Справа № 811/1949/13-а
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2013-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2013 року Справа № 811/1949/13-а

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді Кармазиної Т.М.,

за участю секретаря Сириці І.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представників:

відповідача -1 - Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2,

відповідача -2 Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ ОСОБА_3,

відповідача -3 Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області, Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Кіровоградській області про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням змін позовних вимог просить:

- визнати неправомірними дії (бездіяльність) відповідачів щодо накладення арешту на належне ОСОБА_1 майно і відмови провести перереєстрацію належного ОСОБА_1 автомобіля ЗАЗ 110218 держ. номер НОМЕР_1;

- зобовязати Управління ДАІ м.Кіровограда на підставі ч.1 ст.12 Закону України Про виконавче провадження відкликати та відкликати в подальшому з відділів ДВС постанови ДАІ про накладення адміністративного стягнення шляхом призначення штрафу, які погашені (скасовані судом або за яким сплачено штраф);

- зобовязати Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ зняти арешт на належне ОСОБА_1 майно, накладений за погашеними (скасованими судом або за якими сплачено штраф) постановами ДАІ;

- зобовязати Кіровоградське МРЕВ провести перереєстрацію належного ОСОБА_1 на підставі технічного паспорту АА333554 автомобіля ЗАЗ 110218 держ. номер НОМЕР_1 на тип пального Бензин/Газ;

- зобовязати Кіровоградське МРЕВ виділити окреме вікно для прийому документів на реєстрацію/перереєстрацію транспортних засобів для пільгових категорій громадян.

Ухвалою суду від 12 серпня 2013 року, у порядку п.5 ч.1 ст.155 КАС України, адміністративний позов в частині зобовязання Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області вчинити певні дії, залишено без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він звернувся до відповідача -1 щоб перереєструвати належний йому автомобіль НОМЕР_2. Посадова особа Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області відмовила позивачу у прийнятті документів на реєстрацію, оскільки на автомобіль постановами Ленінського ВДэВС Кіровоградського МУЮ накладено арешти за постановами про накладення на ОСОБА_1 штрафів №3-15393 від 15.08.2008р. та №3-3601 від 10.11.2009р. При цьому позивач, зазначав про те, що боргів у нього за постановами, в яких його визнано винним у порушенні правил дорожнього руху та притягнення до адміністративної відповідальності, немає. Крім того, посилався на те, що у приміщенні відповідача-1 відсутня інформація для відвідувачів, про право на позачергове обслуговування інвалідів, в звязку з чим, просить зобовязати відповідача-1 виділити окреме вікно для прийому документів на реєстрацію/перереєстрацію транспортних засобів для пільгових категорій громадян.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі із зазначених підстав.

Представник відповідача-1 Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області, в судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилалася на відсутність порушення відповідачем-1 будь-яких прав ОСОБА_1. Зазначала, що позивачу відмовлено в реєстрації його автомобіля, оскільки Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ відносно ОСОБА_1 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення на його відчуження. Крім того, вказувала, що на час звернення позивача до відповідача-1 та до часу розгляду справи жодних рішень від відповідача-2 щодо закриття виконавчих проваджень не надходило. Щодо позовної вимоги про зобовязання відповідача-1 виділити окреме вікно, представник посилався на те, що це передбачається законами, які регулюють діяльність Центру надання послуг та не стосується предмету спору.

Представник відповідача-2 Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що виконавче провадження зі стягнення штрафу за постановою №3-3601 від 10.11.2009р. завершено у звязку зі сплатою штрафу. Постанова №3-15393 від 15.08.2008р. повернута без виконання в 2011 році. Також зазначала, що матеріали даних виконавчих проваджень знищено на підставі п.3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затверджена наказом Міністерства юстиції №4707 від 05.07.1999р. (чинна на час завершення виконавчого провадження). Також посилалась на те, що дані виконавчі провадження є завершеними, однак на підставі ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений на майно боржника не знято. Крім того, вказувала, що на виконанні в Ленінському ВДВС Кіровоградського МУЮ відсутні будь-які виконавчі документи, за якими боржником є ОСОБА_1.

Представник відповідача-3 Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що їхніми діями жодним чином не порушено права позивача та відповідач діяв у відповідності до чинного законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відповідача-2 від 08.11.2010р. при примусовому виконанні постанови №3-3601, виданої Ленінським районним судом 10.11.2009р., виконавче провадження №17572313, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження. (а.с.46)

Разом з тим, дане виконавче провадження №17572313 закінчено в звязку з фактичним виконанням рішення суду та сплатою позивачем суми штрафу у повному обсязі, про що свідчить постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 06.03.2012р. (а.с.61) До того ж, в даній постанові зазначено припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Однак, відповідачем-2 не надано суду доказів, що дана постанова була направлена також до Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області (Кіровоградського МРЕВ), або іншим засобом повідомлено державний орган, що за даним виконавчим провадженням припинено чинність арешту майна боржника.

Крім того, постановою державного виконавця відповідача-2 від 06.05.2009р. при примусовому виконанні постанови №3-15393, виданої Ленінським районним судом 15.08.2008р., виконавче провадження №10015814, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження. (а.с.45)

Дане виконавче провадження закінчено в звязку з неможливістю встановити особу боржника, перебування боржника фізичної особи, про що свідчить постанова державного виконавця від 13.04.2011р. про повернення виконавчого документа стягувачеві. (а.с.62)

Позивач в судовому засіданні наполягав на тому, що суму штрафу у розмірі 51 грн. ним сплачено ще у 2008 році, а про те, що за даною постановою суду відкрито виконавче провадження йому нічого невідомо.

Представником відповідача-2 не надано суду доказів, що позивачу було відомо про дане виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 51 грн. Так, в судовому засіданні представник Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, лише посилалася на те, що дані виконавчі провадження закінчено, в звязку з чим їх знищено на підставі Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції №4707 від 05.07.1999р..

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 1 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 р. №606-ХІV (далі за текстом Закон №606-ХІV) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в

межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч.1 ст.6 Закону №606-ХІV державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону №606-ХІV державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 статті 31 Закону №606-ХІV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У відповідності до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 р. №2274/5 (далі за текстом Порядок), строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Згідно з п.9.10 Порядку завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

На підставі п.9.15 Порядку здавальні описи (завершених виконавчих проваджень), реєстр завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, мають трирічний строк зберігання, акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення пятирічний.

З аналізу зазначених норм, суд дійшов висновку, що знищенню підлягають завершені (закінчені) виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився.

Підстави закінчення виконавчого провадження передбачені ч.1 ст.49 Закону №606-ХІV.

Відповідно до змісту ст.50 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав,

державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх предявлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Таким чином, після завершення виконавчого провадження відповідно до Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний зняти арешт, накладений на майно боржника. Доказів, які б перешкоджали державному виконавцю в разі повернення виконавчого документу стягувачу, не знімати арешт накладений на майно боржника, відповідачем-2 суду не надано.

Судом встановлено, що виконавче провадження, у межах якого накладено арешт на майно позивача, зокрема, і автомобіль ЗАЗ 110218 держ. номер НОМЕР_1, завершено, при цьому всупереч вимогам Закону України Про виконавче провадження арешт знято не було, що позбавляє позивача вчиняти дії щодо перереєстрації даного автомобіля.

На підставі ч.ч.1, 2 ст.83 зазначеного Закону контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України Про виконавче провадження, у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, рішення про зняття арешту приймається тим органом, який прийняв рішення про накладення арешту шляхом винесення постанови про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи те, що на відповідача-2 покладено обовязок при завершенні виконавчого провадження вчинити дії щодо скасування арешту, які при завершенні виконавчого провадження вчинені не були, зважаючи, що накладений арешт, який перешкоджає позивачу вчиняти дії щодо належного йому автомобіля, суд дійшов висновку, що позовна вимога про зобовязання відповідача зняти арешт з належного ОСОБА_1 мана, підлягає задоволенню з урахуванням п.2 ч.4 ст.105 та п.2 ч.2 ст.162 КАС України.

Крім того, позивач просить визнати неправомірними дії (бездіяльність) відповідачів щодо накладення арешту на належне йому майно, суд вважає, що вказана позовна вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідач-2 діяв у відповідності до ст.55 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на час вчинення дій, щодо накладення арешту на майно, що належить боржнику.

Щодо позовної вимоги про визнання неправомірними дій відповідача-1 та відповідача-3 щодо відмови проведення перереєстрації його автомобіля та зобовязання відповідача-1 провести перереєстрацію належного ОСОБА_1 автомобіля, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі Порядок №1388).

Відповідно до п.2 Порядку №1388 цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Згідно п.41 Порядку забороняється зняття з обліку транспортних засобів,

стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова державного виконавця про накладення арешту.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено підстав для визнання дій (бездіяльності) відповідача-1 та відповідача-3 неправомірними та щодо відмови відповідача-1 провести перереєстрацію автомобіля ОСОБА_1, в звязку з чим, позовні вимоги в даній частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобовязання відповідача-1 виділити окреме вікно для прийому документів на реєстрацію/перереєстрацію транспортних засобів для пільгових категорій громадян, суд вважає, щодо дана позовна вимога не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, дійсно Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» від 21.03.1991р.N 875-XII, передбачено, що інваліди першої та другої груп мають право на позачергове обслуговування в касах міського та міжміського транспорту, а також на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності та підпорядкування, які надають будь-які послуги населенню. Інформація про право на позачергове обслуговування має бути розташована на видному місці. (ч.ч.6, 7 ст.38)

Однак, позивач в судовому засіданні зазначив, що він нікому не повідомив про те, що він є інвалідом, тим самим не скориставшись правом на позачергове обслуговування.

Крім того, суд не наділений повноваженнями щодо зобовязання субєкта владних повноважень виділити окреме вікно для пільгових категорій громадян в державних установах, оскільки це відноситься до повноважень законодавчого органу, який передбачає порядок здійснення діяльності та надання послуг, зокрема, Центром надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, діяльність якого передбачено наказом МВС України «Про деякі питання діяльності центрів надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів» №72 від 31.01.2013р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2013 р. за №241/22773.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобовязати Ленінський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції вчинити дії щодо зняття арешту з автомобіля ЗАЗ 110218, державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, накладеного постановами Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 06 травня 2009 року та від 08 листопада 2010 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 16.08.2013 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_5