Справа № П/811/234/15
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2015-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року Справа № П/811/234/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравчук О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача - Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату недоїмки та рішення.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Кіровоградській області (далі - відповідач), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.63-64), просить визнати протиправними та скасувати винесені Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф- від 15 жовтня 2014 року та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за № від 15 жовтня 2014 року; податкові повідомлення-рішення форми „Р" від 28 жовтня 2014 року: №, №, №, №, №.

Позовні вимоги ґрунтуються, зокрема, на спростуванні позивачем висновків акту перевірки від 15 жовтня 2014 року №444/17-01- про те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1, перебуваючи у статусі платника єдиного податку, здійснювала вид діяльності, який не вказано в реєстрі платників єдиного податку, а отже - з 2 кварталу 2012 року повинна була перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву, за якими позов ним не визнається у повному обсязі. Такі заперечення мотивовано тим, що позаплановою перевіркою ФОП ОСОБА_1 встановлено відсутність підстав для перебування позивача у статусі платника єдиного податку, та, як наслідок, порушення позивачем пункту 11 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2664-VI; Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995р. №265/95-ВР (із змінами та доповненнями) та ряд норм Податкового кодексу України. З огляду на викладене, відповідач вважає, що ним правомірно та обгрунтовано винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення (а.с.81-84).

На підставі ухвали суду від 15 квітня 2015 року розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження.

Розглянувши у письмовому провадженні подані позивачем та представниками позивача і відповідача документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 04 квітня 2011 року (а.с.52) та з того часу перебуває на обліку у Світловодській об'єднаній державній податковій інспекції як платник податків; з 01 січня 2012 року позивач є платником єдиного податку, що посвідчується відповідним свідоцтвом (а.с.53).

З 02 по 08 жовтня 2014 року посадовими особами Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Кіровоградській області на підставі наказу та направлення була проведена документальна позапланова виїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти, нарахування та сплати податків та зборів, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01 липня 2011 року по 30 червня 2014 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2013 року.

За результатами перевірки податковим органом було складено Акт документальної позапланової виїзної перевірки від 15 жовтня 2014 року №444/17-01-, згідно якого контролюючий орган дійшов висновку про порушення Позивачем: пунктів 177.1, 177.2,177.4, 177.6 статті 177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 39232,26 грн. у тому числі за 2012 рік - 24674,94 грн., за 2013 рік - 14557,32 грн.; пункту 11 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2664-VI в частині заниження сум єдиного внеску в розмірі 75770,24 грн.; Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995р. №265/95-ВР (із змінами та доповненнями) в частині не проведення через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО розрахункові операції на суму 253557,03 грн.; пп.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України затвердженого Постановою НБУ від 15 грудня 2004 року №637 у результаті чого несвоєчасно оприбутваного готівкові кошти в сумі 3016,30 грн.; пп.16.1.12, п.16.1 статті 16, пп.44.1,44.3 статті 44, п.85.2 статті 85 Податкового кодексу України в частині не забезпечення позивачем зберігання первинних документів регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податковій і зборів, ведення яких передбачено законодавством; пп.16.1.3 п.16.1 статті 16 ,п.177.11 статті 177, пп.49.18.2, 49.18.5, п.49.19 статті 49 Податкового кодексу України в частині неподання декларації про майновий стан і доходи за 2 квартал 2012 року, 2012 рік та 2013 рік; пп.16.1.2 п.16.1 статті 16, п.177.10 статті 177 Податкового кодексу України в частині неведення (нереєстрації) книги обліку доходів і витрат, що ведуть фізичні особи-підприємці, крім тих, що обрали спрощену систему оподаткування (а.с.10-40).

На підставі висновків вказаного Акта перевірки Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області було винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- від 28 жовтня 2014 року №, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за штафними (фінансовими) санкціями з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 510,00 грн. (а.с. 48);

- від 28 жовтня 2014 року №, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 15081,50 грн. (а.с. 47);

- від 28 жовтня 2014 року №, яким позивачеві збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 49040,33 грн. (за основним платежем-39232,26 грн., за штрафними санкціями - 9808,07 грн.) (а.с. 46);

- від 28 жовтня 2014 року №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 510,00 грн.на підставі пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України (а.с. 45);

- від 28 жовтня 2014 року №, за яким ФОП ОСОБА_1 нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 1,00 грн.(а.с. 44);

Також податковим органом винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф- від 15 жовтня 2014 року та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого ФОП ОСОБА_1 єдиного внеску за № від 15 жовтня 2014 року (а.с.42-43).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржені позивачем податкові повідомлення-рішення №, №, №, рішення № від 15 жовтня 2014 року та вимога про сплату боргу №Ф- грунтуються на висновках податкового органу про те, що ФОП ОСОБА_1 у період 2012 -2014 років здійснювала посередницьку господарську діяльність (оптову торгівлю молочними продуктами, яйцями, харчовими олями та жирами), що не відповідає зареєстрованому позивачем виду господарської діяльності - діяльність вантажного автомобільного транспорту.

За таких умов податковий орган вважає, що позивач, отримавши у першому кварталі 2012 року дохід у розмірі 7416,30 грн. від здійснення виду діяльності, який не зазначено в реєстрі платників податків, втратила право перебувати платником єдиного податку та повинна була перейти на загальну систему оподаткування.

Однак, ФОП ОСОБА_1 цього не зробила, що, на думку відповідача, потягнуло за собою наслідки у вигляді: завищення сум доходів платника єдиного податку; заниження суми оподатковуваного доходу з податку на доходи фізичних осіб; неподання декларацій про майновий стан та доходи; заниження суми нарахування єдиного внеску;

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Пунктом 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності визначається як особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Пунтом 292.1 статті 292 Податкового кодексу України до доходу платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця включається дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Згідно з пунктом 293.2 статті 293 Податкового кодексу України, фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пункту 293.4 статті 293 Податкового кодексу України, ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої і п'ятої груп у розмірі 15 відсотків:

1) до суми перевищення обсягу доходу, визначеного у підпунктах 1, 2, 3 і 5 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу;

2) до доходу, отриманого від провадження діяльності, не зазначеної у реєстрі платників єдиного податку, віднесеного до першої або другої групи;

3) до доходу, отриманого при застосуванні іншого способу розрахунків, ніж зазначений у цій главі;

4) до доходу, отриманого від здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування.

При цьому, згідно підпункту 7 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності.

Як вбачається зі змісту законодавчих положень, які унормовують порядок перебування платників податків на загальній системі оподаткування, втрата суб'єктом господарювання статусу платника єдиного податку породжує обов'язки такого суб'єкта, зокрема, щодо подання декларацій про майновий стан і доходи, нарахування і сплати податку з доходів фізичних осіб та єдиного внеску пропорційно до отриманих доходів.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 01 січня 2012 року є платником єдиного податку (а.с.53).

Основними видами діяльності ФОП ОСОБА_1 за КВЕД є, зокрема, вантажний автомобільний транспорт (49.41) (а.с.52).

Відповідно до Наказу Державного комітету статистики України від 23 грудня 2011 року №396 «Про затвердження Методологічних основ та пояснень до позицій Класифікації видів економічної діяльності» клас 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт» включає, серед іншого, усі види перевезень вантажним автомобільним транспортом, включаючи перевезення автоцистернами, у т. ч. збирання молока на фермах.

У власності ОСОБА_1 перебуває транспортний засіб марки ГАЗ 3302, бортовий малотонажний -В (а.с.149).

Презюмуючи факт здійснення позивачем посередницької господарськї діяльності та наявність підстав для переходу ФОП ОСОБА_1 на загальну систему оподаткування, відповідач посилається на договір про надання послуг від 21 квітня 2011 року, укладений між позивачем та ЗАТ „Юрія" (а.с. 107-108).

Предметом вказаного договору є надання позивачем замовнику послуг з організації закупівлі молока від населення , зберігання, охолодження та очищення сирого молока.

Відтак, податковий орган дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 здійснювала протягом 2012-2014 років діяльність, яка підпадає під КВЕД 46.33 „Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами", внаслідок чого, на підставі підпункту 7 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, повинна була перейти на загальну систему оподаткування з 2 кварталу 2012 року.

Відповідно до зазначених вище положень пункту 298.2.3. пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, зокрема, у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у свідоцтві платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності (пункт 7).

Водночас, пункт 2 підрозділу 8 розділу XX (Перехідні положення) Податкового кодексу України містить застереження, за яким норми підпункту 7 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу у 2012 році не застосовуються.

За таких умов суд доходить висновку про те, що податковий орган не мав правових підстав для твердження про необхідність переходу ФОП ОСОБА_1 на загальну систему оподаткування у 2012 році.

Разом з тим, у контексті спірних правовідносин, суд також критично оцінює висновки відповідача про наявність підстав для переходу ФОП ОСОБА_1 на загальну систему оподаткування й у наступні податкові періоди.

Так, код Національного класифікатора України Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010 46.33 „Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами" включає в себе закупівлю, очищення, охолодження та теплове оброблення для подальшої його реалізації молокопереробним підприємствам.

Отже, необхідної умовою для класифікації господарської діяльності за даним кодом є придбання суб'єктом господарювання молока власним коштом та його подальша реалізація молокопереробному підприємству.

Крім того, суд бере до уваги, що вказаний договір було укладено позивачем до набуття статусу платника єдиного податку та отримання відповідного Свідоцтва.

За таких умов, враховуючи законодавчу заборону на застосування вимог підпункту 7 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу у 2012 році, суд вважає, що податковим органом належними та допустимими доказами мав бути доведений факт здійснення позивачем на виконання вимог договору від 21 квітня 2011 року закупівлі та подальшої реалізації молока молокопереробним підприємствам у період з 01 січня 2013 року.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази, які засвідчили б те, що після набуття статусу платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 власним коштом придбавала молоко у населення та реалізовувала його молокопереробному підприємству - ЗАТ „Юрія".

Натомість судом встановлено, що 01 січня 2012 року (тобто на час отримання Свідоцтва платника єдиного податку) та 01 січня 2014 року між ПАТ "Юрія" (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договори про надання транспортних послуг (а.с.105-108).

Згідно вказаних Договорів позивач зобов'язалася надавати замовникові послуги з організації перевезення молока від населення та господарств, зберігання ,охолодження та очищення сирого молока.

Виконання умов вказаних договорів посвідчується відповідними актами виконаних робіт (115-141), реєстрами видаткових касових ордерів на оплату послуг по перевезенню (а.с.110,112,114, 164-166).

При цьому матеріалами справи підтверджено, що у спірних правовідносинах ФОП ОСОБА_1 надавалися виключно транспортні послуги щодо перевезення до ПАТ „Юрія" молока, закупленого від імені такого суб'єкта ОСОБА_2 (а.с.159-163).

Таким чином, встановленими обставинами спросовується твердження податкового органу про зайняття ФОП ОСОБА_1 посередницькою діяльністю у сфері торгівлі.

Вищезазначене посвідчує і правомірність перебування позивача у статусі платника єдиного податку з відповідними правовими наслідками щодо неподання звітності та сплати податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску.

При цьому, за змістом пункту 6 статті 9 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ФОП ОСОБА_1 не зобов'язана застосовувати реєстратори розрахункових операцій при надані транспортних послуг, оскільки належить до фізичних осіб-підприємців - платників єдиного податку.

З огляду на викладене, суд вважає податкові повідомлення-рішення №, №, №, рішення № від 15 жовтня 2014 року та вимога про сплату боргу №Ф- необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню.

Принагідно суд зазначає, що запитом від 02 жовтня 2012 року у відповідача витребовувались документи, пов'язані з предметом перевірки, у тому числі акти виконаних робіт, інші первинні та розрахункові документи за взаємовідносинами із ЗАТ „Юрія".

Однак, позивач до перевірки надала лише договір від 21.04.2011 року та Книгу обліку доходів (а.с. 41).

Натомість усі вищезазначені первинні документи за взаємовідносинами позивача із ЗАТ „Юрія" були надані позивачем лише у судове засідання .

Суд наголошує, що згідно з пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Відтак, ігнорування ФОП ОСОБА_1 вимог Податкового кодексу України щодо надання на вимогу податкового органу до перевірки усіх наявних первинних бухгалтерських документів за взаємовідносинами із ЗАТ „Юрія" має своїм наслідком правомірне застосування до позивача штрафу в сумі 510 грн податковим повідомленням-рішенням від 28 жовтня 2014 року №.

У частині, що стосується позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28 жовтня 2014 року №, суд зазначає таке.

Вказаним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 15081,5 грн внаслідок несвоєчасного оприбуткування готівкової виручки.

Так, за посиланням відповідача, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 порушено вимоги пункту 2.6 Положення проведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за №40/10320.

Відповідно до пункту 2.6 Положення проведення касових операцій у національній валюті України, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

При цьому суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Згідно із приписами пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України фізичні особи-підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи-підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

При цьому, абзацом 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Перевіркою позивача виявлено, що на сторінці 2 книги обліку доходів ФОП ОСОБА_1, зареєстрованої у Світловодській ОДПІ 29.02.2012 року, наявний запис про одержання готівкової виручки в сумі 3106,30 грн та зазначена дата одержання - 01.02.2012 року, що, на думку податкового органу, свідчить про несвоєчасне оприбуткування готівки позивачем та є порушенням підпункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого Постановою НБУ від 15 грудня 2004 року №637.

Відтак, спірним податковим повідомленням-рішенням до ФОП ОСОБА_1 застосовані штрафні санкції за несвоєчасне оприбуткування готівки у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми виручки (3016,3 грн*5= 15081,50 грн).

Позивач не спростував того, що у книзі обліку доходів від 29 лютого 2012 року відображено надходження готівкової виручки в сумі 3016,30 грн 01 лютого 2012 року, однак наголосив, що така дата вказана помилково, внаслідок допущення описки. Натомість виручка у сумі 3016,30 грн отримана позивачем 29 лютого 2012 року, що посвідчується відповідним касовим ордером (а.с. 165).

З огляду на те, що відповідач не довів суду факту отримання позивачем готівкової виручки в сумі 3016,30 грн 01 лютого 2012 року та не надав відповідного розрахункового документа, суд доходить висновку про недоведеність факту порушення ФОП ОСОБА_1 вимог пункту 2.6 Положення проведення касових операцій у національній валюті України та про відсутність підстав для застосування до неї штрафних санкцій податковим повідомленням-рішенням від 28 жовтня 2014 року №.

У даній не справі знайшли свого підтвердження обставини, на які посилається податковий орган, а відповідач, всупереч вимогам частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, не надав суду доказів обгрунтованості та законності податкових повідомлень-рішень №, №, №, №, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, а також вимоги про сплату боргу (недоїмки) за №Ф- від 15 жовтня 2014 року.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вказані рішення підлягають скасуванню, а позовні вимоги у цій частині - задоволенню.

На підставі частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем при поданні адміністративного позову судовий збір в сумі 182,70 грн (а.с.9, 62), присуджується ФОП ОСОБА_1 з Державного бюджету України відповідно до задоволених позовних вимог (99,65%).

Керуючись статтями 2, 17, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 28 жовтня 2014 року №, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за штафними (фінансовими) санкціями з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 510,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Світловодської об'єднаної державної податковою інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 28 жовтня 2014 року №, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 15081,50 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 28 жовтня 2014 року №, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 49040,33 грн. (за основним платежем-39232,26 грн., за штрафними санкціями - 9808,07 грн.).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області від 28 жовтня 2014 року №, за яким ФОП ОСОБА_1 нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 1,00 грн.

Визнати протиправними та скасувати винесену Світловодською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф- від 15 жовтня 2014 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за № від 15 жовтня 2014 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Присудити фізичній особі-підприємцю ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 176,30 грн (сто сімдесят шість гривень, тридцять копійок) з Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.В. Кравчук