Справа № 813/2965/14
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 р. Справа № 876/5686/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Костіва М.В.

суддів: Шавеля Р.М., Довгої О.І.

за участю секретаря: Керод Х.І.

представника позивача: Саноцький Ю.Л.

представника відповідача: Юрченко Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2014 року у справі за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

У квітні 2014 року позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/3190 від 29.11.2013 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що Державне територіально-галузеве об'єднання «Львівська залізниця» абсолютно правомірно включило до складу податкового кредиту за вересень 2013 р. суму ПДВ по податковій накладній, отриманої від ТзОВ «Рівне-Торг», витримавши всі процедури, прописані Податковим кодексом України, а тому вважає дії контролюючого органу протиправними та такими що не відповідають дійсності. Просив позов задовольнити.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів №/3190 від 29.11.2013 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Спеціалізована Державна податкова інспекція з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку, про що складено Акт від 19.11.2013 № 19/42-00/01059900 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ДТГО «Львівська залізниця» за вересень 2013 року.

Зокрема, перевіркою встановлено наступні порушення, а саме: ст.198, ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, що свідчить про завищення (таблиця 8) суми податкового кредиту, заявленого у податковій декларації з податку на додану вартість ДТГО «Львівська залізниця» за вересень 2013 року та відповідальність платника передбачена п.123.1 ст.123 розділу ІІ Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №/3190 від 29.11.2013 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивачу за платежем «податок на додану вартість» на 20899,50 грн., із них за основним платежем - 13933 грн., та штрафними (фінансовими) санкціями - 6966,5 грн.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що позивачем по взаєморозрахунках із ТзОВ «Рівне-Торг» не представлено документ, який підтверджує дату надходження податкової накладної від 26.07.2013 року №206 від продавця, відсутній відтиск штемпеля на податковій накладній з відображенням дати реєстрації вхідної кореспонденції.

Крім того, у видатковій накладній №Р-00001466 від 26.07.2013 року зазначено, що товар отримано за довіреністю №370 від 26.07.2013 року ОСОБА_3, згідно товарно-транспортної накладної від 26.07.2013 року №Р-00001466 товар одержав за дорученням №370 від 26.07.2013 року ОСОБА_3 на склад відокремленого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Львів», що підтверджує факт отримання позивачем товару та є підставою для включення суми податку на додану вартість по податковій накладній від 26.07.2013 р. №206 до складу податкового кредиту липня 2013 року.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що податкова накладна була виписана ТзОВ «Рівне-Торг» 26.07.2013 на загальну суму 105076,80 грн. (в тому числі ПДВ 17512,80 грн.). Вищевказана податкова накладна не була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 р. вищезгадана податкова накладна була включена до складу податкового кредиту на підставі п.201.10 Податкового кодексу України, з одночасним поданням Додатка 8 до податкової декларації з податку на додану вартість. Одночасно із поданням податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2013 р. в СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів позивачем було подано заяву-скаргу на ТзОВ «Рівне-Торг», що податкова накладна № 206 від 26.07.2013 не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом із цією заявою-скаргою було надано копію податкової накладної, видаткової накладної № Р-00001466 від 26.07.2013 р., договору від 20.06.2013 р. № Л/Л-131882/НЮ, товарно-транспортної накладної № Р-00001466 від 26.07.2013 р., платіжних документів по взаєморозрахунках із вищевказаним контрагентом. Про отримання цієї заяви-скарги свідчить штамп канцелярії СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів від 21.10.2013 р.

Судова колегія також звертає увагу, що зауваження СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів щодо надсилання податкової накладної листом з рекомендованим повідомленням про вручення із зазначенням на ньому відбитку календарного поштового штемпеля, на думку апеляційного суду, є неправомірним, оскільки ПК України не передбачено саме такий порядок отримання податкових накладних.

Щодо того, що податкова накладна №206 від 26.07.2013 року була включена до складу податкового кредиту пізніше, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 198.2 Податкового кодексу України датою виникнення права платника ПДВ на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.6 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу).

Виняток з цього загального правила встановлено абз.11 п.201.10 Податкового кодексу України, згідно з яким у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

У спірних правовідносинах слід керуватися нормою абз.3 п.198.6 Податкового кодексу України, згідно з якою у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

При цьому, оскільки податкова накладна заповнена із порушенням, то разом з податковою декларацією з податку на додану вартість слід подати додаток 8 до декларації «Заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (Д8)» та копії первинних документів по такій операції.

Правомірність відображення податкового кредиту протягом 365 днів з дати виписки за заповнення із порушенням податковими накладними підтверджується відповіддю «Єдиній базі податкових знань».

Крім того, зазначена позиція випливає зі змісту відповіді на питання 9 Узагальнюючої податкової консультації щодо окремих питань відображення у податковому обліку з податку на додану вартість звітного періоду податкових накладних, вписаних у попередніх періодах, та на їх підставі податкового кредиту, затвердженої наказом ДПСУ від 16.02.2012 року №127, та листа ДПСУ від 17.11.2011 року №6451/7/15-3117-10.

Відтак, підсумовуючи зазначене, судова колегія дійшла переконання, що Державне територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» правомірно включила до складу податкового кредиту за вересень 2013 року суму ПДВ по податковій накладній, отриманій від ТзОВ «Рівне-Торг», витримавши всі процедури, прописані Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Як підсумок наведеному, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а, відтак, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального Головного управління Міндоходів залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2014 року у справі №813/2965/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Шавель Р.М.

Довга О.І.

повний тест ухвали виготовлено та підписано 31.07.2015 року