Справа № 580/1297/15-а
Суддя: Гура А. О.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 580/1297/15-а
Номер провадження 2-а/580/20/15
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2015 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді- Гури А. О.,
секретаря судового засіданняТкаченко Я. О.,
з участю: позивачки ОСОБА_1 ,
представника відповідача Ілляшенко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання надати статус члена сім`ї загиблого,
В С Т А Н О В И В:
Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до вимог Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року №303/2014, її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19.04.2014 року до 09.09.2014 року проходив військову службу у військовій частині , польова пошта НОМЕР_1 . З 19.05.до 31.07.2014 року приймав участь у антитерористичній операції у Донецькій області по врегулюванню кризової ситуації в Україні.
ІНФОРМАЦІЯ_2 її син помер з причини злоякісного новоутворення лівої нирки, IV кл.гр., інтоксикація. Відповідно до протоколу засідання військово-лікарської комісії Північного регіону № 295 від 24.12.2014 року про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців, це захворювання і причина смерті - пов`язані із захистом Батьківщини. У зв`язку з цим вона звернулася до відповідача для отримання статусу члена сім`ї загиблого та відповідного посвідчення, але їй було відмовлено, бо вона не являється членом сім`ї загиблого військовослужбовця. З даною відмовою вона не згодна, тому звернулася до суду і просить визнати протиправною відмову управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області у наданні їй статусу члена сім`ї загиблого та видачі посвідчення члена сім`ї загиблого.
В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити, зобов`язавши відповідача видати їй посвідчення члена сім`ї загиблого військовослужбовця.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що позивачка не належить до членів сім`ї загиблого військовослужбовця, так як її син не загинув при захисті Батьківщини, а помер від захворювання, тому дія абзацу 14 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на неї не розповсюджується, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.
Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного:
Даний спір між сторонами виник з адміністративних правовідносин, які регулюються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994р. № 302 .
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 19 квітня 2014 року по 09 вересня 2014 року проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014. Перебував у службовому відрядженні в районі виконання бойових завдань особовим складом частини та з 19 травня 2014 року по 31 липня 2014 року приймав участь у антитерористичній операції у Донецькій області по врегулюванню кризової ситуації в Україні, що стверджується довідкою військової частини польової пошти № НОМЕР_1 від 09.09.20114 року № 1218/вос ( а.с. 9).
Причиною захворювання рядового ОСОБА_2 , 1974 року народження, стало злоякісне новоутворення лівої нирки, ІV стадія, ІV кл. гр. інтоксикація», яке призвело до смерті, що стверджується витягом з Протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону про встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців № 295 від 24 грудня 2014 року. Захворювання і причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини згідно з п.п. г п. 21.5 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України. Формулювання «Одержане під час захисту Батьківщини» (як у Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») та «пов`язане із захистом Батьківщини» є тотожними, тому, коли захворювання, травма (поранення, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини, ВЛК виноситься постанова: «Пов`язане із захистом Батьківщини» (а.с.10, 14).
Позивачка ОСОБА_1 являється матір`ю померлого військовослужбовця ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження останнього серії НОМЕР_2 , виданого 13.11.1974 року Лебединським відділом загс ( а.с. 7). Відповідно до довідки головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 23.06.2015 року № 2916/04-17 (а.с. 16), вона перебуває на обліку в головному управлінні та з 16.03.2015 року отримує пенсію в разі втрати годувальника, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Тому після смерті сина вона звернулася до управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради Сумської області з заявою про надання їй статусу члена сім`ї загиблого, але за результатами розгляду вказаного звернення відповідачем прийняте рішення про відмову в наданні їй відповідного статусу, оскільки мати не відноситься до членів сім`ї військовослужбовців, партизанів підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів, що передбачені п. 1 п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки її син не загинув при захисті Батьківщини, а помер внаслідок захворювання.
Даний висновок відповідача суд вважає протизаконним, оскільки ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачає перелік осіб, на яких поширюється дія цього закону в цілому, зокрема, абзацем 14 цієї статті до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, крім інших, віднесені утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки.
Крім того, хоч син позивачки і помер від захворювання, але це захворювання та причина смерті за висновком Військово-лікарської комісії Північного регіону про встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців № 295 від 24 грудня 2014 року пов`язані із захистом Батьківщини. Цей висновок відповідачем не спростований, а отже є чинним.
Таким чином, суд приходить до висновку, що наявні підстави для надання ОСОБА_1 статусу «члена сім`ї загиблого», відповідно до статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Зі змісту п. 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994р. № 302 «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім`ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.
Відмова відповідача у видачі позивачці «Посвідчення члена сім`ї загиблого» є безпідставною, а права позивачки порушеними та підлягають захисту.
При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, де зазначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може вийти за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Надавши правову оцінку всім обставинам справи, суд, з метою захисту прав та інтересів позивачки, з урахуванням вимог ст..162 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого відповідно до ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видати їй посвідчення члена сім`ї загиблого .
Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Доказів правомірності свого рішення відповідач не довів, а позицію його представника щодо не можливості віднесення позивачки до числа членів сім`ї загиблого при виконанні обов`язків по захисту Батьківщини, оскільки він помер, а не загинув, суд вважає хибною.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки необхідно задовольнити.
На підставі статті 94 КАС України та враховуючи немайновий характер позовних вимог, з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 73,08 гривень.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 6, 17, 18, 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити .
Визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради в Сумській області у наданні ОСОБА_1 статусу члена сім`ї загиблого відповідно до ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видачі відповідного посвідчення.
Зобов`язати управління праці та соціального захисту населення виконкому Лебединської міської ради в Сумській області надати ОСОБА_1 статус члена сім`ї загиблого відповідно до ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видати посвідчення члена сім`ї загиблого .
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок.
Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лебединський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Гура А. О.