Справа № 2-а-1085/10
Суддя: Кравченко І. М.
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Білозерський районний суд Херсонської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2010 року смт. Білозерка

Суддя Білозерського районного суду Херсонської області Кравченко І.М., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ПФУ в Білозерському районі Херсонської області про спонукання до виконання певних дій, -

встановив:

13.12.2010року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління ПФУ в Білозерському районі Херсонської області, посилаючись на те, що вона відповідно до Закону України від 18.11.2004 року «Про соціальний захист дітей війни» має статус «дитина війни», згідно цього ж Закону їй повинна виплачуватися як дитині війни соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте за період з 01.01.2007 року по 31.09.2010 року їй вона не виплачувалася. Просила зобовязати відповідача виконати певні дії щодо забезпечення виплати їй вказаної допомоги за період з 01.01.2007 року по

31.09.2010рік.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 99 КАС України в частині вимог адміністративного позову ОСОБА_1 відкрито провадження щодо вимоги здійснити відповідачем нарахування та виплату щомісячної соціальної допомоги як «дитині війни» за період з 13.06.2010 року по 31.09.2010 рік включно.

Відповідно до п. 2 ч. ч. 1 ст. 183-2 КАС України передбачене скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

27.12.2010року відповідач подав письмове заперечення проти позову, в якому не погодився з позовними вимогами, викладеними позивачем з тих підстав, що відсутні правові підстави для задоволення цих вимог, оскільки у ПФУ не має ні юридичних, ні фактичних підстав для задоволення вимог позивача, оскільки Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансування виплат по даному закону проводиться із Державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, а не із бюджету ПФУ, який затверджує Кабінет Міністрів України, а так само не визначений Законом механізм розрахунку підвищення, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а отже немає підставі для задоволення вимог позивача. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно матеріалів справи, вбачається, що:

ОСОБА_1 народилася 28.03.1939 року та згідно ст. 1 Закону України № 2195-ГУ від 18.11.2004 року «Про соціальний захист дітей війни» відноситься до категорії «дитина війни».

Статтею 6 цього ж Закону передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялася і будь-які обмеження щодо її застосування не встановлювалися.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні, ґрунтується на принципах, згідно яких ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України.

Відповідно до ч.І ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової не працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення, щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріпленні в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

Частиною 2 статті 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування в обсязі передбаченому Законом України «Про соціальний захист дітей війни» для здійснення соціальних виплат, з огляду на те, що судові рішення ухвалюються в межах норм діючого законодавства в незалежності від причин ненадходження коштів з Державного бюджету України на виплату допомоги, відповідно до вимог ч. 2 ст. З Конституції України, за якою права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, за наявності достатніх доказів та підстав адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 160-163, 183-2 КАС України, ст. ст. З ч. 2, 19, 46 ч. 1 Конституції України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, суддя, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати Управління ПФУ в Білозерському районі Херсонської області здійснити,

передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нарахування та

виплату ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30%

мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за період з 13.06.2010 року по

31.09.2010 рік включно.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шяхом подання апеляційної скарги.

Строк для подання апеляційної скарги стороною обчислюється змоменту отримання копії постанови.

Суддя Кравченко І.М.