Справа № 2-а-6910/11
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2011-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6910/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

"14" грудня 2011 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого по справі - судді САВЛУК Т.В.,

при секретарі Александровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії по заробітній платі з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік,

в с т а н о в и в :

01 листопада 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, відповідно до заявлених позовних вимог просила суд: Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва неправомірними та зобовязати відповідача перерахувати та виплатити призначену позивачу пенсію із врахуванням стражу роботи та розміру заробітної плати із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузях економіки України за рік, що передує року зверхня за призначенням пенсії, тобто 1650,43 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на наступне, що ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва. Перебуваючи на пенсії, позивач продовжувала працювати. Відпрацювавши передбачений Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннятермін, позивач 05 вересня 2011 року звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва з заявою про здійснення перерахунку пенсії за віком відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняпо стажу та заробітній платі. Відповідачем було здійснено розрахунок з урахуванням її індивідуального коефіцієнту заробітної плати, страхового стажу та середньої заробітної плати за 2007 рік 1197,91 грн. В результаті перерахунку пенсія виявилася суттєво меншою за розміром, а причиною цього стало те, що фахівці зазначеного УПФУ вчинили всупереч чинній редакції ст. 40 та ст. 42 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а саме - без визначених Законом України підстав застосували при перерахунку пенсії показник середньої заробітної плати за 2007 рік, що спричинило значне зниження розрахункового розміру пенсії. З листа позивач дізналася, що перерахунок пенсії здійснювався із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за 2007 рік.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду у Дніпровському районі м. Києва до суду не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду письмові пояснення по суті предмету спору та клопотання про розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва.

05 вересня 2011 року позивач звернулась із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням показників заробітної плати за минулий рік відповідно ст.ст.40, 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування

Як убачається із матеріалів справи, позивачу був проведений перерахунок пенсії відповідно до статті 42 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування№1058. При здійсненні зазначеного перерахунку відповідач застосував показник середньої заробітної плати за 2007 рік (1197,91 гривень), з чим позивач не погодився та звернувся до суду з даним позовом.

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що визначальним питанням для вирішення справи є правомірність застосування Пенсійним фондом України при перерахунку пенсії позивачу показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Так, перерахунок пенсій у звязку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування№ 1058-IV від 9 липня 2003 року (далі Закон №1058), частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція зазначеної норми діє після визнання змін, внесених підпунктом бпідпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивід 28 грудня 2007 року № 107-VI такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону №1058 доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 40 Закону №1058, і є величиною постійною, не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Окрім того, правове розуміння понять середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки Українита показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсіїє різними правовими категоріями. В основі цієї різності лежить, перед усім, різні економічні критерії їх визначеності, в наслідок чого ототожнювати, змішувати ці понятті не передбачається можливим.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України Про пенсійне забезпеченнявід 5 листопада 1991 року № 1788-12 (далі Закон 1788) та Закон України Про загальнообовязкове пенсійне страхування№ 1058 від 09 липня 2003 року. З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в статті 9 КАС України, приписи постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року не можуть застосовуватись до спірних відносин.

Перерахунок пенсії з більш високого заробітку передбачений статтею 69 Закону №1788, відповідно до якої пенсіонерам, які пропрацювали після призначення пенсії, у тому числі за віком, не менш як два роки з більш високим заробітком, ніж той, з якого було обчислено пенсію, встановлюється за заявою пенсіонера новий розмір пенсії виходячи з більш високого заробітку, який визначається за два роки роботи підряд для призначення пенсії відповідно до статей 64-67 цього Закону. У разі дальшого зростання заробітку пенсіонера провадиться за його заявою новий перерахунок пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш ніж через два роки після попереднього перерахунку.

З урахуванням зазначеного, підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону №1058 враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, відсутні.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що обчислення включає в себе призначення та перерахунок пенсії. Разом з цим це не є тотожні поняття, вони мають різний правовий зміст та правове навантаження. При цьому формула обчислення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії (призначення та перерахунку) визначається частиною 2 статті 40 Закону України №1058, з тією тільки різницею, що середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення визначається один раз при призначенні пенсії, і в подальшому використовується як постійна величина для пенсіонера, на відміну від інших показників, а саме суми коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць та кількості місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії по заробітній платі з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу Адміністративного судочинства України витрати, повязані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Однак, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 300,00 грн. за рахунок відповідача, оскільки позивачем не надано доказів, які мали підтвердити, що позивачем фактично сплачено 300,00 грн., як оплата за правову допомогу, та правова допомога надана позивачу саме особою, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Враховуючи викладене та керуючись Конституцією України, рішенням Конституційного Суду України №1-28/2008 від 22.05.08 року, ст.ст. 40, 42 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 9, 11, 69-71, 86, 94, 99, 122, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії по заробітній платі з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

С у д д я :