Справа № 823/1612/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року справа № 823/1612/15

м. Черкаси

15 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря: Цаплі І.Ю.,

представника позивача - Кольчика С.Ф. - за довіреністю,

представника відповідача - Мовчанюк В.О. - за довіреністю,

представників приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Уманський тепличний комбінат» - Грязона Р.В., Кочубея М.В. - за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Чорна Кам'янка» до Уманської районної державної адміністрації Черкаської області, треті особи: приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Уманський тепличний комбінат», Старобабанівська сільська рада Уманського району Черкаської області про визнання протиправним та скасування частини протоколу,

встановив:

06 липня 2015 року до суду з позовною заявою звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Чорна Кам'янка», в якій просить визнати протиправним та скасувати протокол №1-15 засідання комісії Уманської районної державної адміністрації по вибору (викупу) і наданню земельних ділянок від 04.06.2015, що стосується прав та законних інтересів Товариства в частині:

- скасування рішення комісії від 30.04.2014 №7-14 в частині поновлення договору оренди нерозподілених земельних часток (паїв) ТОВ «Чорна кам'янка»;

- до врегулювання питання з правомірністю дії розпорядження Уманської районної державної адміністрації №322 від 10.12.2014 питання щодо надання права оренди земельних ділянок загальною площею 22, 05 га не витребуваних земельних ділянок (паїв) на комісії не розглядати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прийняте Комісією та відповідно прописане в протоколі № 1-15 від 04.06.2015 рішення незаконне, адже воно порушує право позивача на законне користування земельними ділянками та прийняте з порушенням діючого законодавства.

В судовому засіданні представник позивача підтримав адміністративний позов та надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представники приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Уманський тепличний комбінат» проти задоволення позову заперечували, зазначивши, що протокол комісії Уманської районної державної адміністрації по вибору (викупу) і наданню земельних ділянок від 04.06.2015 №1-15 не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні КАС України та не може бути предметом оскарження в адміністративному процесі. В задоволенні позову просили відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та представників третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, приходить до такого.

18 січня 2012 року між Уманською районною державною адміністрацією - Орендодавцем та позивачем - Орендарем укладено договір оренди земельної ділянки колективної власності (не витребувані земельні частки (паї) загальною площею 47,50 га строком дії до 18 січня 2013 року. Земельна ділянка розташована в адміністративних межах Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області. Договір зареєстровано в міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Умань та Уманському районі Черкаської області, про що в Державному реєстрі вчинено запис від 24.02.2012 р. за № 47. В результаті земельна ділянка 24 лютого 2012 року відповідно до акту про передачу земельної ділянки була передана в користування позивачу.

30 березня 2012 року між Уманською районною державною адміністрацією - Орендодавцем та позивачем - Орендарем укладено договір оренди земельної ділянки колективної власності (нерозподілені земельні частки (паї) загальною площею 94,50 га строком дії до 30 березня 2013 року. Земельна ділянка розташована в адміністративних межах Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області. Договір зареєстровано в міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Умань та Уманському районі Черкаської області, про що в Державному реєстрі вчинено запис від 19.04.2012 за № 51. В результаті земельна ділянка 19 квітня 2012 року відповідно до акту про передачу земельної ділянки передана в користування Товариства.

Відповідно до статті 18 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на момент вчинення правовідносин) договір оренди землі набирає чинності з дати його державної реєстрації.

Отже з 19.04.2012 (дата реєстрації) позивач приступив до використання земельних ділянок площами 47,50 га та 94,50 га відповідно до їх сільськогосподарського призначення, а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Листом від 04.01.2013 № 4346 позивач звернувся до Уманської районної державної адміністрації Черкаської області з проханням надати дозвіл на підготовку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди (поновлення договору оренди) по договору від 18.01.2012. Площа відповідно довідки № 942 від 23.12.2012 змінена та вказана в розмірі 47,25 га, а також вказано, що інших пропозицій з приводу оренди вказаної категорії земель до сільської ради не надходило.

04 квітня 2013 року позивач листом № 4878 звернувся до РДА з проханням надати дозвіл на підготовку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди (поновлення договору оренди) по договору від 30.03.2012 на площу 94,50 га.

На вищезазначені звернення позивач отримав витяг із протоколу № 4-13 засідання комісії Уманської райдержадміністрації по вибору, вилученню (викупу) і наданню земельних ділянок від 11.04.2013, відповідно до змісту якого клопотання позивача про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельні ділянки (нерозподілені частки (паї) площею 94,50 га було відхилено, та рекомендовано керівництву Товариства звернутись до Головного обласного управління Держземагентства у Черкаській області для отримання вказаної земельної ділянки в оренду. В обґрунтуванні зазначено, що позивачу слід звернутись до Головного управління Держземагентства у Черкаській області, а не до РДА в зв'язку з тим, що віданням (наданням в оренду) державних земель займається саме даний орган.

Листом № 4356 від 2014 р., позивач звернувся до РДА з проханням продовжити орендні відносини на невитребувані та нерозподілені земельні ділянки (паї) в адміністративних межах Старобабанівської с/р строком на три роки. Відповідно до довідки наданої Старобабанівською сільською радою № 02-12/14 від 03.02.2014 була змінена площа невитребуваних земельних часток паїв, відповідно договору оренди землі від 18.01.2012 та становить 40,95 га. Також змінено площу нерозподілених земельних ділянок паїв, відповідно договору оренди від 30.03.2012 та визначено нову площу в розмірі 63,00 га.

На вищезазначене звернення позивач отримав витяг із протоколу № 5-14 засідання комісії райдержадміністрації по вибору, вилученню (викупу) і наданню земельних ділянок від 30.04.2014, відповідно до змісту якого комісія вирішила рекомендувати Уманській райдержадміністрації підготувати проект розпорядження щодо поновлення договору оренди на невитребувані земельні частки (паї) терміном на 3 роки з орендною платою 4,5% від грошової оцінки із зазначенням орендної плати.

Розпорядженням Уманської районної державної адміністрації Черкаської області № 322 від 10.12.2014 «Про передачу в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) товариству з обмеженою відповідальністю «Чорна Кам'янка» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Старбабанівської сільської ради» на виконання протоколу № 5-14 від 30.04.2014 вирішено передати в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Чорна Кам'янка» 12 невитребуваних земельних часток (паїв) згідно сертифікатів на право на земельну частку (пай) загальною площею 37, 80 га умовних кадастрових гектарів із земель колишнього колективного сільськогосподарського пайового підприємства «ім. Кутузова» терміном на 3 роки з орендною платою в розмірі 4,5% від проіндексованої вартості земельної частки (паю) по Старобабанівській сільській раді.

В січні 2015 року на адресу товариства надійшов лист від РДА № Ко-2/01-04-3 від 06.01.2015, відповідно до змісту якого позивача попереджено про призупинення процедури надання нерозподілених та невитребуваних земельних часток (паїв) на підставі звернення громадян с. Старі Бабани від 05.01.2015, які незадоволені роботою орендаря -ТОВ «Чорна Камянка».

Не погоджуючись з позицією РДА позивач листом за вих. № 8922 від 28.01.2015 р. звернулось до Уманської РДА з проханням пояснити на якій законній підставі призупинено документарне оформлення продовження дії договорів оренди землі.

17 квітня 2015 р. позивач в черговий раз звернувся з клопотанням № 9373 про продовження терміну дії договорів та змінити площу орендованих земельних ділянок, оскільки зміна площі була здійснена на підставі довідок виданих Старобабанівською сільською радою № 02-12/84 від 26.03.2015 (а.с. 84 -87). У цих довідках зазначено, що площа невитребуваних земельних часток (паїв) станом на 25.03.2015 по сільській раді становить 28,35 га та площа нерозподілених земельних часток (паїв) станом на 25.03.2015 по сільській раді становить 50,40 га.

04.06.2015 відбулося засідання комісії райдержадміністрації по вибору, вилученню (викупу) і наданню земельних ділянок, на яке запросили директора ТОВ «Чорна Кам'янка» Неробу В.М.

Згідно із витягом зазначеного протоколу від 04.06.2015 комісія вирішила рекомендувати райдержадміністрації вивчити питання щодо внесення змін до розпорядження Уманської райдержадміністрації № 322 від 10.12.2014, так як договір оренди на час проведення комісії так і не був укладений. Також вирішено скасувати рішення комісії від 30.04.2014 № 7-14 в частині поновлення договору оренди нерозподілених земельних часток (паїв) ТОВ «Чорна Кам'янка». Пунктом 2 вирішено до врегулювання питання з правомірністю дії розпорядження Уманської РДА № 322 від 10.12.2014 питання щодо надання права оренди земельних ділянок загальною площею 22,05 га не витребуваних земельних часток (паїв) на комісії не розглядати.

Позивач не погоджується із протокольним рішення комісії РДА по вибору, вилученню (викупу) і наданню земельних ділянок від 04.06.2015 в частині скасування рішення комісії від 30.04.2014 № 7-14 в частині поновлення договору оренди нерозподілених земельних часток (паїв) ТОВ «Чорна Кам'янка» та в частині щодо врегулювання питання з правомірністю дії розпорядження Уманської РДА № 322 від 10.12.2014 питання щодо надання права оренди земельних ділянок загальною площею 22,05 га не витребуваних земельних часток (паїв) на комісії не розглядати, просить визнати протиправним та скасувати його.

Викладаючи юридичне обґрунтування позову суд виходить з такого.

Статтею 17 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною 1 статті 24 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 3 статті 78 Земельного кодексу України визначено, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності ( статті 84 ЗК України).

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування ( стаття 83 ЗК України)

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» а виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Судом встановлено, що розпорядженням Уманської РДА від 30.11.2015 № 413 затверджено Положення про комісію райдержадміністрації по вибору, вилученню (викупу) і наданню земельних ділянок ( а.с.158). Пунктом 1 Положення передбачено, що комісія є консультативно-дорадчим органом при райдержадміністрації, організовує свою діяльність згідно Конституції і законів України, Земельного кодексу України, постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, рішень обласної та районної рад, розпоряджень голів обласної та районної державної адміністрацій і цього Положення.

Основним завданням комісії є сприяння проведенню ефективної роботи райдержадміністрації в галузі земельного та природоохоронного законодавства. Основною формою роботи комісії є засідання, що проводяться за рішенням її голови по потребі, але не менше одного разу на тиждень. Рішення комісії, прийняті у межах її компетенції, є обов'язковими для виконання органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності. Рішення комісії, надіслані іншим суб'єктам, підлягають обов'язковому розгляду.

Суд нагадує, що спірні відносини виникли у зв'язку, на думку позивача, небажанням відповідача продовжувати договори оренди: від 18 січня 2012 року (невитребувані земельні частки (паї)) загальною площею 47,50 га строком дії до 18 січня 2013 року в межах Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області) та від 30 березня 2012 року (нерозподілені земельні частки (паї) загальною площею 94,50 га строком дії до 30 березня 2013 року в адміністративних межах Старобабанівської сільської ради Уманського району Черкаської області.

Із фактичних обставин справи вбачається, що на виконання протокольного рішення від № 5-14 від 30.04.2014 Уманською райдержадміністрацією видано розпорядження № 322 від 10.12.2014 «Про передачу в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) товариству з обмеженою відповідальністю «Чорна Кам'янка» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Старобабанівської сільської ради». Дане розпорядження стосується невитребуваних земельних часток (паїв) загальною площею 37,80 га.

Представник відповідача в судовому засіданні надала письмові пояснення від 28.07.2015 № 01-01-33/3344/1 за підписом голови РДА В.В. Олійника, де зазначено, що вищенаведене розпорядження № 322 є чинним, жодних змін до нього не вносилося.

Що стосується Договору від 30 березня 2012 року (нерозподілені земельні частки (паї), то за наслідками оскаржуваного протокольного рішення від 04.06.2015 № 1-15 жодних рішень Уманською райдержадміністрацією не приймалося ( а.с. 184).

Суд зауважує, що відповідно до частин 1, 4, 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважно право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Як зазначає Верховний Суд України у постанові від 01.10.2013 у справі № 21-345а13 необхідною умовою укладання договору оренди землі, яка перебуває у державній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки. За відсутності такого рішення зобов'язати цей орган в судовому порядку укласти такий договір або ж його поновити неможливо, оскільки це суперечить вимогам законодавства - відповідно статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Районна державна адміністрація при здійсненні повноважень власника землі є вільною у реалізації права розпоряджатися землею та вільна у виборі суб'єкта щодо надання йому права користування землею в порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що на виконання норм статті 33 Закону України «Про оренду землі» позивач не надавав відповідачу проект додаткової угоди.

Приписами статті 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що голови місцевих державних адміністрацій приймають рішення у вигляді розпорядження, та саме розпорядження, відповідно до ст.50 зазначеного Закону може бути оскаржено в судовому порядку.

Частиною 11 статті 123 ЗК України передбачено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до приписів пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Зокрема, нормативно-правовий акт - це виданий суб'єктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обов'язкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, призначений для неодноразового застосування.

Правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта (суб'є ктів), дотримання якої забезпечується правовими механізмами.

Окрім того, відповідно до правової позиції Вищого адміністративного суду України, яка викладена у листі від 27.07.2010 року №1145/11/13-10 вбачається, що обов"язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Проте, позивач оскаржує протокольне рішення комісії від 04.06.2015 № 1015 в частині, яке носить лише рекомендаційний характер і не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України. Зазначене рішення не створює юридичних наслідків, а тому не підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Суд наголошує, що позивачем не оскаржується бездіяльність Уманської районної державної адміністрації чи визнання неправомірним дій цього органу.

При цьому, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Проте, на підставі встановлених фактичних обставин справи, суті позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що в даній адміністративній справі позивачем не доведено існування факту порушення його законних прав та інтересів у сфері управлінських функцій щодо оскарження протокольних рішень, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

При цьому суд враховує, що в рішенні Конституційного суду України від 09.07.2002 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Кампус Коттон клаб» щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа № 1-2/2002 про досудове врегулювання спорів) в п. 3 зазначено, що положення частини другої статті 124 Конституції України треба розглядати у системному зв'язку з іншими положеннями Основного Закону України, які передбачають захист судом прав і свобод людини і громадянина, а також прав юридичної особи, встановлюють юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати свої права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами (частина 5 статті 55 Конституції України). Тобто кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у т.ч. судовий захист. Для забезпечення судового захисту Конституція України у статті 124 встановила принципи здійснення правосуддя виключно судами. Із змісту частини другої статті 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції на всі правовідносини, що виникають у державі, випливає, що кожен із суб'єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням.

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому позов визнається таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку, передбачені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови складений та підписаний 04 серпня 2015 року