Справа № 17645/11/2070
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

30 липня 2015 р. №2а- 17645/11/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання - Ділбарян А.О.,

за участю: представника відповідача - Токаренка Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Металіст"

до Харківської митниці Міндоходів

про скасування податкових повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Футбольний клуб "Металіст", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської обласної митниці в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 28 жовтня 2011 р. Харківської обласної митниці про визначення суми податкового зобов'язання за платежем: мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності, у тому числі за основним платежем у сумі 107 169 грн. 99 коп., за штрафними санкціями у сумі 26 792 гривні 50 коп., усього: 133 962 грн. 49 коп.;

- скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 28 жовтня 2011 р. №117 Харківської обласної митниці про визначення суми податкового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності, у тому числі за основним платежем у сумі 3 858 грн. 11 коп., за штрафними санкціями у сумі 964 грн. 53 коп., усього: 4 822 грн. 64 коп.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.02.2012 року адміністративний позов задоволено. Скасовано податкові-повідомлення рішення від 28.10.2011 року №116, №117, винесені Харківською обласною митницею. Стягнуто з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Металіст" 28,23 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2012 року апеляційну скаргу Харківської обласної митниці залишено без задоволення. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.02.2012 р. по справі №2а-17645/11/2070 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.05.2015 року касаційну скаргу Харківської митниці Міндоходів задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.02.2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2012 року по справі №2а-17645/11/2070 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судом касаційної інстанції зроблений висновок про неповне встановлення обставин справи та обумовлену цим неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам у справі, порушень норм процесуального права, у зв'язку з чим справа підлягає направленню на новий розгляд для достовірного з'ясування та правильного вирішення спору по суті. Під час нового судового розгляду справи суду необхідно повно і всебічно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Представник позивача у судове засідання не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити через безпідставність. Згідно наданих до суду письмових заперечень пояснив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Харківською обласною митницею проведено невиїзну документальну перевірку фактів митного оформлення Публічного акціонерного товариства «Футбольний клуб «Металіст» товарів, ввезених у режимі тимчасового ввезення з наданням пільги в обкладенні товарів ввізним митом відповідно до положень ст. 206 Митного кодексу України та додатків В1-В9, С і D, Е до конвенції про тимчасове ввезення, за період з 01.01.2011 року по 01.08.2011 року, за результатами якої складено акт від 06.10.2011 року № 0047/11/807000000/.

У вказаному акті перевірки містяться висновки про порушення Публічного акціонерного товариства «Футбольний клуб «Металіст» вимог ст. 17 Закону України від 05.02.1992 року №2097-ХІІ «Про Єдиний митний тариф» у частині повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, в результаті чого було занижено податкові зобов'язання на суму 111028,10 грн., в тому числі ввізного мита 107169,99 грн., та відповідно податку на додану вартість 3858,11 грн.

На підставі висновків акту від 06.10.2011 року № 0047/11/807000000/ Харківською обласною митницею прийняті:

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 28.10.2011 року №116 на загальну суму 133962,49 грн., з них: 107169,99 грн. за основним платежем та 26792,50 грн. за штрафними санкціями (мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами підприємницької діяльності);

- податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 28.10.2011 року №117 на загальну суму 4822,64 грн., з них: 3858,11 грн. за основним платежем та 964,53 грн. за штрафними санкціями (податок на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії і відображених в акті від 06.10.2011 року № 0047/11/807000000/ висновків на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд наголошує на такому.

Між фірмою «Clive Richardson Ltd» та ПАТ «Футбольний клуб «Металіст» 15.03.2011 року укладено контракт №01/011, за умовами якого орендодавець надає орендарю за плату в тимчасове володіння і користування без надання послуг з управління ними та їх технічної експлуатації техніку і інструменти в асортименті, кількості та вартості, вказаної у специфікаці, яка є додатком №1 до цього договору.

При митному оформленні вантажних митних декларації типу ІМ 31 за №807070002/2011/221877 від 15.04.2011 р., №807070003/2011/221879 від 15.04.2011 р., №807070003/2011/221884 від 15.04.2011 р., №807070003/2011/221886 від 16.04.2011 р., №807070003/2011/221887 від 16.04.2011 р., №807070003/2011/222330 від 06.05.2011 р. до товарів було застосовано умовне повне звільнення від ввізного мита та часткове умовне звільнення від ПДВ.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 ст. 9 Конституції України діючі міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України. Кодекс спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб'єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до статті 7 Митного кодексу України законодавством України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, Законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, виданих на основі та на виконання Конституції України, цього Кодексу та Законів України. Якщо міжнародні договором України, укладеним в установленому законом порядку, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі статтею 204 Митного кодексу України тимчасове ввезення (вивезення) - митний режим, відповідно до якого товари можуть ввозитися на митну територію України чи вивозитися за межі митної території України з обов'язковим наступним поверненням цих товарів без будь-яких змін, крім природного зношення чи втрат за нормальних умов транспортування.

Відповідно до пункту «а» статті Конвенції про тимчасове ввезення від 26.06.1990 року, що ратифікована Законом України від 24.03.2004 року №1661-ІУ «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення», митний режим, який дозволяє приймати на, митну територію певні товари (у тому числі транспортні засоби), умовно звільнені від ввізного мита і податків, без застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі товари (у тому числі транспортні засоби) мають ввозитися з визначеною метою і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості (амортизації) внаслідок їхнього використання.

Статтею 2 зазначеної Конвенції передбачено, що відповідно кожна із Договірних Сторін зобов'язується надавати згоду на тимчасове ввезення товарів (у тому числі транспортних засобів), зазначених у Додатках до цієї Конвенції.

Згідно зі статтею 1 Додатку Е Конвенції про тимчасове ввезення від 26.06.1990 року товари, які ввозяться з частковим звільненням - це товари, які зазначено в інших Додатках до цієї Конвенції, але які не задовольняють усіх умов, які там передбачаються для користування правом на тимчасове ввезення з повним звільненням від ввізного мита та податків, а також товари, які не зазначені у таких інших Додатках і які ввозяться для тимчасового використання для таких цілей, як, наприклад, виробництво чи виконання робіт.

Часткове звільнення передбачає звільнення від сплати частини суми ввізного мита і податків, які мали б бути стягнуті, якби товари пройшли процедуру митного оформлення для використання в межах ввезення, за станом на дату на яку на них було поширено режим тимчасового ввезення.

Згідно зі статтею 5 Додатку Е Конвенції про тимчасове ввезення розмір ввізного мита та податків, які підлягають стягненню на підставі цього Додатка, не повинен перевищувати 5%, за місяць або частину місяця, протягом якого на товари було поширено режим тимчасового ввезення з частковим звільненням, від суми ввізного мита податків, і які мали б бути стягнуті, якби товари пройшли процедуру митного оформлення для використання в межах території ввезення, за станом на дату, на яку на них було поширено режим тимчасового ввезення.

Оскільки, позивачем було тимчасово ввезено на митну територію України техніку та інструменти з метою використання їх для монтажу і установки футбольного поля у місті Харкові. Вказана техніка та інструменти не задовольняють усіх умов, які передбачаються Додатках А, В та С до Конвенції для користування правом на тимчасове ввезення з повним звільненням від ввізного мита та податків, та підпадає під визначення товарів, які ввозяться з частковим звільненням відповідно до Додатку Е.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27.05.2015 року вказано, що позивачем було застосовано повне звільнення від ввізного мита замість часткового, отже сума ввізного мита, яка підлягала сплаті позивачем при тимчасовому ввезенні товарів на митну територію України із застосуванням часткового звільнення має бути відокремлена із загальної суми за відповідним податковим повідомленням-рішенням.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій зазначене залишено поза увагою, що і потягло за собою прийняття судових рішень, які не відповідають вимогам статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання вказаної ухвали, при новому розгляді справи, судом першої інстанції витребувано від відповідача детальний розрахунок з цього приводу.

Відповідно до детального розрахунку сум митних платежів та штрафних санкцій, які були нараховані за податковими повідомленнями-рішеннями наданого відповідачем, суд вважає за необхідне відокремити від загальної суми податкового повідомлення-рішення від 28 жовтня 2011 р. №116 суму основного платежу у розмірі 84664,28 грн. та суму штрафних санкцій у розмірі 21166,06 грн. та задовольнити позовні вимоги щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 28 жовтня 2011 р. №116 саме в цій частині.

Щодо податкового повідомлення - рішення форми №117 від 28 жовтня 2011 р. суд зазначає, що воно підлягає скасуванню в повному обсязі.

Суд зазначає, що частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86).

За таких обставин, суд вважає вимоги позивача про скасування податкових повідомлень-рішень від 28 жовтня 2011 р. №116, №117 підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Металіст" до Харківської митниці Міндоходів про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Р" №116 від 28 жовтня 2011 р. в сумі основного платежу у розмірі 84664,28 грн. (вісімдесят чотири тисячі шістсот шістдесят чотири гривні 28 копійок) та суми штрафних санкцій у розмірі 21166,06 грн. (двадцять одна тисяча сто шістдесят шість гривень 06 копійок).

Скасувати податкове повідомлення - рішення форми "Р" №117 від 28 жовтня 2011 р. в повному обсязі.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 05 серпня 2015 року.

Суддя Д.В. Бездітко