Справа № 814/1607/15
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

31.07.2015 р. № 814/1607/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желєзного І.В. при секретарі судового засідання Науменко О.Г. розглянувши адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ЮГЕКОТОП", вул. Лягіна, 4/9, оф. 301, Миколаїв, 54001

доДержавної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Потьомкінська, 24/2, Миколаїв, 54030

провизнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.05.2015р. № , від 12.05.2015р. №, від 12.05.2015р. №,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮГЕКОТОП" (далі по тексту також - позивач, Товариство), посилаючись на незаконність оспорюваних рішень, звернулось до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та про скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області (далі по тексту також - відповідач, ДПІ, контролюючий орган) від 12.05.2015 року № про зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 6 304 922,0 грн., від 12.05.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 336 268,0 грн. за основним платежем та 168 134,0 грн. за штрафними санкціями, від 12.05.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у сумі 400 694,0 грн. за основним платежем та 100 174,0 грн. за штрафними санкціями.

Відповідач позов не визнав, зазначивши, що підставою визначення підприємству податкових зобов'язань слугував висновок контролюючого органу про безтоварність господарських операцій між позивачем та його постачальниками у перевіреному періоді, а саме: ТОВ «АНДІГРІН-С», ТОВ «АТП-2010», ТОВ «НІКА ТРАНС ГРУП», ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЮРАНД», ДП «АПК-ІНФОРМ», ТОВ «ФІНАНСКОНСАЛТ» та ПП «АГРОСПЕЦПРОЕКТ-АРСІ».

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮГЕКОТОП" зареєстровано виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 15.01.2008 року та як платник податків взято на облік ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва 16.01.2008 року. Основним видом діяльності товариства є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

В березні-квітні 2015 року ДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, результати якої оформлено актом № 62/14-03-22-02/35674119 від 22.04.2015 року (далі по тексту також - акт).

В акті перевірки контролюючим органом зазначено про порушення суб'єктом господарювання пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134, 138.1, п.138.2 ст.138, п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 9 712 932,0 грн., в т.ч. за 2013 рік на суму 1 038 153,0 грн., за 2014 рік на суму 8 674 779,0 грн., податок на додану вартість на загальну суму 336 268,0 грн., в т.ч. за березень 2013 року на суму 324,0 грн., за травень 2013 року на суму 686,0 грн., за вересень 2013 року на суму 5 795,0 грн., за жовтень 2013 року на суму 68 812,0 грн., за листопад 2013 року на суму 32 741,0 грн., за грудень 2013 року на суму 12 450,0 грн., за лютий 2014 року на суму 215 460,0 грн.

В обґрунтування висновків в акті зазначено що: матеріали перевірок/звірок контрагентів постачальників позивача (ТОВ «АНДІГРІН-С», ТОВ «АТП-2010», ТОВ «НІКА ТРАНС ГРУП», ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЮРАНД», ДП «АПК-ІНФОРМ») свідчать про те, що ці контрагенти є можливими порушниками норм податкового законодавства, тому відповідно вони не мали можливості поставити товар (роботи, послуги) постачальникам ТОВ «ЮГЕКОТОП», які в свою чергу не могли поставити ці товари (роботи, послуги) ТОВ «ЮГЕКОТОП»; ТОВ «ЮГЕКОТОП» включено до складу витрат вартість послуг, отриманих від ТОВ «ФІНАНСКОНСАЛТ» та ПП «АГРОСПЕЦПРОЕКТ-АРСІ», використання яких у фінансово-господарській діяльності підприємством не доведено; ТОВ «ЮГЕКОТОП» завищено витрати, обчислені з сум курсових різниць по кредиту в іноземній валюті, в сумі 278 975 913,00 грн. за 2014 рік, використання яких у межах господарської діяльності в 2014 році підприємством не доведено. На заперечення до акта перевірки суб'єкт господарювання отримав відповідь від 07.05.2015 року № 387/10/14-03-22-02-22, в якій контролюючий органу виклав порушення у новій редакції: встановлено заниження податку на прибуток за 2013 рік на суму 400 694,0 грн.; встановлено завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування за 2014 рік на суму 6 304 922,0 грн.; встановлено заниження податку на додану вартість на суму 336 268,0 грн.

З матеріалів справи та з пояснень сторін вбачається, що в ході розгляду заперечень на акт перевірки відповідач виключив з переліку порушень питання завищення витрат, обчислених з сум курсових різниць по кредиту в іноземній валюті, в сумі 278 975 913,0 грн. за 2014 рік, використання яких у межах господарської діяльності в 2014 році підприємством не доведено, та не визначав позивачу грошові зобов'язання у цій частині.

За результатами перевірки та розгляду заперечень на акт перевірки 12.05.2015 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення: № про зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 6 304 922,0 грн., № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 336 268,0 грн. за основним платежем та 168 134,0 грн. за штрафними санкціями, № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у сумі 400 694,0 грн. за основним платежем та 100 174,0 грн. за штрафними санкціями.

Підставою прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень слугував висновок ДПІ про те, що перевіркою не встановлено факту реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його постачальниками у перевіреному періоді, а саме: ТОВ «АНДІГРІН-С», ТОВ «АТП-2010», ТОВ «НІКА ТРАНС ГРУП», ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЮРАНД», ДП «АПК-ІНФОРМ», ТОВ «ФІНАНСКОНСАЛТ» та ПП «АГРОСПЕЦПРОЕКТ-АРСІ», та недоведеність позивачем використання отриманих від контрагентів послуг в господарській діяльності.

Досліджуючи обставини, з якими закон пов'язує наявність або відсутність в діях суб'єкта господарювання податкового правопорушення, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Первинним документом є документ, якій містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України (в редакції, що була чинною у відповідних податкових періодах), об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу;

Приписами п.135.2 ПК України визначено, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п.137.1 ПК України дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар. Дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг.

Відповідно до п.138.1 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Із п.138.2 ПК України слідує, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Згідно з п.139.1.9 ПК України витрати не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. У відповідності до пп. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів.

Відповідно до п.187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Приписами п.198.1 ст.198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.4, п. 201.6, п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Системний аналіз правових норм, якими регулюються правовідносини, що є предметом судового дослідження, вказує, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Не можуть бути включені до складу валових витрат та податкового кредиту витрати на придбання товарів (робіт, послуг) не підтверджені дійсними розрахунковими, платіжними та іншими документами. Документом, який підтверджує сплату покупцем податку на додану вартість в ціні товару, зокрема є податкова накладна.

Для віднесення відповідних сум до складу валових втрат та податкового кредиту в розумінні ПК України не передбачається умова відслідкування та контролю платником податку (добросовісним набувачем товару, послуг та ін.) реальної сплати цих сум до бюджету контрагентом, а тим більше контрагентів безпосереднього контрагента суб'єкта господарювання. Чинним законодавством на сторону в господарському зобов'язанні не покладено обов'язок з'ясування обставин сплати податків та зборів контрагентом.

До того ж суб'єкт господарювання (добросовісний учасник угод та господарських операцій) не наділений можливістю контролю (навіть за власною ініціативою) за сплатою податків іншими суб'єктами підприємницької діяльності. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання як платник податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, оскільки юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ст.61 Конституції України). Зазначена обставина (недобросовісність учасника угоди щодо сплати податків та зборів) не є підставою для позбавлення платника податку права на відображення в складі валових витрат та податкового кредиту понесені витрати на придбання товарів (послуг), якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження понесених витрат та фактичного здійснення господарських операцій.

Чинним законодавством України не встановлено обов'язку покупця сплачувати ПДВ ще й безпосередньо до бюджету, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність з негативними наслідками саме щодо цієї особи. Зазначена правова позиція, зокрема, викладена у постановах Верховного Суду України від 01.06.2010 за позовом ПП "Армавір" до ДПІ у Печерському районі м. Києва, від 19.11.2010 у справі за позовом ВАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" до Кременчуцької ОДПІ, від 31.01.2011 за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ, а також у Рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.09 по справі "Булвес" проти Болгарії. Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою здійснення господарської діяльності позивач придбавав необхідні товари (роботи, послуги) у підприємств: ТОВ «АНДІГРІН-С», ТОВ «ФІНАНСКОНСАЛТ», ПП «АГРОСПЕЦПРОЕКТ-АРСІ» (послуги з виготовлення карантинних та ветеринарних сертифікатів на сільськогосподарську продукцію), ТОВ «АТП-2010» (послуги з перевезення автотранспортом сільськогосподарської продукції), ТОВ «НІКА ТРАНС ГРУП» (послуги з організації ТЕО, оформлення декларацій на експорт сільськогосподарської продукції), ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЮРАНД» (поставка пшениці та кукурудзи), ДП «АПК-ІНФОРМ» (послуги з організації та проведення міжнародної конференції «Олійножирнова індустрія: тенденції, перспективи-2013»)

Аналіз задекларованих господарських операцій у розрізі постачальників вказує на те, що позивачем отримано послуги з виготовлення карантинних та ветеринарних сертифікатів на сільськогосподарську продукцію у постачальників: ТОВ «АНДІГРІН-С», ТОВ «ФІНАНСКОНСАЛТ», ПП «АГРОСПЕЦПРОЕКТ-АРСІ». За твердженням позивача, оскільки придбана сільськогосподарська продукція в подальшому експортувалась ТОВ «ЮГЕКОТОП» за межі України, відповідно розділу 7 «Підтвердження країни походження товару» Митного кодексу України експортер зобов'язаний надати карантинні та ветеринарні сертифікати до органів Держветсанконтролю та нагляду на державному кордоні та транспорті та Державної фітосанітарної інспекції, які контролюють наявність даних сертифікатів, та за результатами нагляду видають фітосанітарні сертифікати та міжнародні ветеринарні сертифікати. Отримані карантинні сертифікати залишаються на зберіганні в архівах ТОВ «ЮГЕКОТОП», а ветеринарні свідоцтва Ф-2, видані експортеру, залишаються на зберіганні в архівах Держветсанконтролю.

На підтвердження отриманих послуг позивачем, крім податкових накладних, надано:

- договір між ТОВ «ЮГЕКОТОП» та ТОВ «АНДІГРІН-С» №31/082012 від 31.07.2012 та додаткову угоду, відповідно до якого ТОВ «АНДІГРІН-С» (виконавець) надавав ТОВ «ЮГЕКОТОП» (замовник) посередницькі послуги з оформлення сертифікатів та інших документів супровідного та дозвільного характеру, у тому числі представництво інтересів Замовника в органах державної влади та місцевого самоврядування з питань отримання дозвільних та супровідних документів; акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): №4 від 23.01.2013 на суму 46670,0 грн.; №7 від 15.02.2013 на суму 50000,0 грн.; № 13 від 13.03.2013 на суму 110 000,00 грн.; №14 від 18.03.2013 на суму 37 500,00 грн.; № 15 від 19.03.2013 на суму 5400,0 грн.; № 16 від 29.03.2013 на суму 26801,36 грн.; № 22 від 30.04.2013 на суму 144000,0 грн.; № 24 від 30.04.2013 на суму 252000,0 грн.; виписки банку по розрахунку ТОВ «АНДІГРІН-С»;

- господарський договір між ТОВ «ЮГЕКОТОП» та ТОВ «ФІНАНСКОНСАЛТ» № №4 от 04.04.13 року, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСКОНСАЛТ» (виконавець) надавав ТОВ «ЮГЕКОТОП» (замовник) посередницькі послуги з оформлення сертифікатів та інших документів супровідного та дозвільного характеру, у тому числі представництво інтересів Замовника в органах державної влади та місцевого самоврядування з питань отримання дозвільних та супровідних документів; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 6 від 29.04.2013 на суму; виписки банку по розрахунку з ТОВ «ФІНАНСКОНСАЛТ»;

- господарський договорір між ТОВ «ЮГЕКОТОП» та ПП «АГРОСПЕЦПРОЕКТ-АРСИ» №8 від 12.06.2012, відповідно до умов якого ПП «АГРОСПЕЦПРОЕКТ-АРСИ» (виконавець) надавав ТОВ «ЮГЕКОТОП» (замовник) посередницькі послуги з оформлення сертифікатів та інших документів супровідного та дозвільного характеру, у тому числі представництво інтересів Замовника в органах державної влади та місцевого самоврядування з питань отримання дозвільних та супровідних документів; акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): № 2 від 14.01.2013 на суму 398,64 грн.; № 5 від 17.01.2013 на суму 26144,0 грн.; № 6 від 07.02.2013 на суму 30400,0 грн.; № 10 від 22.02.2013 на суму 4256,0 грн.; № 11 від 06.03.2013 на суму 15200,0 грн.; № 18 від 17.07.2013 на суму 16500,0 грн.; № 21 від 22.07.2013 на суму 34772,64 грн.; № 46 від 14.08.2013 на суму 36000,0 грн.; № 47 від 15.08.2013 на суму 24000,0 грн.; № 49 від 28.08.2013 на суму 3840,0 грн.; № 55 від 03.10.2013 на суму 54000,0 грн.; № 61 від 17.10.2013 на суму 22446,24 грн.; № 62 від 01.11.2013 на суму 48000,0 грн.; № 64 від 04.11.2013 на суму 48000,0 грн.; № 65 від 05.11.2013 на суму 24000,0 грн.; № 68 від 14.11.2013 на суму 48300,0 грн.; № 69 від 15.11.2013 на суму 48300,0 грн.; № 73 від 21.11.2013 на суму 36000,0 грн.; № 81 від 23.12.2013 на суму 26400,0 грн.; № 10 від 17.02.2014 на суму 54000,0 грн.; № 11 від 18.02.2014 на суму 30000,0 грн.; № 17 від 11.03.2014 на суму 36000,0 грн.; № 23 від 01.04.2014 на суму 52000,0 грн.; № 25 від 04.04.2014 на суму 52000,0 грн.; № 35 від 21.05.2014 на суму 52000,0 грн.; №36 від 27.05.2014 на суму 52000,0 грн.; № 41 від 24.06.2014 на суму 49920,0 грн.; № 50 від 05.08.2014 на суму 11000,0 грн.; виписки банку по розрахунку ПП «АГРОСПЕЦПРОЕКТ-АРСИ».

Отримані карантинні сертифікати надавалися до перевірки. Щодо ветеринарних свідоцтв Ф-2 (що видавались експортеру) позивач зазначив, що вказані документи до перевірки не надавались, оскільки залишаються на зберіганні в архівах Держветсанконтролю.

Позиція відповідача полягає у тому, що у наданих до перевірки актах здачі-прийняття послуг та податкових накладних не зазначено, які саме заходи були здійснені та яким чином визначалась їх ціна.

Позивач надав до суду письмові пояснення та лист ПП «АГРОСПЕЦПРОЕКТ-АРСИ» з розшифруванням наданих послуг з отримання сертифікатів.

Зокрема, послуги складалися з таких етапів:

- акредитація компанії-замовника в органах Держветконтролю України та Фітосанітарній службі України;

- виконання робіт по проведенню сертифікації, а саме:

а) отримання заявок;

б) виїзд працівників компанії безпосередньо до міста відвантаження сільгосппродукції;

в) оформлення заявок в ветеринарних клініках, в службі Держветконтролю та Фітосанітарній службі по місцю відвантаження товару;

г) виїзд разом з працівниками Держветконтролю та Фітосанітарної служби на догляд автотранспорту та відбір проб сільгосппродукції, що відвантажується;

д) оформлення актів відбору проб в органах ветеринарної медицини та карантинної служби;

е) надання зразків сільгосппродукції в сертифіковану лабораторію Держветконтролю та Фітосанітарної служби;

ж) отримання експертних висновків;

з) оформлення ветеринарних форм № ф-2 та карантинних сертифікатів у відповідних органах;

и) надання оформлених документів замовнику.

Суд погоджується з позицією позивача про те, що акти здачі-прийняття послуг, в даному випадку, містять усі відомості для ідентифікації отриманих послуг: дату здійснення послуги, назва послуги, одиниця виміру, кількість, вартість.

Податкові накладні складені у повній відповідності із ст.201 Податкового кодексу України.

Суд погоджується з судженнями позивача про те, що законодавство не містить обов'язку для платника податків здійснювати розшифрування наданих послуг та зазначати калькуляцію ціни у розрізі послуг у податкових накладних та актах приймання-передачі наданих послуг. Відповідач не заперечує фактичну необхідність та наявність отриманих для позивача сертифікатів, що у сукупності з наявними первинними документами надає підстави для висновку про реальність наданих послуг постачальниками позивача.

Позивачем отримані транспортні послуги з перевезення пшениці та кукурудзи (ТОВ «АТП-2010»), а також послуги по організації та виконанню транспортно-експедиційного обслуговування зернових, зернобобових, масляничних культур і продуктів їх переробки, комбікорму і комбікормової продукції на експорт (ТОВ «НІКА-ТРАНС-ГРУП»).

Господарські операції між ТОВ «ЮГЕКОТОП» та ТОВ «АТП-2010» (послуги з перевезення автотранспортом сільськогосподарської продукції) підтверджуються:

- договором № 06 від 08.08.2013 року та додатками до нього: (Додатки № 1 от 08.08.13, № 2 от 08.08.13; № 3 от 14.08.13; № 4 от 19.08.13; № 5 от 19.08.13; № 6 от 20.08.13; № 7 от 08.08.13; № 8 от 18.09.13; № 9 от 03.10.13; № 10от 04.10.13; № 11 от 08.10.13; № 12 от 11.10.13; № 13 от 15.10.13; № 14 от 17.10.13; № 15 от 21.10.13; № 16 от 31.10.13; № 17 от 01.11.13; № 18 от 04.11.13; № 19 от 16.11.13; № 20 от 21.11.13; № 21 от 21.11.13; № 22 от 22.11.13). За умовами зазначеного договору ТОВ «АТП-2010» (перевізник) зобов'язується надавати ТОВ «ЮГЕКОТОП» (замовник) послуги з перевезення вантажу;

- договором № 02 от 10.02.2014 року та додатками до нього: (додаток № 1 от 10.02.14; № 2 от 13.02.14; № 3 от 13.02.14; № 4 от 13.02.14). За умовами зазначеного договору ТОВ «АТП-2010» (перевізник) зобов'язується надавати ТОВ «ЮГЕКОТОП» (замовник) послуги з перевезення вантажу;

- актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) та ТТН до них: № 2308-1 від 23.08.2013 на суму 577162,2 грн.(46 шт. ТТН); № 0612 -1 від 06.12.2013 на суму 46689,8 грн.( 5 шт. ТТН ); № 2511-1 від 25.11.2013 на суму 931122,20 грн. (96 шт. ТТН); № 1802-1 від 18.02.2014 на суму 570706,4 грн. (36 шт. ТТН); № 2802-1 від 28.02.2014 на суму 592980,55 грн. (60 шт. ТТН; № 3011-1 від 30.11.2013 на суму 1098158,6 грн. (127 шт. ТТН); № 3110-1 від 31.10.2013 на суму 1080401,58 грн. (111 шт. ТТН); № 3009-1 від 30.09.2013 на суму 344322,00 грн. (43шт. ТТН); № 3110-2 від 31.10.2013 на суму 157590,2 грн. (19 шт. ТТН);

№ 2908-1 від 29.08.2013 на суму 162861,00 грн. (21шт. ТТН);

- податковими накладними: № 14 від 17.02.2014 на суму 442280,0 грн. в т.ч. ПДВ- 73713,33 грн.; № 13 від 17.04.2014 на суму 71641,2 грн. в т.ч. ПДВ - 11940,20 грн.; № 16 від 18.02.2014 на суму 48055,2 грн. в т.ч. ПДВ - 8009,20 грн.; №.15 від 18.02.2014 на суму 16192,0 грн. в т.ч. ПДВ- 2698,67 грн.; № 17 від 19.02.2014 на суму 33816,40 грн. в т.ч. ПДВ- 5 636,07 грн.; № 20 від 20.02.2014 на суму 15312,0 грн. в т.ч. ПДВ- 2 552,00 грн.; № 18 від 20.02.2014 на суму 122276,60 грн. в т.ч. ПДВ - 20379,43 грн.; № 19 від 20.02.2014 на суму 8258,77 грн. в т.ч. ПДВ - 1376,46 грн.; № 21 від 21.02.2014 на суму 34465,43 грн. в т.ч. ПДВ- 5744,24 грн.; № 22 від 21.02.2014 на суму 34859,0 грн. в т.ч. ПДВ- 5809,83 грн.; № 23 від 24.02.2014 на суму 153784,4 грн. в т.ч. ПДВ- 25630,73 грн.; № 26 від 25.02.2014 на суму 40942,0 грн. в т.ч. ППДВ - 6823,67 грн.; № 28 від 26.02.2014 на суму 60000,0 грн. в т.ч. ПДВ -10 000,0 грн.; № 30 від 26.02.2014 на суму 69387,5 грн. в т.ч. ППДВ - 11564,58 грн.; № 31 від 27.02.2014 на суму 12416,5 грн. в т.ч. ПДВ - 2069,42 грн.;

- виписками банку по розрахунку з ТОВ «АТП-2010».

Послуги, отримані від ТОВ «АТП-2010» використані позивачем в господарській діяльності, зокрема, для направлення на експорт продукції фірмам-нерезидентам, про що свідчать надані позивачем вантажно-митні декларації.

Основний вид діяльності ТОВ «АТП-2010» - вантажний автомобільний транспорт. Доводи відповідача щодо відсутності у ТОВ «АТП-2010» власних зареєстрованих транспортних засобів не є доказом суджень про безтоварність наданих послуг, оскільки (в т.ч. як зазначено в акті перевірки) ТОВ «АТП-2010» використовувало в господарській діяльності орендовані транспортні засоби, зокрема орендовані у ТОВ «СПЕЦБУДМАШ-БМ» на підставі договору від 01.01.2013.

Господарські операції між ТОВ «ЮГЕКОТОП» та ТОВ «НІКА ТРАНС ГРУП» позивач підтвердив наступними документами:

- господарськими договорами: договором № 04/01-13 від 02.01.2013 року, додатковою угодою № 1 от 12.02.13 року, додатковою угодою № 2 від 24.06.13 року, договором №58 від 01.10.2010 року. Відповідно до умов укладених договорів, ТОВ «НІКА ТРАНС ГРУП» (експедитор) зобов'язується виконати для ТОВ «ЮГЕКОТОП» (замовник) роботи по перевалці, сертифікації, відвантаженню і транспортно-екпедиторському обслуговуванню зернових, зернобобових, масляничних культур і продуктів їх переробки, комбікорму і продукції, яка через ДП «Миколаївський морський торгівельний порт», або через елеваторний комплекс ТОВ «ЕВЕРІ» слідує в експортному напряму. Перевалка вантажу здійснюється через ТОВ «Стивідорна інвестиційна компанія» (причал № 11 ДП «ММТП»);

- актами надання послуг: № 283 від 14.10..2013 на суму 270557,08грн.; № 380 від 20.12.2013 на суму 1560,0грн.; № 318 від 01.11.2013 на суму 1560,0грн.; № 316 від 31.10.2013 на суму 1560,0грн.; № 302 від 31.10.2013 на суму 140696,26грн.

- податковими накладними: № 16 від 08.10.2013 на суму 271921,86 грн. в т.ч. ПДВ - 45320,31 грн.; № 39 від 18.10.2013 на суму 45320,32 грн. в т.ч. ПДВ -7553,39 грн.; № 56 від 01.11.2013 на суму 60,0 грн. в т.ч. ПДВ -10,0 грн. № 58 від 01.11.2013 на суму 1560,0 грн. в т.ч. ПДВ - 260,0 грн.; № 37 від 18.10.2013 на суму 48557,47 грн. в т.ч. ПДВ - 8092,91 грн.; № 38 від 18.10.2013 на суму 48557,47 грн. в т.ч. ПДВ - 8092,91 грн.; розрахунком коригувань на 1 арк. № 37 від 20.01.2014 на суму - 3103,77 грн. т.ч. ПДВ - 517,30 грн.

- виписками банку по розрахунку з ТОВ «Ніка Транс Груп».

Послуги, отримані від ТОВ «АТП-2010» використані позивачем в господарській діяльності для реалізації на експорт продукції фірмам-нерезидентам, про що, зокрема, свідчать надані позивачем вантажно-митні декларації.

У вантажно-митних деклараціях ТОВ «НІКА ТРАНС ГРУП» зазначено як декларант/представник, тобто вказане підприємство брало участь у митному оформленні вантажів під контролем митниці.

Позиція відповідача полягає в тому, що перевіркою господарських взаємовідносин ТОВ «НІКА ТРАНС ГРУП» та ТОВ «НЕРАСОФТ» не підтверджено реальність здійснення господарських операцій, проте відповідач не зміг спростувати факт поставки на адресу ТОВ «НЕРАСОФТ» його постачальниками товару (кришки для унітазу, гальмівна рідина, мандарин, кабачок, телевізори, ін.) та поставку ТОВ «НЕРАСОФТ» його покупцям товару (автодиски, ялинкові прикраси, шланг, ін.).

Також позивачем були отримані послуги з організації та проведення міжнародної конференції «Олійножирнова індустрія: тенденції, перспективи-2013» від підприємства ТОВ ІА «АПК-ІНФОРМ» (підприємство, напрямком якого є проведення міжнародних конференцій в галузі сільського господарства (Інтернет сайт: http://www.apk-inform.com/ru/about).

Господарські операції між позивачем та ТОВ ІА «АПК-ІНФОРМ» підтверджуються:

- господарськими договорами: договором № К20130253 від 22.02.13 року; договором № К20130377 від 27.03.2013 року. У відповідності з укладеними договорами, ТОВ ІА «АПК-ІНФОРМ» (виконавець) на платній основі проводить міжнародну конференцію «Олійножирнова індустрія: тенденції, перспективи-2013». Місце і терміни проведення конференції: 3-4 квітня 2013 року, Україна, м. Київ, Український дім; 6-7 березня 2013 року, Марокко, Касабланка. Проживання відрядженого працівника в готелі було включено в акт виконаних послуг (стор.51-52 акта перевірки);

- актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): № 275/1 від 07.03.2013 на суму 1231,0 грн.; № 253/1 від 09.03.2013 на суму 6300,0 грн.; № 377/2 від 05.04.2013 на суму 2699,00 грн.; № 377/1 від 04.04.2013 на суму 5250,0 грн.;

- податковими накладними: № 1 від 01.03.2013 на суму 4253,0 грн. в т.ч. ПДВ - 708,83 грн.; № 20 від 02.04.2013 на суму 6300,0 грн. в т.ч. ПДВ - 1050,0 грн.; № 13 від 02.04.2013 на суму 2699,0 грн. в т.ч. ПДВ- 449,79 грн.;

- виписками банку по розрахунку з ТОВ «АПК-ІНФОРМ».

Для участі у конференції позивачем направлено свого представника - ОСОБА_2, про що свідчать: наказ № 54К від 01.03.13 року «Про відрядження для відвідування конференції» на ОСОБА_2; звіт про використання коштів № АО-0000054 від 11.03.13 року від ОСОБА_2; наказ № 76/1К від 01.04.13 року «Про відрядження для відвідування конференції» на ОСОБА_2; звіт про використання коштів № АО-0000080 від 04.04.13 року від ОСОБА_2; подорожній лист службового легкового автомобілю серія ССИ3309 від 03.04.13 року.

Позиція відповідача щодо непідтвердження відряджень первинними документами спростовується наданими до перевірки та до суду вищезазначеними звітними документами.

При розгляді справи встановлено, що позивач отримував сільськогосподарські товари (пшеницю та кукурудзу) від ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЮРАНД». Господарські операції між позивачем ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЮРАНД» позивач підтвердив:

- господарськими договорами: № К-43 від 04.08.2014 року (спец. № 1 від 04.08.14), відповідно до умов якого «СП ЮРАНД» (постачальник) зобов'язується поставити ТОВ «ЮГЕКОТОП» (покупець) кукурудзу кількістю 700 т, вартістю 2 430,0 грн. за 1 МТ (умови поставки: FCA за адресою: Полтавська область, с. Гановка (склад ТОВ «Козельшинський ККЗ»); № К-52 от 11.09.2014 року (спец.№1 від 11.09.14), відповідно до умов якого ТОВ «СП ЮРАНД» (постачальник) зобов'язується поставити ТОВ «ЮГЕКОТОП» (покупець) кукурудзу врожаю 2014 року кількістю 500 т, вартістю 1 920,0 грн. за 1 МТ. (умови поставки: CPT за адресою: м. Миколаїв, вул. Турбінна, 15-а, склад ТОВ «Таір Трейд», м. Миколаїв, вул. Проектна, 1-А (склад ТОВ «Деметра-два»); № ПФ-23 от 16.07.2014 року, відповідно до умов якого ТОВ «СП ЮРАНД» (постачальник) зобов'язується поставити ТОВ «ЮГЕКОТОП» (покупець) пшеницю кількістю 1000 т, вартістю 2 350,0 грн. за 1 МТ. (умови поставки: CPT за адресою: м. Миколаїв, вул. Турбінна, 15-а (склад ТОВ «Таір Трейд», м. Миколаїв, вул. Ленінградська, 111 (склад СТОВ «Вікторія»);

- видатковими накладними: № 10 від 23.07.2014 на суму 128 310,00 грн.; № 13 від 24.07.2014 на суму 31 584,00 грн.; № 11 від 25.07.2014 на суму 113 035,00 грн.; № 14 від 29.07.2014 на суму 371 065,00 грн.; № 15 від 30.07.2014 на суму 952 173,00 грн.; № 16 від 30.07.2014 на суму 343 429,00 грн.; № 26 від 09.08.2014 на суму 783 990,90 грн.; № 28 від 11.08.2014 на суму 917 009,10 грн.; № 25 від 12.08.2014 на суму 197 259,00 грн.; № 37 від 11.09.2014 на суму 165 465,60 грн.; № 38 від 11.09.2014 на суму 112 588,80 грн.; № 39 від 13.09.2014 на суму 204 710,40 грн.; № 40 від 15.09.2014 на суму 125 875,20 грн.; № 41 від 16.09.2014 на суму 71 692,80 грн.; № 42 від 18.09.2014 на суму 152 179,20 грн.;

- виписками банку по розрахунку з ТОВ «СП ЮРАНД» .

Придбана у ТОВ «СП ЮРАНД» сільськогосподарська продукція (пшениця, кукурудза) була експортована нерезиденту зі Сполученого королівства Великобританії та Північної Ірландії OREXIM LIMITED, що підтверджується наданими позивачем вантажно-митними деклараціями.

Щодо тверджень відповідача про ненадання ТОВ «ЮГЕКОТОП» підтверджень належності складських приміщень, на які ввозилися товари від ТОВ «СП ЮРАНД», позивач зазначив, що склад за адресою м. Миколаїв, вул. 1-а Слобідська, 122 належить ПАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» ( договір складського зберігання зернових та масляничних культур від 25.07.2014 року №175-К/7 з ПАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів», лист ПАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» від 16.06.2015 року № 433). Як вбачається з залізничних накладних, товар (кукурудза), що був придбаний у ТОВ «СП ЮРАНД», відправлявся зі складу Полтавська область, с.Гановка експедитором ТОВ «Перша логістична компанія» за адресою м. Миколаїв, 1-а Слобідська, 122 на склад ПАТ «Миколаївський комбінат хлібопродуктів» в квоту ТОВ «ЮГЕКОТОП». Склад за адресою м. Миколаїв, вул. Проектна, 1-а - належить ТОВ «ЕВЕРІ» (договір купівлі-продажу від 08.12.2011 року, яке в свою чергу надає його в оренду ТОВ «Деметра-два» (договір оренди від 04.08.2014 року № 04-08-А), яке в свою чергу надавало транспортно-експедиторські послуги позивачу (договір про надання послуг від 05.08.2014 року № 1/08-14).

Склад за адресою м. Миколаїв, вул.Турбінна, 15-А належить ТОВ «Таір-Трейд» (договір оренди складу з подальшим викупом від 19.11.2013 року № 24/12), яке в свою чергу надавало позивачу транспортно-експедиційні послуги (договір по транспортно-експедиційному обслуговуванні від 27.03.2012 року № 28/3-12).

Товар ТОВ «СП ЮРАНД» перевозився автотранспортом ТОВ «СП ЮРАНД» на відповідні склади, що вбачається з товарно-транспортних накладних, окрім товару, придбаного у ТОВ «СП ЮРАНД» та перевезеного залізничним транспортом за допомогою ТОВ «Перша логістична компанія».

Позиція відповідача щодо того, що у позивача відсутні документи, що підтверджують транспортування залізничним транспортом, спростовується залізничними накладними № 44711828 від 11.08.2014 року з додатком, № 44696078 від 11.08.2014 року з додатком.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що інформаційний лист про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «СП ЮРАНД» не може неспростовно вказувати на безтоварність господарських операцій. Відмітки на вантажно-митних деклараціях свідчать, що товар фактично перетнув митний кордон України та був відправлений нерезиденту зі Сполученого королівства Великобританії та Північної Ірландії OREXIM LIMITED, а отже господарські операції є дійсними.

Позиціонування контролюючим органом наведених обставини як порушення податкового законодавства не ґрунтується на приписах чинного законодавства та є надуманим.

Таким чином, висновки контролюючого органу про можливу безтоварність господарських операцій та порушення позивачем норм Податкового кодексу України базуються на припущеннях, які не доведені належними та допустимими доказами. Позивач надав до суду податкові накладні, видаткові накладні, розрахункові документи, товарно-транспортні накладні, вантажно-митні декларації, сертифікати, договори, звіти та інші первинні документи, що стосуються господарських операцій за участю ТОВ "ЮГЕКОТОП", які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення - придбання на підставі цивільно-правових угод товарів (робіт, послуг) для здійснення господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку.

На момент видачі податкових накладних постачальники позивача були зареєстровані платниками ПДВ, а отже мали право їх виписувати. В свою чергу, покупець товарів (робіт, послуг) мав правові підстави включити суму сплаченого в ціні товару (послуг) ПДВ по таким податковим накладним до податкового кредиту. Позивач в повному обсязі задекларував свої податкові зобов'язання з ПДВ та сплатив податки до бюджету.

Отже, оскільки відповідачем (суб'єктом владних повноважень), на якому в адміністративному судочинстві лежить тягар доказування правомірності своїх дій, не надано спростувань реального характеру здійснюваних позивачем господарських операцій, що були обумовлені діловою метою, доводи ДПІ про можливу безтоварність здійснених господарських операцій між позивачем та його постачальниками є бездоказовими.

Таким чином, відповідач - суб'єкт владних повноважень при прийнятті оспорюваних податкових повідомлень-рішень діяв не на підставі, не в спосіб, що передбачені законами України, та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Вищенаведене в сукупності є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 11, 70, 71, 86, 159-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 12.05.2015 року № .

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 12.05.2015 року № .

4. Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області від 12.05.2015 року № .

5. Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГЕКОТОП" () 487 гривні 20 копійок сплаченого судового збору

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя Желєзний І. В.