Справа № 329/205/15-а(2-а/329/8/2015)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2015 рокусправа № 329/205/15-а(2-а/329/8/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

представників сторін:

позивача : - не з'явився

відповідача: - Беспала В.М. (дов. від 23.03.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області

на постанову Чернігівського районного суду Запорізької області від 30 березня 2015 р. у справі № 329/205/15-а(2-а/329/8/2015)

за позовом ОСОБА_3

до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

"20" лютого 2015 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області в якому просила визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати провести нарахування та виплату щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку працюючим жінкам та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку працюючим жінкам (по доходах сім'ї) у розмірі 3 494 грн. з 01.07.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю та безпідставністю припинення виплати державної допомоги, оскільки такі дії обмежують право особи на соціальний захист гарантоване Конституцією України.

Постановою Чернігівського районного суду Запорізької області від 30 березня 2015 р. у справі № 329/205/15-а(2-а/329/8/2015) адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату допомоги - задоволено.

Не погодившись з постановою суду, Управлінням соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Чернігівського районного суду Запорізької області від 30 березня 2015 р. у справі № 329/205/15-а(2-а/329/8/2015), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що з прийняттям Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передмов для економічного зростання в Україні» виключено такий вид допомоги як допомога по догляду за дитиною до трьох років, а отже у відповідача, як у суб'єкта владних повноважень, що діє виключно на підставі та у спосіб передбачені законодавством України, відсутні підстави для виплати такого виду допомогу.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання з'явився представник відповідача Беспала В.М. Позивач до судового засідання не з'явився. Перед судовим засіданням від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання позивача не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька (ОСОБА_4). З 16.09.2013 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2. їй призначена допомога по догляду за дитиною до 3 років працюючим жінкам, а з 01.04.2014 р. по 30.09.2014 р. допомога по догляду до 3 років працюючим жінкам (по доходах).

З липня 2014 р. відповідачем зупинено виплати позивачу зазначених видів допомоги. Дане рішення відповідача обумовлено прийняттям Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передмов для економічного зростання в Україні», яким норма про допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виключено.

Не погодившись з вищевказаним рішенням УПСЗН позивач звертається до суду.

На підставі аналізу дії закону в просторі та в часі, суд дійшов висновку про те, що закон не має зворотної дії в часі, крім деяких виключень, а отже допомога, яка призначена до набрання чинності Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передмов для економічного зростання в Україні», яким скасовано такий вид державної допомоги, має виплачуватись до закінчення строку призначення.

З даними висновками суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом України від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13), та Законом України від 18 січня 2001 року № 2240-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (далі - Закон № 2240-III), який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими Законами. Зокрема, статтею 43 Закону № 2240-III передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Однак, 27.03.2014 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII, пп. 4 п. 7 Розділу II передбачав виключення розділу IV «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» з 01 липня 2014 року.

Вищевикладене дає підстави для висновку, що до 01.07.2014 р. відсутні обмеження по застосуванню Закону України № 2811-ХІІ, а враховуючи, що призначення позивачу допомоги відбулось 01.04.2014 р., то і підстави для припинення виплати такої допомоги відсутні.

Доводи викладені в апеляційній скарзі про те, що з прийняттям Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передмов для економічного зростання в Україні» виключено такий вид допомоги як допомога по догляду за дитиною до трьох років, а отже у відповідача, як у суб'єкта владних повноважень, що діє виключно на підставі та у спосіб передбачені законодавством України, відсутні підстави для виплати такого виду допомогу, колегія суддів не знаходить обґрунтованими.

Вирішуючи питання про застосування Закону в часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім цього застосування Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передмов для економічного зростання в Україні» до правовідносин, які виникли до прийняття цього Закону не відповідає ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Частина 2 ст. 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти, лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи наведені норми, не можливим є застосування Закону Україну «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» до тих правовідносин, які виникли до його прийняття, оскільки це суперечить конституційним нормам закріпленим ст. 28 та ст. 58 Конституції України та призводить до звуження існуючого права позивача на соціальний захист.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача по припиненню виплат позивачу призначеної з 16.09.2013 р. допомоги по догляду за дитиною до 3 років працюючим жінкам та призначеної з 01.04.2014 р. по 30.09.2014 р. допомоги по догляду за дитиною до 3 років працюючим жінкам (з урахуванням доходу сім'ї).

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області на постанову Чернігівського районного суду Запорізької області від 30 березня 2015 р. у справі № 329/205/15-а(2-а/329/8/2015) - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського районного суду Запорізької області від 30 березня 2015 р. у справі № 329/205/15-а(2-а/329/8/2015) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко