Справа № 820/2827/15
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 липня 2015 р. № 820/2827/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рубан. В.В.,

за участі секретаря судового засідання Салацької Я.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -ОСОБА_2.Ш.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, третя особа: Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку Укрсоцбанк в особі Азовсько-Донського відділення Харківської обласної філії АКБ Укрсоцбанк про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, третя особа: Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку Укрсоцбанк в особі Азовсько-Донського відділення Харківської обласної філії АКБ Уісрсоцбанк, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Індустріальної ОДПІ м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 11.03.2015 року № НОМЕР_1 про визначення суми грошового зобов'язання ОСОБА_3 за основним платежем 8214, 87 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 2053,72 грн.

В обґрунтовування позову зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 11.03.2015 року № НОМЕР_1, прийняте відповідачем без достатніх правових підстав, з перевищенням ним своїх повноважень, а отже є повністю незаконним і підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача вимоги адміністративного позову підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечувала, надала суду письмові заперечення, позиція, яких повністю збігається з викладеною в судовому засіданні, де вказала, що податкове повідомлення - рішення від 11.03.2015 року № НОМЕР_1 є законним та складеним в межах та у спосіб визначений Податковим кодексом України, а тому скасуванню не підлягає. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Індустріальною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на підставі наказу від 11 лютого 2015 року № 277, згідно із п.п. 20.1.1 п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1. п.78 г.78, п.79.2, ст.79 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ із змінами та доповненнями проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_3 (п.н. НОМЕР_2) з питань дотримання податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р.

За результатами зазначеної перевірки складено акт № 847/20-36-17-02-11/НОМЕР_2 від 25.02.2015 р., яким встановлені порушення: пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ із змінами та доповненнями, в частині невиконання обов'язку включення до сукупного оподатковуваного доходу доходів у вигляді додаткового блага від юридичної особи, та несплати податку на доходи фізичних осіб з таких доходів у сумі 8 214,87грн.

На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення рішення від 11.03.2015 року № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання у розмірі 10268,59 грн., в т.ч. (за основним платежем 8214/87 грн., за штрафними санкціями 2053,72 грн.) (а.с. 19).

Як з'ясовано судом, фактичною підставою для винесення спірних рішень слугувало відображене в акті перевірки № 847/20-36-17-02-11/НОМЕР_2 від 25.02.2015 р. судження суб'єкта владних повноважень про порушення платником податків, вимог абз "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, а саме отримання ним додаткового блага у розмірі 49672,18 грн. ( анулювання заборгованості по процентах за кредитним договором укладеним з ПАТ "Укрсоцбанк") та не сплата відповідно до вказаної норми до бюджету податку з фізичних осіб у розмірі 8214,87 грн.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення, а також суджень, відображених суб'єктом владних повноважень в акті № 847/20-36-17-02-11/НОМЕР_2 від 25.02.2015 р., на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення.

Судовим розглядом встановлено, що 07.08.2007 року ОСОБА_3 укладено договір № 839/3/27/38/7-344 (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 02.07.2009 року) з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Азовсько-Донського відділення Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» про отримання кредиту у розмірі 39854,44 доларів США зі сплатою 10 % річних, починаючи з 20.10.2008 року та з кінцевим погашення суми основної заборгованості до 06.08.2016 року.

18.09.2013р. ПАТ "Укрсоцбанк", в зв'язку з достроковим погашення заборгованості за кредитним договором, здійснено анулювання заборгованості за Договором кредиту № 839/3/27/38/7-344 від 07.08.2007р. (що включає заборгованість по нарахованим процентам) в сумі 49672,18 грн.

Податковим органом в акті перевірки зазначено, що відповідно до повідомлення АКБ «Укрсоцбанк» про анулювання боргу, ОСОБА_3 отримав додаткове благо в розмірі 49672,18 грн., яке на думку відповідача, відповідно до приписів Податкового кодексу підлягає оподаткуванню.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 163.1, 163.2, ст. 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподаткований дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно п.п.162.1.3 п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України, платником податку є податковий агент.

Відповідно до п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Відповідно до п.п.«д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно з п.п.14.1.47, 14.1.56 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

З аналізу наведених положень ПК України можна зробити висновок, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у той чи іншій формі.

Як встановлено під час судового розгляду, відповідно до вищевказаного договору кредитування, позивач отримав від ПАТ "Укрсоцбанк" кредитні кошти у розмірі 39854,44 доларів США, що на той час складало 199272,2 грн. Відповідно до довідки банку позивачем у період з 07.08.2007р. по 13.09.2013р. сплачено борг за кредитом у сумі 39854,44 доларів США (еквівалент 297142,35 грн.) та відсотки за кредитом у сумі 10617,6 доларів США (еквівалент 73140,79 грн.)

Таким чином, судом встановлено, що в результаті реалізації договірних відносин між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 останнім було повернуто банку суму більшу, ніж була отримана ним в якості кредиту, тобто у позивача внаслідок вказаних правовідносин фактично не відбулось збільшення загального майнового стану чи приросту його активів у той чи іншій формі, а навпаки він поніс збитки, а тому у нього відсутній обов'язок оподаткування в розумінні положень ст. 14, п. 163.1. ст. 163, п. 164.1 ст. 164 ПК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає помилковим посилання відповідача на положення абз "д" пп. 164.2.17 п. 164.2. ст. 164 ПК України, як на безумовну підставу донарахування позивачу податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, оскільки вказана норма повинна застосовуватися в кореспонденції з положеннями ст. 14, п. 163.1. ст. 163, п. 164.1. ст. 164 ПК України і не може їм суперечити.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення відповідача від 11.03.2015 року № НОМЕР_1 є необгрунтованим, а отже таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання незаконним податкового повідомлення - рішення від 11.03.2015 року № НОМЕР_1, суд зазначає, що вказана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки поглинається вимогою про скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, крім того, з урахуванням приписів ч.3ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України саме скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення є тим засобом захисту, який гарантуватиме захист прав позивача.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_3 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, третя особа: Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку Укрсоцбанк в особі Азовсько-Донського відділення Харківської обласної філії АКБ Укрсоцбанк в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 11.03.2015 року № НОМЕР_1 підлягає задоволенню. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 159, 160 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_3 до Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, третя особа: Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку Укрсоцбанк в особі Азовсько-Донського відділення Харківської обласної філії АКБ Укрсоцбанк про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення Індустріальної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 11.03.2015 року № НОМЕР_1.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. 5. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі постанова виготовлена 20.07.2015 р.

Суддя Рубан В.В.