Справа № 813/3113/15
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року 11 год. 31 хв. Справа № 813/3113/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бігуна Н.Т.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області Обух Віри Осипівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - ТзОВ «Юридично-землевпорядна фірма» про визнання протиправним і скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області Обух Віри Осипівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача - ТзОВ «Юридично-землевпорядна фірма» про визнання протиправним та скасування рішення державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Дрогобицького районі Львівської області Обух Віри Осипівни про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 16.02.2015 року № РВ-015 та зобов"язання прийняти рішення відповідно до закону.

Ухвалою суду від 19 червня 2015 року провадження у справі відкрито. Хід розгляду справи відображено в ухвалах суду. В судовому засідання 30 липня 2015 року проголошено вступну і резолютивну частини постанови відповідно до ч. 3, ст. 160 КАС України.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відмова від державної реєстрації земельної ділянки для будівництва та обслуговування земельної ділянки не містить найменування та адреси органу, до повноважень якого належить здійснення державної реєстрації, внаслідок чого позивач не може в подальшому реалізувати своє право на присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, яка перебуває у його приватній власності.

Крім того, позивачу є незрозумілою й інша підстава відмови - невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме те, що більша частина земельної ділянки знаходиться на території дії повноважень іншого державного кадастрового реєстратора.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про розгляд справи. Думка відповідача викладена в письмових запереченнях, згідно яких вбачається наступне.

3 лютого 2015 року до відповідача звернулась громадянка ОСОБА_2 з заявою про державну реєстрацію земельної ділянки внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру на підставі державного акту на право приватної власності на землю, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для ведення особистого підсобного господарства в с.Модричі та електронного документу розроблених Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридично-землевпорядна фірма». Розглянувши заяву позивача, відповідач провела відповідність поданих документів вимогам законодавства, в тому числі перевірку поданого електронного документа - ХМL-файлу на відповідність наявним даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастровими карт (планів), встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа, даним документації із землеустрою).

За результатами перевірки позивачу було надано рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № РВ-015 від 11 лютого 2015 року з таких підстав:

-невідповідності електронного документа установленим вимогам;

-розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого державного кадастрового реєстратора.

Тобто, відповідно до зазначеної технічної документації із землеустрою дана земельна ділянка знаходиться в с. Модричі, Модрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, а згідно електронного документа дана земельна ділянка знаходиться за межами адміністративної одиниці с. Модричі.

На переконання відповідача, державний кадастровий реєстратор управління Держземагентства у Дрогобицькому районі діяв на підставі та у спосіб визначений чинним законодавством. Відповідач заперечує в скасуванні рішення державного кадастрового реєстратора про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 11.02.2015року № РВ-015 та зобов'язанні прийняти рішення у відповідності до вимог закону.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ТзОВ «Юридична-землевпорядна фірма» в судове засідання явку представника не забезпечила, хоча повідомлялась належним чином про час, дату і місце розгляду справи, заяв про розгляд справи без її участі та письмових пояснень на адресу суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1755 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Модричі, Модрицької сільської ради згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданим 18 лютого 2002 року Модрицькою сільською радою народних депутатів, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1016.

Як вбачається з зазначеного державного акту на право приватної власності на землю цій земельній ділянці не був присвоєний кадастровий номер, а відтак - відомості про цю земельну ділянку не внесено до Державного реєстру земель.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно з ч.1 ст.9 зазначеного Закону України внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюється державним кадастровим реєстратором.

За змістом п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера; реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) на за заявою їх власників.

Позивачем була замовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого підсобного господарства в с. Модричі, на території Модрицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області.

03 лютого 2015 року вказану технічну документацію разом з заявою та іншими необхідними документами позивач подала до державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області Обух Віри Осипівни для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з метою присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці площею 0,1755 га, яка перебуває у її приватній власності згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданим 18 лютого 2002 року Модрицькою сільською радою народних депутатів, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1016.

16 лютого 2015 року державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області Обух Вірою Осипівною було розглянуто заяву ОСОБА_4 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 03.02.2015 р. (реєстраційний № ЗВ-015) разом з доданими до неї документами та прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру - у присвоєнні кадастрового номеру земельній ділянці з таких підстав:

- невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: більша частина земельної ділянки знаходиться на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора.

Статтею 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з ч.5 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор, який здійснює реєстрацію земельних ділянок, протягом 14 днів з дня реєстрації заяви за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає мотивовану відмову від державної реєстрації.

Відповідно до абзацу другого частини 6 цієї ж статті закону підставою для відмови серед інших підстав є розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора. Згідно з п.7 вказаної статті у разі надання відмови з підстави, визначеної абзацом другим частини шостої цієї статті заявнику повідомляється найменування та адреса органу, до повноважень якого належить здійснення державної реєстрації земельної ділянки.

Проте, рішення №РВ-015 від 16.02.2015 року державного кадастрового реєстратора В.О. Обух про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, не містить найменування та адреси органу, до повноважень якого належить здійснення державної реєстрації. Таким чином, такими діями відповідача, позивачу унеможливлено в подальшому реалізувати своє право на присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, яка перебуває у його приватній власності.

Суд вважає що безпідставною також є інша підстава відмови - невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, з мотивів що більша частина земельної ділянки знаходиться на території дії повноважень іншого державного кадастрового реєстратора.

Вказана підстава не аргументована нормами Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру, які би регулювали вирішення питань виниклих за обставинами, коли більша частина земельної ділянки знаходиться на території дії повноважень іншого державного кадастрового реєстратора.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини третьої вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, такі належить присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1.Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2.Визнати протиправним рішення Державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області Обух Віри Осипівни від 16 лютого 2015 року № РВ-015 про відмову ОСОБА_2 у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо присвоєння кадастрового номера земельній ділянці площею 0,1755 га для ведення особистого підсобного господарства, яка перебуває у приватній власності згідно з НОМЕР_1, виданим 18 лютого 2002 року Модрицькою сільською Радою народних депутатів, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1016, та скасувати його.

3.Зобов'язати державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області Обух Віру Осипівну повторно розглянути заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 03.02.2015 року №ЗВ-015 у відповідності до вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр».

4.Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено 04 серпня 2015 року.

Суддя Сакалош В.М.