Справа № 2а-3322/10/0970
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2010-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2010 р. Справа № 2a-3322/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

при секретарі Круглій О.М.,

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Коломийської об'єднаної державної податкової інспекції, вул. Б.Хмельницького, 3,м. Коломия,Івано-Франківська область,78200

до відповідача: ОСОБА_2, вул. Леонтовича, 8/82,м. Коломия,Коломийський район, Івано-Франківська область,78200

про стягнення податкового боргу за рахунок активів боржника в сумі 4909,94 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2010 року Коломийська ОДПІ звернулася з адміністративним позовом до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу по сплаті орендної плати за землю в розмірі 4 909,94грн.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідачем допущено заборгованість по орендній платі за землю станом на 23.09.2010р. в розмірі 4 909,94грн., чим порушено вимоги Закону України Про плату за землю, Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами. Дана заборгованість виникла у звзку з укладенням з Коломийською міською радою договору оренди землі від 09.02.2005 року, згідно якого відповідач зобовязаний сплачувати 11 839,19 грн. орендної плати за 2010 рік. Відповідачем подано податкову декларацію з орендної плати за земельну ділянку за 2010 рік, де вказано суму орендної плати за рік з розбивкою щомісячних платежів. Однак, всупереч взятих на себе зобовязань відповідачем орендна плата за землю не сплачувалась, у зв»язку з чим виникла заборгованість. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив повністю. Пояснив, що орендовану земельну ділянку фактично не використовує за її цільовим призначенням, оскільки на ній проходить смуга газовідведення, в звязку з цим платити орендну плату відмовляється та просив у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши подані докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 09.02.2005 р. між приватним підприємцем ОСОБА_2 (орендарем) та Коломийською міською радою (орендодавцем), відповідачу передана в оренду земельна ділянка, орендна плата за користування якої становить 11839,19грн на рік.

27.01.2010 року відповідач подав до Коломийської ОДПІ податкову декларацію орендної плати за орендовану земельну ділянку за 2010 рік в розмірі 11839,19 грн. з розбивкою по місяцях (986,60грн. щомісяця, починаючи січня 2010 року).

Станом на 23.09.2010 року відповідач допустив заборгованість по сплаті орендної плати в розмірі 4909,94 грн.

Згідно з ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України Про систему оподаткування визначено види податків і зборів (обовязкових платежів), що справляються на території України. Відповідно до п.3 ч.1 ст.9 Закону України Про систему оподаткування платник податків повинен сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлений законом термін. Земельний податок та орендна плата є обов'язковими платежами, що справляються з юридичних і фізичних осіб за користування земельними ділянками.

Відповідно до ст.13 Закону України Про плату за землю від 03.07.1992 року № 2535-Х-111 підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно ст. 14 даного Закону платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Статтею 15 вказаного Закону передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно із ст.17 Закону України Про плату за землю податкове зобовязання по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарними днем звітного (податкового) місяця.

Несплата земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності виробниками сільськогосподарської і рибної продукції та громадянами протягом року, іншими платниками - протягом півроку вважається систематичною і є підставою для припинення права користування земельними ділянками (ч.5 ст.17 Закону).

Статтею 20 згаданого Закону встановлено, що платежі за землю зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України для плати за землю.

Контроль за правильністю обчислення і справляння орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності відповідно до ст. 27 Закону України Про плату за землю здійснюється органами державної податкової служби.

Як встановлено судом, відповідачем допущено заборгованість по орендній платі за землю, яка виникла в результаті несплати самостійно задекларованих податкових зобовязань і станом на 23.09.2010року складає 4 909,94 грн.

Заборгованість підтверджується матеріалами справи, а зокрема: податковою декларацією орендної плати за земельну ділянку, поданою приватним підприємцем ОСОБА_2, відомостями із договору оренди землі, копіями виставлених відповідачу та отриманих ним першої податкової вимоги №1/453 від 09.03.2010р. та другої податкової вимоги №2/823 від 08.04.2010р.

Положенням п.п.5.1 ст.5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами передбачено, що податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим в день подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобовязання не може бути оскаржене платником податків у адміністративному чи судовому порядку.

Відповідно до п.п.5.4.1 п.5.4 ст.5 даного Закону України узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до п.п.3.1.1. п.3.1. ст.3 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що оскільки податковий борг по орендній платі за земельні ділянки в сумі 4 909,94 грн. станом на 23.09.2010р. відповідачем не сплачено, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню у судовому порядку.

Стосовно судових витрат, то відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок активів фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул.Богуна, 10/65, м. Коломия, Івано-Франківська область,78200) в дохід бюджету податковий борг в сумі 4909,94грн. (чотири тисячі дев"ятсот дев"ять гривень дев"яносто чотири копійки).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки визначені ст.254 КАС України.

Суддя: Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 12.10.10 року.