Справа № 699/681/15-а
Суддя: Савранський О. А.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/681/15-а
Номер провадження 2-а/699/32/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.08.2015 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Корсуні-Шевченківському адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з ОДР роти ДПС стаціонарного поста №1Нижні Ворота ВДАІ УМВС України в Закарпатській області лейтенанта міліції Югача Василя Васильовича про оскарження дій суб'єкта владних повноважень, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач пред'явив у суд даний позов і просить визнати протиправними дії відповідача щодо винесення ним постанови серії ПС2 №127898 від 22 липня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення, якою його визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 ,00 грн. відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП і дану постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що дане адміністративне правопорушення він не вчиняв. Справу просив розглянути без його участі.

Відповідач суб'єкт владних повноважень, інспектор з ОДР роти ДПС стаціонарного поста №1Нижні Ворота ВДАІ УМВС України в Закарпатській області лейтенант міліції Югач В.В., повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду, в суд не прибув без поважних причин та не повідомив про причини неприбуття.

Підстав для відкладення розгляду справи відповідно до ст. 128 КАС України не має.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності вважає, що адміністративний позов підлягає до повного задоволення в силу наступного.

У суді встановлено, що згідно копії постанови серії ПС2 № 127898 у справі про адміністративне правопорушення від 22 липня 2015 року інспектором Солом'янського ВДАІ УМВС України у м. Києві прапорщиком міліції Яременком О.П. на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП на підставі того, що він 22 липня 2015 року в 14 год. 00 хв. на 103 км а/д Київ-Чоп керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN LT-35,перетнув суцільну лінію 1.1, яка поділяє транспортні потоки. Як вказано в постанові, вона винесена на підставі ст.ст.33, 284 КУпАП. Копія постанови позивачу вручена в день винесення.

Підставою для накладення адміністративного стягнення послужив складений інспектором цього ж числа відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення.

Позивач при складанні протоколу не погодився з діями інспектора і про це в ньому зазначив.

Відповідно до приписів ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову; якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Такі права суд сторонам роз'яснив при винесенні ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Інспектор, склавши відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення, не дотримався вимог КУпАП і прямо на місці виніс постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Будь-яких доказів порушення позивачем ПДР України суду не надав. Свідки по справі відсутні.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що дії відповідача щодо винесення постанови про адміністративне правопорушення та накладення на позивача адміністративного стягнення є протиправними, оскаржувана постанова є незаконною, а тому підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.129 Конституції України одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Таким чином суд встановив, що мали місце обставини, якими позивач обґрунтував вимоги, підтвердив їх доказами, а тому позов підлягає до повного задоволення.

Позивач до закінчення судового розгляду не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, не відмовився від адміністративного позову. До початку судового розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову.

Строки оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення позивачем не пропущені, так як постанова винесена 22 липня 2015 року, копію постанови позивач отримав в день винесення, з адміністративним позовом позивач звернувся до суду 30 липня 2015 року, тобто в передбачений десятиденний строк на оскарження.

Підстав для звернення постанови до негайного виконання не має.

Заходи забезпечення адміністративного позову судом не вживалися.

Судові витрати по справі відсутні.

Суд зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України від 08.04.2015 №3-рп/2015 п.1 визнано такими,що не відповідають Конституції України (є неконституційними),положення частини 2 статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до п.2 зазначеного Рішення положення частини 2 статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня Ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, постанова суду винесена відповідно до ст. 171-2 КАС України підлягає оскарженню в загальному порядку.

Керуючись, ст.ст. 128 ч.6,158 ч.1, 159, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 247, 251, 283, 288, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов.

Визнати протиправними дії інспектора з ОДР роти ДПС стаціонарного поста №1Нижні Ворота ВДАІ УМВС України в Закарпатській області лейтенанта міліції Югача Василя Васильовича щодо винесення ним 22 липня 2015 року постанови серії ПС2 № 127898 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і дану постанову скасувати, а справу закрити провадженням за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Савранський О. А.