Справа № 820/18037/14
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 р.Справа № 820/18037/14

Головуючий 1 інстанції: Чудних С.О.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Бенедик А.П., Суддя Філатов Ю.М.

при секретарі Тітова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2015р. по справі № 820/18037/14

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішень та рішень про застосування штрафних санкцій, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка, ФОП ОСОБА_1, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій після уточнення позовних вимог просила визнати протиправними дії Чугуївської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області щодо проведення фактичної перевірки її підприємницької діяльності з питань правильності обчислення, повноти та своєчасності перерахування до бюджету податку на доходи з фізичних осіб, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнодержавне соціальне страхування за період з 01.07.11 р. по 01.07.14 р. та складання акту перевірки № 508/20-29-17-01/ від 18.07.14 р.; скасувати податкове повідомлення-рішення Чугуївської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області № від 04.09.14 р. про визначення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, рішення № від 30.07.14 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, що винесені на підставі акту перевірки № 508/20-29-17-01/ від 18.07.14 р.; скасувати податкові вимоги Чугуївської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області № 389-25 від 30.10.14 р. на суму 4055,14 грн. та № Ф- від 04.09.14 р. на суму 7447,07 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.15 р. по справі № 820/18037/14 позов був задоволений частково: скасовані податкове повідомлення-рішення Чугуївської ОДПІ Харківської області № від 04.09.14 р. та № від 30.07.14 р. і податкові вимоги № 389-25 від 30.10.14 р. на суму 4055,14 грн. та № Ф- від 04.09.14 р. на суму 7447,07 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.

Відповідач не погодився з судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог і подав апеляційну с каргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.15 р. по справі № 820/18037/14 в цій частині, прийнявши нову постанову по відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Позивачка подала письмові заперечення на апеляційну скаргу, де наполягає на законності судового рішення, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду в частині, що оскаржена апелянтом, дослідивши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що підставою для прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень є акт № 508/20-29-17-01/208580098 від 18.07.14 р. (т. 1 а.с. 22-36) фактичної перевірки Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань правильності обчислення, повноти та своєчасності перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.11 р. по 01.07.14 р., в якому зафіксовані порушення підприємницею вимог п. 162.1.3 ст. 162, п. 163.1.1 ст. 163, п. 164.2.1 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 168.1.1 ст. 168, абз "а" п. 176.2 ст. 176 ПК України, пов'язані з невірним визначенням сукупного оподаткованого доходу найманого працівника ОСОБА_2, які призвели до заниження зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 2142,74 грн.; п. 168.1.4 ст. 168 ПК України, пов'язане з несвоєчасним перерахуванням податку на доходи фізичних осіб до бюджету на загальну суму 775,97 грн. при виплаті заробітної плати за серпень 2011 р. - жовтень 2012 р.; п. 51.1 ст. 51, абз "б" п. 176.2 ст. 176 ПК України, п. 3.2 п. 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, пов'язані з невірним відображенням суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь фізичної особи ОСОБА_2, та суми нарахованого податку на доходи фізичних осіб; ч. 1 п. 1 ст. 7, ч. 1 п. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", пов'язані з не відображенням у звітності за період з 01.07.12 р. по 01.07.14 р. суми заробітної плати на загальну суму 18430,83 грн., що призвело до заниження зобов'язань на 18430,83 грн., та не нарахуванням на суму заробітної плати, яка виплачена найманому працівнику, єдиного внеску на суму 6782,48 грн. та не утримання із сум заробітної плати єдиного внеску в сумі 664,59 грн., несвоєчасною сплатою нарахованого за відповідні календарні місяці єдиного внеску на суму 3009,86 грн.; ст. 13 Закону України "Про державний бюджет України на 2012 рік", ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік", ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" у зв'язку з нарахуванням заробітної плати найманому працівнику в розмірі, меншому ніж мінімальна заробітна плата (т. 1 а.с. 35).

Виявлені порушення перевіряючі пов'язують з не нарахуванням на суму заробітної плати найманому працівнику ОСОБА_2 єдиного внеску на суму 6782,48 грн. та не утримання із сум заробітної плати єдиного внеску на суму 664,59 грн.

Позивачка скористалася своїм правом та оскаржила вказані податкові повідомлення-рішення у адміністративному порядку. Рішенням Головного управління Міндоходів у харківській області № 5201/л/20-40-10-04-17 від 29.08.14 р. було скасовано податкове повідомлення-рішення Чугуївської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківської області № від 30.07.14 р. в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 99,78 грн., в іншій частині зазначене рішення залишено без змін; збільшені штрафні (фінансові) санкції по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 92,78 грн., визначені в податковому повідомленні-рішенні № від 30.07.14 р.; рішення № від 30.07.14 р. було скасовано та відкликане; зобов'язано Чугуївську ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківської області сформувати та направити нове рішення у відповідності до вимог чинного законодавства та сформувати та направити позивачці вимогу у відповідності до вимог чинного законодавства (т. 1 а.с. 21).

На виконання вказаного рішення Головного управління Міндоходів у Харківській області відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 04.09.14 р. про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 2042,96 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2012,18 грн. (т. 1 а.с.73).

Крім того, відповідачем були сформовані та направлені позивачці вимоги № Ф- від 04.09.14 р. про сплату недоїмки з єдиного податку у розмірі 7447,07 грн. та № 389-25 від 30.10.14 р. про сплату боргу на загальну суму 4055,14 грн. (т. 2 а.с. 135, 137).

Задовольняючи позов в частині вимог, суд першої інстанції навів зміст ст. 1 та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», п. 14.1.36, п. 14.1.180 ст. 14, п. 162.1.3 ст. 162, п. 163.1.1 ст. 163, п. 164.1 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 168.1.1, п. 168.1.2 ст. 168, п. 51.1 ст. 51 ПК України, ст. 42 ГК України, п. 2.1 ст. 6, п. 8, п. 12, п. 9 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", ст. 110 КЗпП і вказав на те, що залучені до матеріалів справи документи свідчать про те, що між позивачкою (роботодавець) та гр. ОСОБА_2 (працівник) був укладений трудовий договір № 1 від 11.07.11 р., за яким працівник зобов'язаний виконувати обов'язки продавця продовольчих товарів, а підприємниця зобов'язується оплачувати працю працівника у розмірі 1000,0 грн. на місяць (т. 2 а.с. 9-10). Крім того, між цими ж сторонами була укладено цивільно-правова угода від 20.07.11 р., якою сторони узгодили, що оплата праці працівнику проводиться у відповідності до КЗпП України за фактично відпрацьований час із розрахунку мінімальної заробітної плати. Час роботи встановлений по гнучкому графіку (т. 2 а.с. 111).

Також суд першої інстанції, з посиланням на вище перелічені законодавчі норми, вказав на те, що законодавцем встановлено наступні обов'язкові складові для того, щоб можливо було вирахувати податок на доходи фізичних осіб: наявність нарахованого (виплаченого, наданого) доходу та його розмір. При цьому необхідною умовою для утримання податку з доходів фізичних осіб є наявність факту виплати такого доходу фізичній особі податковим агентом (в т.ч. фізичною особою-підприємцем - працедавцем) за трудовою чи цивільно-правовою угодою. Таким чином первинні документи є підставою для складання звітності, пов'язаною з оплатою праці найманим працівника, а для нарахування і сплати єдиного внеску необхідними вихідними даними також є розмір сум (заробітної плати), які виплачуються найманим працівникам.

В постанові суду першої інстанції вказано на те, що до перевірки та до матеріалів справи позивачкою були надані всі первинні документи, на підставі яких була складена звітність, пов'язана з оплатою праці. Цей факт відповідачем не спростований і порушень при складанні вказаних документів не виявлено. Єдиною та фактичною підставою, яка була покладена в основу висновків відповідача про порушення позивачкою вимог діючого законодавства та нарахування на їх підставі суми грошового зобов'язання, слугували виключно письмові пояснення громадянки ОСОБА_2

Судом першої інстанції були викликані у судове засідання для надання пояснень по даній справі свідки гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 Свідок гр. ОСОБА_2 зазначила, що дійсно, коли вона перебувала на робочому місці у приміщенні, яке орендує ФОП ОСОБА_1 для здійснення господарської діяльності, до неї зайшли інспектори Чугуївської ОДПІ Харківської області. Проте, що вони запитували вона не пам'ятає, які пояснення їм надавала також не пам'ятає у зв'язку із тим, що вона перебувала в стресовому стані. Свідок ОСОБА_3 зазначала, що у день проведення перевірки вона перебувала у сусідньому приміщенні, однак через відкриті двері їй було видно продавця ОСОБА_2 Вона побачила як до ОСОБА_2 підійшли якісь люди, проте про що вони у неї питали, вона не чула. Іншої інформації свідки не повідомили.

З урахуванням наведених обставин, суд першої інстанції зробив висновок про те, що відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували викладені у поясненнях гр. ОСОБА_2 обставини. Натомість позивачкою були надані до матеріалів справи та до перевірки всі документи, які підтверджують правильність нарахування податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску з виплаченого доходу найманого працівника ОСОБА_2

За таких підстав суд першої інстанції зробив висновок про те, що відповідач у зв'язку з відсутністю доказів порушення позивачкою вимог діючого законодавства, що призвели до заниження податку на доходи фізичних осіб в періоді, що перевірявся, на суму 4055,14 грн., є неправомірним висновок відповідача про визначення ним суми грошового зобов'язання на підставі спірного податкового повідомлення-рішення № від 04.09.14 р.

Також суд першої інстанції вказав на те, що оскільки залучені до матеріалів справи документи свідчать про правомірність нарахування та сплати позивачкою податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків, висновок відповідача про порушення підприємницею порядку нарахування єдиного внеску і застосування у зв'язку з цим штрафних санкцій в розмірі 3723,54 грн. є необґрунтованим, а тому рішення № від 30.07.14 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що відповідачем неправомірно прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та рішення про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку, суд першої інстанції дійшов до висновку, що і податкові вимоги Чугуївської ОДПІ Харківської № 389-25 області від 30.10.14 р. на суму 4055,14 грн. та № Ф- від 04.09.14 р. на суму 7447,07 грн. є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Колегія суддів вважає необхідним відмітити, що згідно п. 80.1 та п. 80.2.7 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету. Як свідчать залучені до матеріалів справи документи, проведення фактичної перевірки підприємниці було призначено наказом керівника ДПІ № 275 від 04.07.14 р. і виданими направленнями на перевірку від 04.07.14 р. Проте ні в акті перевірки, ні наказі на перевірку не вказані підстави для її призначення, передбачені в п. 80.2.7 ст. 80 ПК України, оскільки даних про отримання відповідачем в установленому законодавством порядку інформації про використання позивачкою праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати нею доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету до 04.07.14 р. наявні у справі документи не містять. Наведене свідчить про те, що у відповідача не існувало законних підстав для призначення наказом № 275 від 04.07.14 фактичної перевірки позивачки.

В апеляційній скарзі відповідач наполягає на тому, що про порушення підприємницею вимог чинного законодавства свідчить пояснення гр. ОСОБА_2, отримані від неї 08.07.14 р., але в поясненнях в судовому засіданні свідок гр. ОСОБА_2, попереджена про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих пояснень, повідомила про те, що написані нею пояснення були продиктовані перевіряючими і не відповідають фактичним обставинам.

За таких підстав колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки доводи апеляційної скарги їх не спростували.

Зважаючи на те, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.15 р. по справі № 820/18037/14 прийнята з дотриманням приписів чинного законодавства, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2015р. по справі № 820/18037/14 - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2015р. по справі № 820/18037/14 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Чугуївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішень та рішень про застосування штрафних санкцій - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П. Філатов Ю.М.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 03.08.2015 року.