Справа № 826/7664/15
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7664/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю. Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

04 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів за участю секретаря представника позивачаБорисюк Л.П., Петрика І.Й., Собківа Я.М. Приходько К.М. Долженка Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «УСТ-груп» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 червня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УСТ-груп» до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2015 року ТОВ «УСТ-груп» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві в якому просило зобов'язати відповідача прийняти податкові декларації з податку на додану вартість за січень та лютий 2015 року з додатками, подані позивачем датою їх фактичного отримання контролюючим органом - 20 лютого 2015 року та 17 березня 2015 року відповідно та врахувати в особовому рахунку платника податків всі показники задекларовані в податковій декларації.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який з'явився в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Уст-груп» 19 лютого 2015 року засобами електронного зв'язку було подано до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві податкову декларацію із податку на додану вартість за січень 2015 року та розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (д5) за січень 2015 року.

Контролюючим органом, відповідно до квитанції № 1, подані документи підприємства не прийнято. Виявлені помилки: для платника заборонено прийом звітності по електронній пошті. Можливо відсутній договір з ДФСУ.

Так, з матеріалів справи вбачається, що листом від 06 лютого 2015 року №1794/10/26-57-10-11 контролюючий орган повідомив позивача про розірвання договору про визнання електронних документів від 23 січня 2015 року № .

09 лютого 2015 року позивачем направлено запит № 0902/01 на адресу контролюючого органу щодо направлення податкової звітності.

У відповідь на зазначений запит, відповідач листом від 04 березня 2015 року № 3166/10/26-57-18-02-10 повідомив позивача, що податкова звітність позивача не прийнята у зв'язку з розірванням договору про визнання електронних документів від 23 січня 2015 року № в односторонньому порядку, а саме з причин невідповідності місцезнаходження юридичної особи інформації зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Також контролюючим органом зазначено, що станом на 04 березня 2014 року відомості від реєстраційної служби Святошинського району головного управління юстиції у м. Києві по ТОВ «Уст-груп» щодо внесення запису про підтвердження відомостей про юридичну особу не надходили.

Згідно повідомлення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби міста Києва від 25 лютого 2015 року № 2856/10/26-57-18-02-10 податкову декларацію не прийнято у зв'язку з її складанням із порушеннями, а саме: недостовірний обов'язковий реквізит «місцезнаходження підприємства».

У зв'язку з розірванням договору про визнання електронних документів від 23 січня 2015 року № в односторонньому порядку, 12 березня 2015 року позивачем направлено на адресу контролюючого органу новий договір про визнання електронних документів № 120320151 для реєстрації, однак відповідно до квитанції № 2 подані документи підприємства не прийнято. Виявлені помилки: місцезнаходження юридичної особи інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Позивачу запропоновано звернутись до державного реєстратора для підтвердження відомостей про юридичну особу.

17 березня 2015 року позивачем засобами поштового зв'язку направлено до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві податкову декларацію із податку на додану вартість за лютий 2015 року, проте листом від 23 березня 2015 року № 4047/10/26-57-11-02-16 контролюючий орган відмовив товариству у прийнятті податкової декларації у зв'язку з вимогами Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України», якими передбачено, що звіт надісланий поштою, не вважається поданим.

Крім того, в матеріалах справи міститься лист контролюючого органу від 24 березня 2015 року № 4091/10/26-57-11-02-16, яким повідомлено позивача, що податкова звітність позивача не прийнята у зв'язку з розірванням договору про визнання електронних документів від 23 січня 2015 року № в односторонньому порядку, а саме з причин невідповідності місцезнаходження юридичної особи інформації зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Також контролюючим органом зазначено, що станом на 24 березня 2014 року відомості від реєстраційної служби Святошинського району головного управління юстиції у м. Києві по ТОВ «Уст-груп» щодо внесення запису про підтвердження відомостей про юридичну особу не надходили.

30 квітня 2015 року позивачем надано документи щодо підтвердження відомостей про юридичну особу ТОВ «Уст-груп», що підтверджується описом документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Підтвердження відомостей про юридичну особу».

Однак, позивач не погоджується з рішеннями контролюючого органу про відмову у прийнятті податкових декларацій за січень-лютий 2015 року, посилаючи на протиправне розірвання договору про визнання електронних документів від 23 січня 2015 року № та безпідставне подальше не укладання договору з позивачем, що в свою чергу, позбавляє права останнього на подання податкової звітності в електронному вигляді.

У зв'язку з зазначеним, позивач посилаючись на протиправність дій контролюючого органу щодо неприйняття поданої позивачем податкової звітності позивача, що в свою чергу порушують права та законні інтереси останнього, звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення контролюючого органу про невизнання декларацій позивача податковою звітністю та рішення про розірвання договору про визнання електронних документів позивачем не оскаржувалося, є чинним та не скасованим, а тому суд у даній справі не може виходити за межі позовних вимог.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до п. 49.15 ст. 49 ПК України, податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені в Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 № 233 (далі - Інструкція).

Ця Інструкція поширюється на Державну податкову адміністрацію України та її територіальні органи, платників податків, які за власним бажанням подають податкові документи в електронному вигляді.

Згідно з п. 7.3 розділу III Інструкції, після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту).

Пунктом 4.13 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012 № 516 (далі - Методичні рекомендації № 516), визначено, що податкова звітність складається та надсилається до ЦОЕЗ в електронному вигляді з накладанням ЕЦП засобами телекомунікаційного зв'язку без додання роздрукованих оригіналів на паперових носіях відповідно до наказу ДПА України від 10.04.2008 № 233 «Про подання електронної податкової звітності».

Відповідно до п. 4.4 Методичних рекомендацій № 516, прийняття податкової декларації є обов'язком ОДПС.

Відмова посадової особи ОДПС прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених статтями 48 та 49 Кодексу, у тому числі висунення будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Згідно з п. 4.14 Методичних рекомендацій № 516, у разі подання платником податків до органу ДПС податкової декларації (у тому числі надісланої поштою або засобами електронного зв'язку), заповненої з порушеннями п. п. 48.3 - 48.4 ст. 48 Кодексу, такий орган ДПС зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення (у разі подання в електронному вигляді платнику надсилається квитанція) про відмову у прийнятті податкової декларації із зазначенням причин такої відмови (Додаток 6 до Методичних рекомендацій).

Водночас, положеннями п.п. 49.11.1 п. 49.11 ст. 49 ПК України передбачено, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови, зокрема у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Так однією з двох підстав для розірвання договорів в односторонньому порядку є встановлення відповідачем відсутності позивача за податковою адресою, оформленою довідкою.

В податкових деклараціях, що є предметом спору, зазначено наступну податкову адресу: 04128, м. Київ, вулиця Берковецька, буд. № 6-А, оф. 119.

Як зазначено позивачем, станом на день подання податкових декларацій з податку на додану вартість за січень-лютий 2015 року вказана податкова адреса містилася у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 № 755-IV, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до п. 49.13 ст. 49 Податкового кодексу України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Натомість, всупереч твердженню позивача про прямий обов'язок відповідача приймати звітність у електронному вигляді, колегія суддів зауважує на наявне у відповідача також право розривати договір про визнання документів в односторонньому порядку.

Вважаючи, що у відповідача є всі достатні для цього підстави, останній повідомив позивача про розірвання договору, що не оскаржувалось позивачем.

В той же час, підставою для відмови позивачу у прийнятті декларації у електронній формі є відсутність відповідного договору на це, а не відсутність позивача за місцезнаходженням.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що протиправність дій відповідача щодо неприйняття електронної звітності може встановлюватись тільки за умови наявності підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо розірвання договору в односторонньому порядку за заявленими позовними вимогами в цій частині.

Крім цього, позивачем не надано доказів оскарження рішень, якими подані ним податкові декларації не визнано податковою звітністю.

З огляду на те, що такі позовні вимоги позивачем не заявлялися, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки рішення контролюючого органу про невизнання декларацій позивача податковою звітністю та рішення про розірвання договору про визнання електронних документів позивачем не оскаржувалося, є чинним та не скасованим.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УСТ-груп» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 червня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк І.Й. Петрик Я.М. Собків

Повний текст ухвали складено та підписано - 05.08.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Петрик І.Й.

Собків Я.М.