Справа № 361/2481/15-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/2481/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Білик Г.О. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

28 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м.Броварах та Броварському районі Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Броварах та Броварському району Київської області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м.Броварах та Броварському районі Київської області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії задоволено частково, зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням даних, які містяться в довідці про заробітну плату під час знаходження в зоні відчуження за період з 26 квітня 1986 року по 29 квітня 1986 року, та здійснити відповідні виплати з 19 листопада 2014 року. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що нормами чинного законодавства не передбачено включення до складу заробітної плати особи виплат, які їй не нараховувалися і не виплачувались, а судами не встановлено, чи входили одноразові грошові виплати в систему оплати праці та чи мають враховуватись при обчисленні пенсії.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії А №126129, виданим Київською облдержадміністрацією, та інвалідом 2-ї групи, згідно посвідчення серії Б №446056 від 20 лютого 2001 року, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На час аварії на Чорнобильській АЕС позивач працював у Броварському РВ ГУ МВС України в Київській області на посаді дільничного інспектора міліції, відносився до офіцерського складу органів внутрішніх справ та був направлений у відрядження до зони відчуження Чорнобильської АЕС, де в період з 26 квітня 1986 року по 29 квітня 1986 року брав безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, внаслідок чого став інвалідом другої групи.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» від 17 травня 1986 року №964 рс встановлено виплату коштів в сумі, яка включає в себе три місячні оклади грошового забезпечення за посадою та військовим чи спеціальним званням, якщо працівник, посада якого відносилася до офіцерського і начальницького складу органів внутрішніх справ, отримував гранично допустиму дозу радіації.

ОСОБА_2 звернувся до начальника управління Пенсійного фонду України в м.Броварах та Броварському районі Київської області із заявою від 19 листопада 2014 року про проведення перерахунку та нарахування пенсії відповідно до Розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» від 17 травня 1986 року №964 рс та врахування добових.

Листом від 20 листопада 2014 року №435/Ц-01 управлінням Пенсійного фонду України в м.Броварах та Броварському районі Київської області позивачу було надано відповідь про відсутність підстав для перерахунку пенсії, позаяк до заяви не було додано довідку про заробітну плату.

З матеріалів справи вбачається, що 30 березня 2015 року Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області з обслуговування м.Бровари та Броварського району позивачу видано довідку №218 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, згідно якої фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження, із якої розраховується пенсія ОСОБА_2 становить 796,34 крб.

Наявна в матеріалах справи копія карточки обліку доз радіоактивного опромінення підтверджує, що з 26 квітня 1986 року по 29 квітня 1986 року ОСОБА_2 отримав дозу рентгенів у розмірі 26 бер.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням даних, які містяться в довідці про заробітну плату під час знаходження в зоні відчуження №218 від 30 березня 2015 року, є законними та обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 5 Закону України «Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання» встановлено, що основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта (1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера) ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановлених цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року №1006-р з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, дозволити МВС перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Перерахунок провести в межах фонду заробітної плати МВС.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В силу п.1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пункт 2 вказаного Порядку передбачає, що заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.

У відповідності до пп.4 п.3 вищенаведеного Порядку у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження: менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 листопада 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах та Броварському районі Київської області із заявою про перерахунок та нарахування пенсії відповідно до Розпорядження Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» від 17 травня 1986 року №964 рс та врахування добових.

Листом від 20 листопада 2014 року №435/Ц-01 управлінням Пенсійного фонду України в м.Броварах та Броварському районі Київської області позивачу було надано відповідь про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки до заяви не було додано довідку про заробітну плату.

З матеріалів справи вбачається, що 30 березня 2015 року Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області з обслуговування м.Бровари та Броварського району позивачу видано довідку №218 про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, згідно якої фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження, із якої розраховується пенсія ОСОБА_2 становить 796,34 крб.

Відповідно до даного розрахунку заробітної плати (грошового забезпечення) позивачу, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС, за період з 26 квітня 1986 року по 29 квітня 1986 року розрахунок здійснювався за 4 дні квітня 1986 року.

Зі змісту даної довідки вбачається, що розрахунок заробітної плати проводився на підставі постанови Ради Міністрів УРСР 10 червня 1986 року №207-7, а довідку видано на підставі постанови Броварського міськрайонного суду Київської області №361/10253/14-а.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2015 року у справі №361/10253/14-а, яка набрала законної сили, позов ОСОБА_2 до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області з обслуговування м.Бровари та Броварського району задоволено, визнано протиправними дії Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області з обслуговування м.Бровари та Броварського району щодо ненадання довідки позивачу про грошове забезпечення на роботах в другій та третій зоні небезпечності (зоні відчуження) з 26 квітня - м.Чорнобиль, 27 квітня - м.Прип'ять, 28 квітня - м.Чорнобиль, 29 квітня - м.Прип'ять 1986 року включно з урахуванням одноразової винагороди в розмірі 3-х посадових окладів, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР №964-рс від 17 травня 1986 року; зобов'язано відповідача включити у довідку ОСОБА_2 про заробітну плату за період з 26 квітня - м.Чорнобиль, 27 квітня - м.Прип'ять, 28 квітня - м.Чорнобиль, 29 квітня - м.Прип'ять 1986 року включно на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР №964-рс від 17 травня 1986 року, постанови Ради Міністрів УРСР і Української Ради профспілок №207-7 від 10 червня 1986 року, за роботу у другій та третій зоні небезпечності (зоні відчуження) м.Чорнобиль, м.Прип'ять по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС одноразову грошову винагороду в розмірі 3-х посадових окладів, заробітну плату з урахуванням коефіціента 4,5 та надати довідку з урахуванням зазначених виплат.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ОСОБА_2 має право на перерахунок пенсії виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках та зазначеної у довідці №218 від 30 березня 2015 року, яка видана на виконання постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 лютого 2015 року у справі №361/10253/15-а, дії позивача направлені на реалізацію встановленого законом права на перерахунок пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, узгоджуються із положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому суд першої інстанції обґрунтовано зобов'язав відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням даних, які містяться в довідці від 30 березня 2015 року №218 про заробітну плату під час знаходження в зоні відчуження за період з 26 квітня 1986 року по 29 квітня 1986 року, та здійснити відповідні виплати з 19 листопада 2014 року.

Беручи до уваги, що листом відповідача від 20 листопада 2014 року №435/Ц-01 позивачу було надано відповідь на його заяву та відмовлено в перерахунку пенсії у зв'язку з відсутністю передбаченої законодавством довідки про заробітну плату, яку ОСОБА_2 отримав 30 березня 2015 року, вимоги по визнанню дій відповідача щодо такої відмови протиправними задоволенню не підлягають.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Броварах та Броварському районі Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 03 серпня 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.