Справа № 2117/2-а-3046/11
Суддя: Непомняща Н. О.
Дата ухвалення: 2011-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2117/2-а-3046/11 .
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2011 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі

головуючого судді Непомнящої Н.О.

при секретарі: Транчуковій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Севастополь ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови інспектора ДПС відповідача в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП від 13.09.2010 року, посилаючись на відсутність в своїх діях складу адміністративного правопорушення та неправомірність дій працівника ДАІ.

Позивач в судове засідання не зявився, проте в своїй заяві просив суд розглядати справу в свою відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, не надав суду письмові заперечення щодо безпідставності позову.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоди для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 7.1.6. Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України працівник ДПС при несенні служби зобовязаний, зокрема, попереджати адміністративні правопорушення у межах своєї компетенції, застосовувати до порушників заходи адміністративного впливу та примусу.

Згідно із п. 8.7.3. «з» ПДР України вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку вказаному її стрілкою (стрілками) та п. 2.9 «д» ПДР України під час руху транспортного засобу користуватися засобами звязку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

13.09.2010 року інспектором ДПС м. Севастополь складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, стосовно позивача, яким зафіксовано, що у цей день він, о 20 годин 10 хвилин у м. Севастополі по вул. Городське шосе, керуючи автомобілем Тойота держномер ВТ 5159 АЕ на перехресті здійснив рух ліворуч на вимкнену додаткову секцію світлофора, також під час руху користувався засобами звязку, тримаючи його в руці. чим порушив вимоги п. 8.7.3 «з», п. 2.9 «д» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі протоколу, того ж дня, інспектором ДПС винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, позивач не погодився, але обставини, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення не виклав.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Покладений на субєкта владних повноважень процесуальним законом обовязок доводити вину правопорушника, не звільняє позивача також належним чином обґрунтувати свої доводи та позовні вимоги, а не обмежуватись формальним посиланням на невизнання своєї вини.

З огляду на наведене, твердження позивача про відсутність складу адміністративного правопорушення є голослівним, таким, що не підтверджується належними та допустимими засобами доказування.

З наведених підстав, суд розцінює позицію позивача як прагнення уникнути передбаченої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, при цьому зважаючи також й на те, що обставини, на які він посилався в суді, в протоколі про адміністративне правопорушення ним не відображені.

Враховуючи зміст доводів позивача, зміст протоколу та оскаржуваної постанови, суд приходить до переконання, що дії позивача, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, кваліфіковано вірно, а постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена у відповідності з вимогами чинного законодавства України в звязку з чим, підстави для її скасування відсутні, вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення в судовому засіданні не спростована.

Керуючись ст. ст.11, 69, 71, 86, 158-163, 171-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Севастополя ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О.Непомняща