Справа № 823/1599/15
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 року справа № 823/1599/15

12 год. 30 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шоколенко Т.М.,

представника позивача - не прибув,

представника відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

У Черкаський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом звернулась державна податкова інспекція у м.Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області (далі-позивач) про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач) податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, в розмірі 510,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у добровільному порядку не сплатив вищевказані узгоджені зобов'язання.

Позивач просив розгляд справи проводити без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, заперечень на позов не надав, хоча повідомлений про час та місце судового розгляду справи в установленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 20.10.2004 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та має відкриті рахунки у банківських установах (а.с.5).

Суд встановив, що за результатами перевірки на підставі акту від 08.08.2014 №185/23-01-17-01/НОМЕР_1 позивач прийняв ППР від 28.08.2014 №, яким застосував до відповідача штраф у сумі 510,00грн.

Право органів державної податкової служби проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки передбачене п.75.1 ст.71 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).

Суд звернув увагу, що вищевказане ППР отримані відповідачем 20.09.2014, що підтверджується даними копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.10). Однак, доказів оскарження ППР суду не надано.

Відповідно до п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Тому, суд дійшов висновку про узгодженість визначеного вказаним ППР грошового зобов'язання.

За змістом підп.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається податковим боргом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що грошове зобов'язання, визначене вищевказаним ППР, є податковим боргом відповідача, що відображено в даних зворотного боку його облікової картки.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов'язання позивач прийняв податкову вимогу форми «Ф» від 06.10.2014 №4798-25 на загальну суму 249622,01грн., яка отримана відповідачем 11.10.2014, що підтверджується даними копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.5). В установленому законом порядку відповідач вимогу не оскаржив і до часу судового розгляду справи узгоджені зобов'язання не сплатив, що підтверджується даними зворотного боку облікової картки відповідача.

Відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

З даних зворотного боку облікової картки суд встановив, що податковий борг відповідача з часу прийняття податкової вимоги та до часу судового розгляду справи не переривався. Тому, погашенню підлягає вся сума податкового боргу відповідача, у т.ч. яка виникла після прийняття податкової вимоги.

Пунктом 95.2 ст. 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Суд звернув увагу, що у матеріалах справи наявне платіжне доручення від 24.10.2014 №1734 про сплату відповідачем до бюджету грошового зобов'язання в сумі 510,00грн. Водночас, згідно з його даними призначення платежу за кодом бюджетної класифікації -21081103 (адміністративні штрафи та інші санкції), тоді як у цій справі позивач просить стягнути податковий борг відповідно до ППР, яким штраф 510,00грн. відноситься до податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами (код бюджетної класифікації 11010100). Отже на підставі зазначеного платіжного доручення зараховано 510,00грн. в іншу податкову заборгованість. Тому суд не взяв його до уваги як доказ сплати податкового боргу згідно з вищевказаним ППР.

На підставі п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення може звернутися до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. При цьому, за рішенням суду він стягується державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, у сумі 510,00грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 159 - 163, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов державної податкової інспекції у м.Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (18024, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь державного бюджету податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, у сумі 510,00грн. (п'ятсот десять гривень 00коп.) відповідно до податкового повідомлення-рішення від 28.08.2014 №.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту проголошення постанови. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копію постанови направити сторонам.

Суддя А.М. Бабич