Справа № 2а-4909/10/1770
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-4909/10/1770

25 листопада 2010 року 11год. 25хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Яковчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідача: представник ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" < Список > < Позивач в особі > третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача < 3-тя особа >
до Державна податкова інспекція у м.Рівне третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача < 3-тя особа >
про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю АЗС-Сервіс звернулося з адміністративним позовом про визнання неправомірними дій ДПІ у м. Рівне по самостійному визначенню сум податкового зобовязання внаслідок проведення камеральної перевірки та визнання протиправним і скасуванням податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне № /0/15-214 від 06.10.2010 р. про донарахування податку на додану вартість в сумі 219761,15 грн. в т.ч. 209296,33 грн. основного платежу та 10464,82 грн. застосованих штрафних санкцій.

В обґрунтування заявленого позову зазначає, що податковий орган не мав права визначати суму податкового зобовязання за результатами камеральної перевірки, оскільки не виявив арифметичних чи методологічних помилок, як наслідок дії ДПІ у м. Рівне не відповідають вимогам абз. б), пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ. Зазначає, що виявлені в акті перевірки факти не свідчать про порушення податкового законодавства з боку ТОВ АЗС-Сервіс. Так зокрема, господарська операція ТОВ АЗС-Сервіс з ТОВ Ойл Трейдінг повністю підтверджується документально первинними документами в т.ч. податковими накладними. При цьому той факт, що ТОВ Ойл Трейдінг не подано до податкового органу за місцем реєстрації декларацію по податку на додану вартість за липень 2010 р. не може слугувати підставою для притягнення ТОВ АЗС-Сервіс до відповідальності у вигляді зменшення податкового кредиту та застосування штрафних санкцій. Додатково зазначає, що згідно інформації наданої ТОВ Ойл Трейдінг останній подав податкову звітність 16.08.2010 р.

В судовому засіданні представники позивача підтримали адміністративний позов з підстав викладених у позовній та просили суд визнати протиправним і скасуванням податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівне № /0/15-214 від 06.10.2010 р. про донарахування податку на додану вартість в сумі 219761,15 грн. в т.ч. 209296,33 грн. основного платежу та 10464,82 грн. застосованих штрафних санкцій. Просили також, здійснити відшкодування судових витрат в сумі 3000 грн.

Державна податкова інспекція у м. Рівне адміністративний позов не визнала, про що подала письмові заперечення.

В судовому засіданні представник відповідача пояснила суду, що під час проведення перевірки ТОВ АЗС-Сервіс було встановлено, що до складу податкового кредиту за липень 2010 р. ТОВ АЗС-Сервіс було включено податкову накладну виписану ТОВ Ойл Трейдінг. При цьому контрагент не подав декларації з податку на додану вартість та не сплачував відповідні податкові зобовязання. На думку посадових осіб ДПІ у м. Рівне вказане свідчить про порушення позивачем пп. 7.4.1 п 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР та завищення податкового кредиту в сумі 209296,33 грн. Представник відповідача просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.09.2010 р. ДПІ у м. Рівне було складено акт № 773 про результати документальної невиїзної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість. За результатами її проведення встановлено порушення пп. 7.7.5 та пп. 7.7.7 п. 7.7 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР, що призвело до заниження податкових зобовязань по податку на додану вартість в сумі 209296,33 грн.

На підставі акта перевірки № 773 від 22.09.2010 р. заступником начальника ДПІ у м. Рівне було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0/15-214 від 06.10.2010 р. яким ТОВ АЗС-Сервіс було донараховано податок на додану вартість в сумі 219761,15 грн. в т.ч. 209296,33 грн. основного платежу та 10464,82 грн. застосованих штрафних санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи між ТОВ АЗС-Сервіс та ТОВ Ойл Трендінг було укладено генеральний договір № 062/02 від 12.02.2010 р. купівлі-продажу нафтопродуктів.

На підтвердження виконання вказаного договору сторонами було оформлено акти прийому передачі нафтопродуктів, ТОВ АЗС-Сервіс проведено оплату поставлених нафтопродуктів, а ТОВ Ойл Трендінг виписано відповідні податкові накладні. Вказані обставини підтверджується матеріалами справи та не спростовуються представником відповідача в судовому засіданні.

Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Судом встановлено, що нафтопродукти придбані ТОВ АЗС-Сервіс в ТОВ Ойл Трендінг в рамках господарської діяльності останнього, податковий кредит сформований на підставі податкових накладних, що відповідають вимогам пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР.

За таких обставин, суд не погоджується з твердженням відповідача щодо порушення ТОВ АЗС-Сервіс пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР.

Посилання ДПІ у м. Рівне на факт не подання ТОВ Ойл Трендінг податкової декларації по податку на додану вартість як на підстави для зменшення позивачу податкового кредиту за відповідний період не заслуговує на увагу так як Закон України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР не ставить право на формування податкового кредиту в залежність від дій контрагента, що виписав податкову накладну.

У випадку не подання декларації по податку на додану вартість ТОВ Ойл Трендінг відповідальність за такі дії наступає для вказаної особи, а не для ТОВ АЗС- Сервіс.

Під час розгляду справи по суті судом було встановлено, що обґрунтування позовної вимоги щодо визнання неправомірними дій ДПІ у м. Рівне є тотожними з обґрунтуваннями позовної вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. В судовому засіданні представники позивача пояснили суду, що на їх думку визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є одночасно і визнанням неправомірними дій ДПІ у м. Рівне.

Враховуючи той факт, що позивач ототожнює заявлені позовні вимоги як єдине ціле суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання дій податкового органу неправомірними як похідна від вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення фактично була задоволена при скасуванні оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, повязані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи договір на правову допомогу ТОВ АЗС-Сервіс було заключено з ПП ОСОБА_5 До матеріалів справи представником позивача долучено диплом спеціаліста згідно якого ОСОБА_5 закінчила у 2003 р. Тернопільську академію народного господарсьва і отримала повну вищу освіту за спеціальністю Облік і аудит.

За таких обставин суд дійшов висновку, про недоведеність належними та допустими доказами представниками позивача факту понесення ТОВ АЗС-Сервіс витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями < ОСОБА_5 >, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Рівне №/0/15-214 від 6 жовтня 2010 року.

Присудити на користь позивача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "АЗС-Сервіс" із Державного бюджету судовий збір у розмірі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя < Підпис > ОСОБА_6