Справа № 823/988/15
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року справа № 823/988/15

12 год. 28 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Педані О.В.,

за участю: представника позивача Холостого О.І. - за довіреністю, представника відповідача Юревича С.В. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства «ЮГ-2000» до державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось приватне підприємство «ЮГ - 2000» (далі - позивач), в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач) форми «Р» № від 15.01.2015 про збільшення суми грошового зобов'язання на суму 5625 грн 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що при проведенні камеральної електронної перевірки даних за листопад 2014 року, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, відповідач дійшов помилкового висновку про порушення позивачем вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме до розділу ІІ Податковий кредит додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість № від 18.12.2014 (далі - додаток 5 до податкової декларації) та реєстру виданих та отриманих податкових накладних № від 18.12.2014 за листопад 2014 року включено податкову накладну з дати виписки якої минуло понад 365 днів, в результаті чого платником податків занижено суму податкових зобов'язань, в декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року, що призвело до збільшення суми податку, що підлягає сплаті до загального/спеціального фонду державного бюджету в розмірі 4500, грн.

Представник позивача не погоджується з таким висновком відповідача, оскільки позивачем була допущена механічна помилка при наборі реєстру виданих та отриманих податкових накладних і додатку 5 до податкової декларації, а саме невірно вказаний рік податкової накладної № 4101/156.

Крім того, представник позивача зазначив, що 16.01.2015 року в одному поштовому конверті отримав копію акту № 6064/23-01-15-02/31078522 від 25.12.2014 року про результати камеральної електронної перевірки, в якості додатку № 1 - розрахунок штрафних санкцій та спірне податкове повідомлення-рішення, а від так позивач був позбавлений права своєчасно подати заперечення на вищевказаний акт.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав та надав 14.07.2015 письмові заперечення на адміністративний позов, вказавши що позивач включив до додатку 5 до податкової декларації та реєстру виданих та отриманих податкових накладних № від 18.12.2014 за листопад 2014 року податкову накладну, яку він отримав від Одеської залізниці, № 4101/156 на загальну суму 27000 грн 00 коп., в тому числі 4500 грн 00 коп. податку на додану вартість, період виписки податкової накладної вказав листопад 2012 року.

На дату винесення відповідачем акту про результати камеральної електронної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість від позивача не надходило уточнюючого розрахунку до декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року де було б вказано вірний період виписки податкової накладної. А від так, контролюючий орган діяв в межах та у спосіб передбачений Конституцією та законами України та правомірно виніс податкове повідомлення - рішення, яке оскаржує позивач.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що приватне підприємство «ЮГ - 2000», відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 14.07.2015 (а.с. 74), зареєстроване як суб'єкт господарювання - юридична особа 02.08.2000, ідентифікаційний код 31078522.

Відповідачем на підставі п.200.10 ст. 200 у порядку ст. 76 Податкового кодексу України, проведено камеральну (електронну) перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2014 року приватного підприємства «ЮГ - 2000».

Перевіркою встановлено, що позивач, включив до додатку 5 до податкової декларації та реєстру виданих та отриманих податкових накладних № від 18.12.2014 за листопад 2014 року податкову накладну 4101/156 від 25.11.2012, з дати виписки якої минуло 365 днів.

Дані камеральної електронної перевірки свідчать про порушення позивачем п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого платником занижено суму податкових зобов'язань, в декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року на суму 4500 грн 00 коп. внаслідок чого збільшилася сума податку, що підлягає сплаті до загального/спеціального фонду державного бюджету в розмірі 4500 грн 00 коп. Відповідальність платника податків за порушення вимог податкового законодавства передбачена п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України.

За результатами перевірки відповідачем 25.12.2014 складено акт № 6064/23-01-15-02/31078522 про результати камеральної електронної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість (далі - акт перевірки).

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки позивачем прийняте податкове повідомлення - рішення форми «Р» № від 15.01.2015, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 5625 грн 00 коп., у тому числі за основним платежем 4500 грн 00 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1125 грн 00 коп.

Після отримання акту перевірки та податкового повідомлення - рішення позивачем 19.01.2015 було направлено на адресу відповідача заперечення на акт перевірки. Заперечення мотивоване тим, що позивач допустив механічну помилку при наборі додатку 5 до податкової декларації та реєстру виданих та отриманих податкових накладних № від 18.12.2014 за листопад 2014 року, а саме вказав не вірно рік податкової накладної № 4101/156 зазначивши 25.11.2012 замість 25.11.2014.

Рішенням державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління Міндоходів у Черкаській області № 1264/1/23-01-15-0114 від 19.01.2015 висновки акту перевірки залишено без змін.

В подальшому позивач у відповідності до статті 56 ПК України оскаржив в адміністративному порядку до головного управління ДФС у Черкаській області та Державної фіскальної служби України податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 15.01.2015.

Рішеннями головного управління ДФС у Черкаській області № 5461/23-00-10-0210 від 19.03.2015 та Державної фіскальної служби України № 7483/6/99-99-10-01-01-25 від 09.04.2015 скарги позивача залишені без задоволення, а податкове повідомлення - рішення форми «Р» № від 15.01.2015 без змін.

Не погоджуючись із позицією та рішеннями Головного управління ДФС у Черкаській області та Державної фіскальної служби України позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (надалі за текстом - ПК України).

Згідно з пп. 16.1.3. п.16.1. ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Так, п. 46.1. ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до п. 50.1. статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно з п. 50.3. ст. 50 ПК України у разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, або не подає уточнюючий розрахунок протягом 20 робочих днів після дати складення довідки про проведення електронної перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 18.12.2014 подав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість № . У додатку 5 до податкової декларації та реєстрі виданих та отриманих податкових накладних № від 18.12.2014 за листопад 2014 року позивач включив податкову накладну № 4101/156 від 25.11.2012 отриману від Одеської залізниці (постачальник з індивідуальним податковим номером 14) на загальну суму 27000 грн 00 коп., з яких 4500 грн 00 коп. сума податку на додану вартість.

В подальшому, керуючись положеннями пункту 50.1 ПК України, позивач, після виявлення механічної помилки при наборі додатку 5 до податкової декларації та реєстру виданих та отриманих податкових накладних № від 18.12.2014 за листопад 2014 року, 27.03.2015 подав уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість в зв'язку виправленням самостійно виявлених помилок за період листопад 2014. Розшифровкою податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість) усунуто технічну помилку, яка була допущена, вказано вірно дату виписки накладної - 25.11.2014). Вказаний уточнюючий розрахунок прийнятий відповідачем.

На підтвердження того факту, що податкова накладна № 4101/156 на суму 27000 грн 00 коп. виписана саме 25.11.2014 в матеріалах справи є уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленим самостійно виявлених помилок (а.с. 31-38), податкова накладна № 4101/156 від 25.11.2014 (а.с. 17), виписка банку про оплату послуг Одеської залізниці за 25.11.2014 (а.с. 14), «лицевой счет за ноябрь», наданий Одеській залізниці, в розрізі наданих послуг та їх оплати (а.с.15).

Згідно з п. 201.4 ст.201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна, відповідно п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

В той же час, даним пунктом Кодексу передбачено, що виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення органами державної податкової служби документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Окрім того, платником податків подано контролюючому органу уточнюючий розрахунок з відповідного податку за період, який перевірявся контролюючим органом, а тому у останнього були всі підстави для проведення документальної позапланової перевірки позивача відповідно до ст. 78 ПК України, чого відповідачем зроблено не було.

Щодо посилання представника відповідача, що на дату написання акта камеральної перевірки позивачем не подано уточнюючий розрахунок до декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року та не усунуто недоліки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 50.2 ПК України платник податків саме під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом, однак, з урахуванням того, що відповідачем не було проведено документальної позапланової виїзної перевірки, позивач, цілком правомірно скористався правом на подання уточнюючого розрахунку, тим самим самостійно виправивши помилку в даті податкової накладної.

Приймаючи до уваги вищевикладене, висновок відповідача про порушення позивачем п. 198.6 ст. 198 ПК України (до розділу ІІ Податковий кредит декларації з податку на додану вартість № від 18.12.2014 та реєстру виданих та отриманих податкових накладних № від 18.12.2014 за листопад 2014 року включено податкову накладну з дати виписки якої минуло понад 365 днів), в результаті чого платником занижено суму податкових зобов'язань в декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року на суму 4500,00 грн. внаслідок чого збільшилася сума податку, що підлягає сплаті до загального/спеціального фонду державного бюджету в розмірі 4500,00 грн. є передчасними, а відповідно і винесене на його підставі податкове повідомлення - рішення форми «Р» № від 15 січня 2015 року - безпідставним та неправомірним, у зв'язку з чим останнє підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, на підставі наявних у справі доказів, дослідивши обставини адміністративної справи, застосувавши норми законодавства, враховуючи доводи сторін, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 160, 162, 163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення - рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах головного управління ДФС у Черкаській області від 15.01.2015 № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 5625 (шість тисяч шістсот двадцять п'ять) грн. 00 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємства «ЮГ-2000» (ідентифікаційний код 31078522) судовий збір в розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн. 70 коп., сплачений відповідно до платіжних доручень № 345 від 16.04.2015 та № 370 від 23.04.2015.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому статтями 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Рідзель

Повний текст рішення складено у повному обсязі 04.08.2015