Справа № 2-а/1970/2022/11
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2011-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/2022/11

"12" серпня 2011 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А.В. при секретарі Твердохліб Н.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1;

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Тернополі адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі

до товариства з додатковою відповідальністю «Криницька Агропромтехніка»

про стягнення заборгованості на покриття витрат по виплаті та доставці пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 5 228,48 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі (надалі по тексту позивач, УПФУ в Монастириському районі) звернулося до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Криницька Агропромтехніка» (надалі по тесту відповідач) про стягнення заборгованості на покриття витрат по виплаті та доставці пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 5 228,48 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, що викладені в адміністративному позові та просить стягнути з відповідача 5 228,48 грн. заборгованість на покриття витрат по виплаті та доставці пенсій, призначених відповідно до п.п. «б»-«з»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»в сумі 5 228,48 грн. , яка утворилася за період з 01.05.2010 р. по 25.06.2011 р.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. В своїх запереченнях представник відповідача посилається на те, що згідно абзацу 5 підпункту 1 пункту 2 розділу 15 «Прикінцеві положення»Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»виплата пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»- «є»та «ж»статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Крім пояснень представника позивача та представників відповідача судом досліджені письмові докази, наявні у матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача,представників відповідача повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення»кошти до Пенсійного фонду України формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов'язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 розділу 15 «Прикінцеві положення»Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»№1058 від 09.07.2003 р. підприємства та організації зобовязанні вносити до Пенсійного фонду кошти, які покривають витрати на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пунктів «б»- «з»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»№1788 від 05.11.1991 р. (зі змінами). У відповідності до п.1 ст. 4 Закону України «Про збір на загальнообовязкове пенсійне страхування»№400/97-ВР від 26.06.1997 р. ставку збору встановлено в розмірі 100 % від фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»- «з»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно п.1 ст.2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування»для платників збору до Пенсійного фонду України, яким є відповідач оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б»-«з»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Судом встановлено, що у відповідача працював громадянин ОСОБА_4, якому призначена пенсія на пільгових умовах. Правомірність призначення пільгової пенсії ОСОБА_4 відповідачем не оскаржувалась.

Таким чином, відповідач зобовязаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати по виплаті і доставці пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»- «з»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Станом на 25.06.2011 р. заборгованість відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій призначених відповідно до п. п. «б»-«з»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка утворилася за період з 01.05.2010 р. по 25.06.2011 р. становить 5 228,42 грн. і на даний час в добровільному порядку не погашена.

Сума заборгованості підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: розрахунком суми позову, розрахунком фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Судом не беруться до уваги заперечення відповідача, оскільки як вбачається з матеріалів справи пенсія ОСОБА_4 була призначена на підставі п. «б»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому норма визначена абзацом 5 підпункту 1 пункту 2 розділу 15 «Прикінцеві положення»Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в даному випадку не підлягає до застосування.

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 4 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування, ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Криницька Агропромтехніка»(Тернопільська область, Монастириський район, с. Криниця ) на користь управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі (м. Монастириська, вул. С.Бандери, 3, Монастириський район, Тернопільська область) заборгованість по фактичних витратах на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до п. п. «б»-«з»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка утворилася за період з травня 2010 р. по червень 2011 р. в сумі 5 228,48 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також: прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 17 серпня 2011 року.

Головуючий суддя Осташ А. В.

копія вірна

Суддя Осташ А. В.