Справа № 379/341/15-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 379/341/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Василенко О.М. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду місті Києві скаргу Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на постанову Таращанського районного суду Київської області від 23 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 23 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Згідно частини першої ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю; неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області та з 06.03.2012 отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

На час виходу позивача на пенсію її стаж на державній службі складав 23 року 06 місяців 16 днів.

Як вбачається з розпорядження відповідача від 19.08.2014 №122784, загальний процент розрахунку пенсії позивача від заробітку складає 90%.

Такий перерахунок здійснено на підставі постанови Таращанського районного суду Київської області від 05.08.2014, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.09.14 у справі № 379/1800/14-а, якою вимоги позивача задоволено частково, шляхом визнання відмови УПФ України у Таращанському районі Київської області ОСОБА_3 в перерахунку пенсії без врахування матеріальної допомоги та індексації - неправомірною та зобов'язання УПФ України Таращанському районі Київської області провести з 22.07.2014 перерахунок пенсії державному службовцю ОСОБА_3, включивши в розрахунок заробітку для обчислення пенсії: матеріальну допомогу в сумі 2922 грн 60 коп. та індексацію в сумі 5365 грн 33 коп.

Однак, в подальшому листом від 10.02.2015 №1070/03 відповідачем повідомлено позивача, що при перегляді пенсійної справи останнього виявлено невірне застосування відсотку від заробітної плати, а з 01.02.2015 застосовано відсоток від заробітної плати в розмірі 70% у відповідності до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, відмовивши у здійсненні перерахунку пенсії позивача з урахуванням загального проценту її розрахунку від заробітку у розмірі 90%, діяв протиправно та всупереч вимогам діючого законодавства, а тому такі права підлягають відновленню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.58 Конституції України передбачено, що Закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про державну службу», (в редакції на момент призначення пенсії позивачу) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Отже, при перерахунку пенсії державним службовцям повинна застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються насамперед порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Посилання відповідача на застосування Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII, який набрав чинності 01.05.2015, та яким внесено зміни до статті 37 Закону України «Про державну службу» у зв'язку з чим змінився розмір відсотку суми заробітної плати при призначенні пенсії на 70 відсотків від суми заробітної плати державного службовця, суд не бере до уваги, оскільки дане визначення не має зворотної дії в часі .

Таким чином, аналізуючи встановлені обставини справи та даючи їм юридичну оцінку, колегія суддів приходить до висновку, що перерахунок пенсії позивачу на виконання рішення Таращанського районного суду Київської області від 05.08.2014, повинен здійснюватись у відповідності до законодавства, яке діяло на час призначення пенсії, оскільки з вини відповідача при обчислені пенсії позивачу, як державному службовцю, не були враховані суми отриманої матеріальної допомоги та індексації на час призначення такої пенсії. Така відмова відповідача у перерахунку пенсії в розмірі 90% від заробітку є неправомірною, оскільки Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII згідно з яким, позивачу пропонується застосовувати 70 % від заробітку при перерахунку пенсії, не має зворотної дії в часі.

Згідно до частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини десятої ст. 183-2 КАС України, ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає, як така, що постановлена за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в справах, розгляд яких передбачено п. 2 частини першої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на постанову Таращанського районного суду Київської області від 23 квітня 2015 року - залишити без задоволення, а постанову Таращанського районного суду Київської області від 23 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.