Справа № 2117/2-а-5076/11
Суддя: Непомняща Н. О.
Дата ухвалення: 2011-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2117/2-а-5076/11 .
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2011 року

суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Непомняща Н.О. розглянувши одноособово в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання провести перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2011 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що згідно Закону України від 18.11.2004 року «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни. Відповідач не виплачує щомісячно як дитині війни соціальну допомогу в розмірі 30% відсотків мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. 6 зазначеного Закону. З наведених підстав просить суд визнати відмову УПФ України в м. Нова Каховка в нарахуванні та виплаті соціальної допомоги на рівні 30% мінімальної пенсії за віком неправомірною, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну соціальну допомогу по день винесення рішення.

29.06.2011 року на адресу суду надійшли письмові заперечення на позовну заяву від УПФ України в м. Нова Каховка, в яких відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України справа підлягає розгляду в порядку скороченого провадження у відсутності сторін.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має правовий статус дитини війни.

Згідно до ч. 2 ст. 3, ст. 6; ст. 7ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції від 18.11.2004 року, чинній на день подачі позову), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із змінами та доповненнями, що діяв на час зазначених виплат, розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму визначеного законом для осіб, що втратили працездатність.

Однак, підвищення пенсії позивачу в 2006-2007 роках не виплачувалось, оскільки дію норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено на підставі статей 77, 110, 71, 111 Законів України «Про Державні бюджети України на 2006 і 2007 роки».

Згідно з п.п. 41 розділу 2 ЗУ «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» вбачається, що текст ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції: Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 №6-рп/2007 положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано неконституційним з зазначенням у п. 5 рішення суду на преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції даного рішення та обовязковим до виконання, для всіх органів виконавчої влади.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 ЗУ «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Проте, всупереч вимогам Закону і рішенням Конституційного Суду України, абз. 1 п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» встановлено, що підвищення пенсії дітям війни проводилося позивачу до 19.06.2011 року у розмірі 10% прожиткового мінімуму, для осіб які втратили працездатність.

В звязку з цим, позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок підвищення пенсії, з урахуванням вище зазначених рішень та вимог закону, на що отримав відмову.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 99 КАС України, позов підлягає задоволенню з 10.12.2010 року по 18.06.2011 року включно, оскільки 19.06.2011 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державний бюджет України на 2011 рік», згідно з яким у 2011 році норми і положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік, тому нарахування та виплата соціальної допомоги, починаючи з 19.06.2011 року має здійснювати у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 1-4, 6-9, 18, 41 ч.2, 71, 72, 158-163, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України м. Нова Каховка Херсонської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 10 грудня 2010 року по 18 червня 2011 року - неправомірною.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України м. Нова Каховка Херсонської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 10 грудня 2010 року по 18 червня 2011 року включно, з урахуванням проведених виплат, в решті позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дні її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС, а також прийняття постанови в письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 167 КАС було повідомлено про можливість отримання постанови суду безпосередньо в суді, десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанов суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СУДДЯ Н.О. НЕПОМНЯЩА