорожей став недійсним. Бронювання квитків пасажира було автоматично анульоване. Однак, оскільки пасажир ОСОБА_3 попередньо здійснив он-лайн реєстрацію на рейси PS072 - PS991 - 08.11.14 і мав електронні посадкові талони на зазначені рейси, 08.11.2014 в Міжнародному аеропорту "Бориспіль" він пройшов митний та паспортний контроль, а також здійснив перевірку на авіаційну безпеку та прибув на гейт для посадки на рейс PS991 до Барселони. В даній ситуації пасажиру мало бути відмовлено у перевезенні, але з метою уникнення затримки рейсу та упередження втрати іншими пасажирами стикувальних рейсів, пасажира ОСОБА_3 було внесено до пасажирської відомості та прийнято до перевезення. За зверненням пасажира ОСОБА_3 до відділу підтримки он-лайн бронювання авіакомпанії МАУ по електронній пошті 08.11.2014 року, він був проінформований про правила послідовного використання польотних купонів та про наслідки порушення послідовності їх використання. 09.11.14 пасажир придбав новий авіаквиток № 224 на рейси авіакомпанії МАУ PS992 - PS071 - 12.11.14 за маршрутом Барселона - Київ - Дніпропетровськ. Перевезення за новопридбаним авіаквитком було здійснено без зауважень.

При цьому, пасажир ОСОБА_3 також був проінформований про те, що він має право на повернення невикористаної частини авіаквитка № 085 згідно правил застосування тарифу, вказаного у авіаквитку.

Авіакомпанією "Міжнародні авіалінії України" повідомлено відповідача, що 29.12.2014 року уповноваженим представником отримано рекомендований лист №Р-540, відправлений Державною авіаційною службою від 25.12.2014 року, в якому знаходився супровідний лист ДАС України за № 1.18-14918 від 24.08.2014 року та Постанова № 002437 серії АА від 23.12.2014 року "Про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації".

Державна авіаційна служба України повідомила авіакомпанію про те, що відповідачем розглянуто звернення громадянина ОСОБА_3 (адресованого до Інспекції захисту прав споживачів м. Києва) і виявлено порушення допущені ПАТ "Авіакомпанія "МАУ" п. 3 глави 2 розділу XIX Правил № 735 від 30.11.2012 року.

Державним інспектором відділу організації так контролю авіаційних перевезень Департаменту авіаційних перевезень та аеропортів був оформлений протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації № 002535 серії АА.

На підставі вищезазначеного протоколу Державною авіаційною службою України було прийнято рішення про застосування фінансової санкції до позивача та за результатами розгляду 23.12.2014 року винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації № 002437 серії АА щодо порушення правил повітряних перевезень та обслуговування пасажирів, а також визначених нормативів якості такого обслуговування.

Відповідач в оскаржуваній постанові зазначив, що на підставі ст.ст. 127-130 Повітряного кодексу України (далі - ПК України), а саме вимог абз.8 ч. 1 ст. 127 ПК України наклав на позивача штраф у сумі 8500 грн.

У судовому засіданні представник позивача вказав на те, що до моменту винесення та надходження до ПАТ "Авіакомпанія "МАУ" Постанови про накладення штрафу ОСОБА_3 не звертався до позивача з претензійними або іншими офіційними заявами.

ОСОБА_3 звертався за інформацією щодо свого перевезення та втраченого бронювання, через електронну пошту до окремих працівників контакт-центру ПАТ "Авіакомпанія "МАУ".

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд звертає увагу на наступне.

Відповідач, як і ПАТ "Авіакомпанія "МАУ" та члени Міжнародної асоціації повітряного транспорту (ІАТА), при організації та виконанні повітряних перевезень пасажирів, багажу та вантажів керується вимогами Чиказької Конвенції (Конвенція про міжнародну цивільну авіацію від 07.12.1944 року, ратифікована Україною від 10.08.1992 року за № 995 038); Варшавською Конвенцією-1929 ("Конвенція для уніфікації деяких правил, що стосуються міжнародних повітряних перевезень від 12.10.1929 року", ратифікована Українською РСР від 14.08.1959 року за № 995 181); Гаазьким Протоколом 1955 року ("Протокол про поправки до Конвенції для уніфікації деяких правил, що стосуються міжнародних повітряних перевезень, яка підписана у Варшаві 12.10.1929 року", ратифікований Українською РСР 11.04.1960 року); Монреальською Конвенцією-1999 ("Конвенція для уніфікації деяких правил міжнародних повітряних перевезень", прийнята 28.05.1999 року, ратифікована Україною від 17.12.2008 року), загальнообов'язковими Резолюціями та документами ІАТА і законодавством України про транспорт.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про правонаступництво України" від 12.09.1991 року Україна підтвердила свої зобов'язання за міжнародними договорами, укладеними Українською РСР та СРСР до проголошення незалежності.

За вимогами ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. З Повітряного кодексу України, ст. 42 Закону України "Про транспорт", ст. 10 ЦК України, ст. З Закону України "Про захист прав споживачів", встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України; якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені Законами України (Кодексами України), застосовуються правила міжнародного договору.

При цьому, Віденська Конвенція "Про правонаступництво держав щодо договорів" від 23.08.1978 року, ратифікована Україною 17.09.1992 року за № 995 185, визначає, що норми діючих міжнародних договорів мають пріоритетне значення у випадках їх колізії з нормами національного законодавства держав учасників цієї Конвенції.

За вимогами ст. 11 Повітряного кодексу України, ст. 908 ЦК України, при виконанні повітряних перевезень, перевізник зобов'язаний дотримуватись Загальних правил повітряних перевезень, які визначають Умови договорів перевезення та відповідальність перевізника, зокрема, за перевезення пасажирів і багажу.

При цьому, ст. 908 ЦК України (Загальні положення про перевезення), встановлює, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 910 ЦК України передбачає, що за договором перевезення пасажира перевізник зобов'язується перевезти пасажира до пункту призначення, а у разі здавання багажу, доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу. Укладання договору перевезення пасажира та багажу з перевізником підтверджується видачею пасажирського, квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Статтею 29 Монреальської Конвенції - 199 встановлено, що під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі Конвенції, договору, у зв'язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню.

Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Стандартна форма Договору міжнародного повітряного перевезення пасажирів і багажу, що встановлена Резолюцією ІАТА № 724, є єдиною для всіх авіаперевізників - членів ІАТА, в тому числі для авіакомпанії МАУ, пасажирські квитки якої, також несуть "Повідомлення про обмеження відповідальності" у межах, встановлених чинними Міжнародними Договорами України та законодавством, що не суперечить ним.

При цьому, авіаперевізник в Умови договору повітряного перевезення може вносити роз'яснення, додаткові застереження, що відповідають вимогам Правил перевізника і не суперечать вимогам законодавства щодо міжнародних повітряних перевезень (ст. 33 Варшавської Конвенції-1929, ст. 27 Монреальської Конвенції-1999).

Згідно пп. 1-4 глави 6 розділу IV "Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу" (затверджені наказом Міністерства інфраструктури України 30.11.2012р. за № 735, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 28.12.2012р. за № 2219/22531), а також п.5.6 розділу V "Правил повітряних перевезень пасажирів та багажу", перевізник приймає польотні купони лише послідовно, починаючи з першого аеропорту відправлення, визначеного у квитку. Квиток, у якому пасажиром порушено послідовність використання польотних купонів (маршрутів), визнається недійсним. Тобто, бронювання місць для подальшого перевезення анулюється. У разі порушення послідовності використання польотних купонів з вини пасажира перевізник має право відмовити у перевезенні.

Якщо пасажир відмовляється від перевезення на одному із сегментів маршруту, що призводить до порушення послідовності використання польотних купонів і бажає скористатись іншими сегментами маршруту або зворотним рейсом, то він повинен попередити про це перевізника та переоформити свій квиток.

Авіаквиток є договором на міжнародне повітряне перевезення. Інформація щодо існуючих правил використання авіаквитка надається пасажиру за його зверненням до початку перевезення. Також, в електронному вигляді на сайті перевізника розміщені "Правила перевезення пасажирів та багажу" авіакомпанії МАУ, до яких є вільний доступ усіх зацікавлених осіб. Крім того, у разі необхідності одержати додаткову інформацію щодо бронювання квитків, їх придбання, правил вибраного тарифу та правил перевезення, така інформація надається без обмежень по телефону, а також надається при безпосередньому спілкуванні та під час придбання квитків за місцем їх продажу.

Тобто, вищезазначені Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу належним чином доведені до громадян України та інших заінтересованих осіб.

Отже, з причини неявки пасажира ОСОБА_3 на рейс PS072 - 08.11.14 до Києва, що зазначений першим у маршруті його подорожі, квиток № 085 для подальших подорожей став недійсним. Бронювання пасажира було автоматично анульоване. Однак, оскільки пасажир ОСОБА_3 попередньо здійснив он-лайн реєстрацію на рейси PS072 - PS991 - 08.11.14 і мав електронні посадкові талони на зазначені рейси, 08.11.2014 в Міжнародному аеропорту "Бориспіль" він пройшов митний та паспортний контроль, а також здійснив перевірку на авіаційну безпеку та прибув для посадки на рейс PS991 до Барселони. В даній ситуації пасажиру мало би бути відмовлено у перевезенні, але з метою уникнення затримки рейсу та упередження втрати іншими пасажирами стикувальних рейсів, пасажира ОСОБА_3 було внесено до пасажирської відомості та прийнято до перевезення. За зверненням пасажира ОСОБА_3 до відділу підтримки он-лайн бронювання авіакомпанії МАУ по електронній пошті 08.11.2014 року, він був проінформований про правила послідовного використання польотних купонів та про наслідки порушення послідовності їх використання. 09.11.14 пасажир придбав новий авіаквиток № 224 на рейси авіакомпанії МАУ PS992 - PS071 - 12.11.14 за маршрутом Барселона - Київ - Дніпропетровськ. Перевезення за новопридбаним авіаквитком було здійснено без зауважень.

При цьому, пасажир ОСОБА_3 також був проінформований про те, що він має право на повернення невикористаної частини авіаквитка № 085 згідно правил застосування тарифу, вказаного у авіаквитку.

Отже, авіакомпанія МАУ свої зобов'язання у відповідності до укладеного договору на міжнародне повітряне перевезення пасажира ОСОБА_3 виконала повністю, у відповідності з встановленими правилами та законодавством України, і не несе відповідальність за додаткові витрати пасажира ОСОБА_3, які він поніс через порушення вищезазначених Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, зроблених на власний розсуд.

Вимогами ст.ст. 5, 8 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором, а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

При цьому, вимогами "Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу", встановлено, що будь-яка претензія щодо неналежного перевезення повинна бути подана письмово та вручена або відправлена у строки, зазначені в пункті 2 цієї глави. До претензії мають бути додані всі необхідні документи, що підтверджують права пасажира вимагати відшкодування залежно від того, щодо чого висувається претензія, у тому числі квиток (маршрут-квитанцію), фіскальні чеки оплати послуг, квитанція про оплату наднормового багажу, відривний талон багажної ідентифікаційної бирки, акт про неналежне перевезення багажу, довідки про затримки та інші документи, що можуть прискорити розгляд претензійних вимог.

Авіакомпанія МАУ, отримавши претензійне звернення ОСОБА_3, адресоване до Інспекції з питань захисту прав споживачів м. Києва, за посередництвом Державної авіаційної служби України розглянула звернення ОСОБА_3, надала йому ґрунтовну відповідь та роз'яснення щодо порядку і розміру відшкодувань за частини невикористаного авіаквитка.

Згідно з гарантійним листом авіакомпанії МАУ за № 10.2.13-5083 від 30.12.2014 року ОСОБА_3 повідомлено про повернення коштів за невикористану частину авіаквитка у розмірі 3570 грн.

Аналізуючи постанову Державної авіаційної служби України №002437 серія АА від 23.12.2014 року, якою застосовано штраф до позивача, суд вбачає, що відповідачем не встановлено всіх обставин справи: зокрема не зазначено чи був укладений договір перевезення пасажира і чи був він виконаний; не визначено маршруту, за яким повинно було виконане перевезення і чи було виконано таке; не зазначено, яка вартість зборів, що були сплачені на кожному етапі маршруту споживачем; яка сума невикористаних аеропортових зборів (такс) і зборів (такс) перевізника не повернута пасажиру; не встановлено обставини звернення пасажира до перевізника і надання відповіді чи відмови йому останнім.

Оскільки, ці обставини не встановлено і не відображено в протоколі №002535, серія АА від 17.12.2014 року, суд приходить до висновку, що постанова, яка винесена на підставі цього протоколу, є такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства.

Разом з тим, суд в ході судового розгляду справи дійшов до висновку про те, що, звертаючись до суду з позовною вимогою про визнання нечинною оскаржуваної постанови, позивачем обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права, з огляду на наступне.

Так, частиною 2 статті 162 КАС України передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Встановлені ж статтями 105, 162 КАС України способи захисту порушеного права не є вичерпними. Разом з тим, деякі із встановлених способів захисту порушеного права носять обмежений характер і не можуть бути застосовані при виникненні будь-якого спору у сфері публічних відносин. Так, вимога про визнання не чинним акта може стосуватись лише нормативно-правового акта, а при визнанні протиправним - індивідуального акта.

Таким чином, у тих випадках, коли предметом спору є індивідуальний акт, дія або бездіяльність позовною вимогою за правилами Кодексу адміністративного судочинства України має бути визнання такого акта, дії чи бездіяльності протиправними (недійсними, незаконними, неправомірними, скасування такого акту), а в разі оскарження нормативно-правового акту - визнання його нечинним.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 17.08.2010 у справі № К-23575/10.

У разі помилкового обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права, адміністративні суди мають право на підставі частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи.

Враховуючи викладене, проаналізувавши зазначені правові норми та зміст матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, а саме: визнати протиправною та скасувати постанову Державної авіаційної служби України за № 002437 серії АА від 23.12.2014 року "Про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації".

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість дій з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної авіаційної служби України від 23 грудня 2014 року №002437 серії АА "Про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації".

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя А.С. Мазур

Судді О.В. Кротюк

А.В. Літвінова