Справа № 2-а-624/10
Суддя: Крамаренко І. А.
Дата ухвалення: 2010-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2а-624/2010р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2010 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Крамаренко І.А.., при секретарі: Войтенко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора з ОДР Переяслав-Хмельницького взводу ДПС прапорщика міліції ОСОБА_2 про визнання незаконними дії посадової особи, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 11.01.2010 року, в обґрунтування якого зазначив наступне.11.01.2010р. позивач рухався на автомобілі НОМЕР_1(універсал), по автодорозі Бориспіль-Дніпропетровськ, у м. Переяслав-Хмельницький його було зупинено інспектором ДПС та винесено постанову АІ 132387, відповідно до якої позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, за порушення п.12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до даної постанови на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, незаконною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, суттєво порушує права та інтереси позивача та просить її скасувати.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у адміністративному позові, просить позов задовольнити.

В судове засідання відповідач не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень на позов суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутність відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: скасовується постанова і закривається справа.

Відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Однак відповідач не зявився до суду і не повідомив про причини неявки, що суд розцінює, як відсутність у нього будь-яких доказів в підтвердження правомірності винесеної ним постанови про накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення АІ 132387, 11.01.2010 року водій ОСОБА_1, керував автомобілем в зоні дії знаку 5.45 «Початок населеного пункту» м. Переяслав-Хмельницький та рухався зі швидкістю 83 км/год, чим перевищив дозволену швидкість руху на 23 км/год, чим допустив порушення п. 12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Швидкість вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості «Беркут» серійний номер приладу 0801087.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку перевищення водіями обмежень швидкості руху більш, ніж на 20 км/год.

З пояснень позивача вбачається, що він рухався в населеному пункті зі швидкістю 80 км/год, в матеріалах справи не міститься доказів, що швидкість 83 км/год належить саме автомобілю позивача. Крім того, вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення позивачу не було розяснено права, передбачені п.4 ст. 256 КУпАП, про що є відмітка в протоколі.

Відповідно ч.4 ст.265 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені ст.268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, про що робиться відмітка у Протоколі.

Крім того, відповідно до пп. 13.1 Інструкції № 1111 спеціальні контрольно-вимірювальні прилади для визначення швидкості руху, фіксації порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, прилади для виявлення підробок у документах, інші спеціальні технічні засоби застосовуються згідно з інструкціями та методичними вказівками про порядок використання цих технічних засобів.

Відповідно до пп. 13.3 Інструкції № 1111 забороняється застосування засобів вимірювання, які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув. З матеріалів адміністративної справи не вбачається, що технічний прилад «Беркут» використовувався відповідно до інструкції та відсутнє посилання на наявність свідоцтва про метрологічну повірку. Крім того, відповідно до пп. 13.2. Інструкції № 1111 до роботи зі спеціальними технічними приладами допускається особа, яка вивчила інструкцію по застосуванню такого приладу та склала залік з правил їх застосування. Проте, в оскаржуваній постанові не вказано, хто саме був допущений до роботи з технічним приладом «Беркут» під час фіксації швидкості руху транспортного засобу Позивача.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. З оскаржуваної постанови не вбачається з яких критеріїв виходив відповідач, застосовуючи штраф саме в такому розмірі.

На підставі викладеного, суд вважає, що оскаржувана постанова не ґрунтується на належних та достатніх доказах та складена з порушенням чинного законодавства, тому підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати Постанову АІ 132387 по справі про адміністративне правопорушення від 11.01.2010року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 255,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі, та поданням після цього, протягом 20 днів, апеляційної скарги або в порядку ст. 187 КАС України.

Суддя: І.А.Крамаренко