Справа № 2а-1670/5940/11
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/5940/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чеснокової А.О.,

при секретарі Пшенишному В.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобудова" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції в Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2011 року позивач ТОВ "Новобудова" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької ОДПІ про скасування податкового повідомлення-рішення від 30 червня 2011 року № /2169.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на помилковість висновків податкового органу щодо завищення суми податкового кредиту та заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті за березень-червень 2010 року та серпень 2010 року, що є наслідком порушення позивачем підпунктів 7.4.1, 7.4.5, пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" у зв'язку з віднесенням до складу податкового кредиту сум, підтверджених податковими накладними, що видані для документального оформлення операцій за договорами сумнівними контрагентами. Позивач зазначає, що на момент вчинення правочинів між ТОВ "Новобудова" та його контрагентами ТОВ "Ін-Буд-Київ", ТОВ "Мет Сервіс Постач" та ТОВ "ТК Вінтрейд" останні були існуючими субєктами господарювання (перебували в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) та здійснювали свою діяльність згідно статті 3 ГК України. Позивач вважає, що податковий орган протиправно ставить йому у вину формування податкового кредиту на підставі податкових накладних, складених ТОВ "Ін-Буд-Київ", ТОВ "Мет Сервіс Постач" та ТОВ "ТК Вінтрейд", зазначаючи, що первинні бухгалтерські документи, отримані ним на виконання укладених договорів, оформлені належним чином та дають всі правові підстави для включення сум за цими договорами до податкового кредиту ТОВ "Новобудова". Разом із тим Позивач вказує, що діючим законодавством не передбачено обов'язку платника податків перевіряти свого контрагента на предмет добросовісного виконання останнім податкових зобов'язань.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні, дії Кременчуцької ОДПІ вважає правомірними, а спірне податкове повідомлення-рішення - таким, що відповідає чинному законодавству внаслідок того, що податковим органом встановлено порушення позивачем податкового законодавства в частині формування податкового кредиту.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "Новобудова" 15 лютого 2002 року зареєстровано як юридичну особу (ідентифікаційний код 32070092) виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради. Позивач перебуває на податковому обліку у Кременчуцькій ОДПІ.

Кременчуцькою ОДПІ в період з 23 травня 2011 року по 03 червня 2011 року проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "Новобудова" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2010 року згідно постанови старшого слідчого з ОВС СВ ПМ ДПА у Житомирській області майора податкової міліції ОСОБА_3 від 13 квітня 2011 року.

За результатами перевірки 10 червня 2011 року складено акт № 3808/23-209/32070092, в якому зафіксовано порушення позивачем підпунктів 7.4.1 та 7.4.4 пункту 7.4. статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого завищено суму податкового кредиту та відповідно занижена сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті за березень-червень 2010 року та серпень 2010 року на загальну суму 713279,91 грн., в т.ч.: за березень 2010 року - 35396,55 грн., за квітень 2010 року - 6940,68 грн., за травень 2010 року - 20695,88 грн., за червень 2010 року - 433188,6 грн., за серпень 2010 року - 217058,74 грн.

На підставі вищевказаного акта перевірки від 10 червня 2011 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 30 червня 2011 року № /2169, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 713279,91 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 178319,98 грн.

Позивач, не погоджуючись із позицією відповідача щодо правомірності донарахування йому податкових зобов'язань з податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій, звернувся до суду з вимогою скасувати спірне податкове повідомлення-рішення.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню Кременчуцької ОДПІ від 30 червня 2011 року № /2169, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 08 червня 2010 року на підставі рахунка-фактури ТОВ "ТК Вінтрейд" 08 червня 2010 року № 1006081 позивачем (Покупець) придбано труби Q530*10 (гост 20295-74) в кількості 55,656 т на суму 876915,94 грн. (в т.ч. ПДВ 146152,66 грн.) у ТОВ "ТК Вінтрейд" (Постачальник), а 05 березня 2010 року на підставі рахунка-фактури від 04 березня 2010 року № 040301 позивачем у ТОВ "Мет сервіс постач" придбано товарно-матеріальні цінності на суму 41644,08 грн.

Для належного документального оформлення зазначених правочинів ТОВ "Мет сервіс постач" виписано податкову накладну від 04 березня 2010 року № 040301 на загальну суму 906884,67 грн., в т.ч. ПДВ - 151147,45 грн., накладну від 05 березня 2010 року № 040301; ТОВ "ТК Вінтрейд" - податкову накладну від 08 червня 2010 року № 1006081 на загальну суму 876915,94 грн. в т.ч. ПДВ 146152,66 грн., накладну від 08 червня 2010 року № 1006081.

Судом встановлено, що передача товарно-матеріальних цінностей від продавців покупцю здійснювалась на підставі довіреностей на право отримання ТМЦ.

Вивчивши податкові накладні від 04 березня 2010 року № 040301 та від 08 червня 2010 року № 1006081, суд вважає відсутніми підстави для визнання їх такими, що не відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності - зауваження до змісту та форми зазначених документів податковим органом при проведенні перевірки не висловлені.

Таким чином, вказані податкові накладні ТОВ "Мет сервіс постач" та ТОВ "ТК Вінтрейд" оформлені належним чином, із акту перевірки слідує, що порушень при її оформленні відповідачем у ході проведення перевірки не виявлено.

На підставі вищевказаних податкових накладних позивачем включено відповідні суми до складу податкового кредиту за відповідний період та відображено у податкових деклараціях з податку на додану вартість.

Товар, придбаний у ТОВ "Мет сервіс постач" та ТОВ "ТК Вінтрейд" є оприбуткованим на склад за відповідними довіреностями на право отримання ТМЦ (копія журналу реєстрації довіреностей наявна в матеріалах справи (том ІІ а.с. 48-50).

В ході судового розгляду встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у подальшому позивач використовував вищевказані ТМЦ у власній господарській діяльності.

Згідно підпункту 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

З урахуванням того, що придбані позивачем матеріальні цінності призначались (та використані ТОВ "Новобудова") в його господарській діяльності, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким витратами, правомірно включена таким платником податків до складу податкового кредиту.

Судом встановлено, що підприємства ТОВ "Мет сервіс постач" та ТОВ "ТК Вінтрейд" на момент вчинення правочинів та складення податкових накладних були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Таким чином, реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Мет сервіс постач" та ТОВ "ТК Вінтрейд" підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку та податкової звітності, а саме: накладною, податковою накладною, рахунком-фактурою та довіреністю на право отримання ТМЦ. Придбаний товар використано у господарській діяльності позивача, угоди купівлі-продажу між ТОВ "Новобудова" та його контрагентами ТОВ "Мет сервіс постач" та ТОВ "ТК Вінтрейд" виконані в повному обсязі, зазначені суб'єкти господарювання претензій та зауважень один до одного не мають, а отже, підстави для визнання правочинів між вказаними юридичними особами неправомірними, та як наслідок, формування позивачем податкового кредиту на підставі таких угод, - відсутні.

Матеріалами справи підтверджено, що 02 лютого 2010 року між ТОВ "Новобудова" (Генпідрядник) та ТОВ "Ін-Буд-Київ" (Субпідрядник) укладено договір б/н, предметом якого є виконання Субпідрядником на підставі наявної в останнього ліцензії на замовлення Генпідрядника наступних видів робіт: ремонтно-монтажні, монтажні, ремонтно-будівельні, будівельні, відновлення та ремонт ізоляції, теплоізоляції, антикорозійний захист обладнання та будівельних конструкцій, сантехнічні роботи, ремонт та обладнання транспортних мереж, дорожніх основ та покриттів, виготовлення дерев'яних та металевих конструкцій, а Генпідрядник зобов'язується забезпечити своєчасне фінансування виконаних робіт, прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Пунктом 2 вказаного договору передбачено, що вартість робіт визначається динамічними договірними цінами на підставі погодженої Сторонами кошторисної документації. Субпідрядник розпочинає виконання робіт після погодження договірної ціни Генпідрядником. Приймання робіт здійснюється Генпідрядником щомісячно шляхом підписання актів приймання виконаних робіт (форми КБ-2в, КБ-3). Генпідрядник зобов'язаний після підписання актів здійснити оплату виконаних робіт Субпідряднику протягом 10 календарних днів.

На виконання умов вищезазначеного договору ТОВ "Ін-Буд-Київ" виписано:

- рахунки-фактури від 31 березня 2010 року № 033103, від 31 травня 2010 року № 310506, від 31 травня 2010 року № 310507, від 31 травня 2010 року № 310504, від 30 червня 2010 року № 050630, від 30 серпня 2010 року № 010830;

- податкові накладні від 31 березня 2010 року № 033103 на суму 212379,31 грн. в т.ч. ПДВ 35396,55 грн., від 31 травня 2010 року № 310506 на суму 97493,22 грн. в т.ч. ПДВ 16248,87 грн., від 31 травня 2010 року № 310505 на суму 19800,00 грн. в т.ч. ПДВ 3300,00 грн., від 31 травня 2010 року № 310504 на суму 6882,08 грн. в т.ч. ПДВ 1147,01 грн., від 30 червня 2010 року № 050630 на суму 1722212,40 грн. в т.ч. ПДВ 287035,40 грн., від 30 серпня 2010 року № 010830 на суму 1302352,45 грн. в т.ч. ПДВ 217058,74 грн.,

- довідка про вартість виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-3);

- акти приймання виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-2а);

- акти фактичного використання матеріалів підрядника при виконанні робіт з ремонту та налаштуванні основних засобів ПАО "Укртатнафта";

- акти приймання виконаних робіт.

Дослідивши податкові накладні від 31 березня 2010 року № 033103, від 31 травня 2010 року № 310506, від 31 травня 2010 року № 310505, від 31 травня 2010 року № 310504, від 30 червня 2010 року № 050630, від 30 серпня 2010 року № 010830, виписані ТОВ "Ін-Буд-Київ" для документального оформлення виконаної угоди, суд не має підстав для визнання їх такими, що не відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності - зауваження до змісту та форми зазначених документів відсутні.

Таким чином, вказані податкові накладні оформлені належним чином, із акту перевірки слідує, що порушень при їх оформленні відповідачем у ході проведення перевірки не виявлено.

Згідно вказаних податкових накладних позивачем включено відповідні суми до складу податкового кредиту за відповідний період та відображено у податкових деклараціях з податку на додану вартість.

Судом встановлено, що ТОВ "Ін-Буд-Київ" на момент укладення договорів та складення податкових накладних було включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Таким чином, реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Ін-Буд-Київ" підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку та податкової звітності, а саме: накладними, податковими накладними, договором, рахунками-фактурами, довідками про вартість виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-3); актами приймання виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-2а); актами фактичного використання матеріалів підрядника при виконанні робіт з ремонту та налаштуванні основних засобів ПАО "Укртатнафта"; актами приймання виконаних робіт, вищезазначені угоди виконані в повному обсязі, відповідно до умов договору, укладеного між позивачем та його контрагентом, сторони претензій та зауважень один до одного не мають, а отже, підстави для визнання правочинів неправомірними між вказаними суб'єктами господарювання відсутні.

Відповідно до підпункту 7.4.1. пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 7.5 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення права платника податку на податковий кредит є дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг); або дата отримання податкової накладної, що підтверджує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 7.4.5. пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами) згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту.

Вимоги щодо оформлення податкової накладної викладені в підпункті 7.2.1 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" на підставі якого платник податку зобовязаний надати покупцю податкову накладну, яка повинна мати перераховані у вказаній нормі дані.

Суд відзначає, що на момент укладення договорів, що викликають сумнів у відповідача щодо реальності їх виконання, ТОВ "Новобудова", ТОВ "Ін-Буд-Київ", ТОВ "Мет сервіс постач" та ТОВ "ТК Вінтрейд" значились платниками податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, тому формування позивачем податкового кредиту на підставі податкових накладних, оформлених ТОВ "Мет сервіс постач", ТОВ "Ін-Буд-Київ" та ТОВ "ТК Вінтрейд", є правомірним.

Як слідує з акту перевірки, податковим органом визнано за неправомірне включення позивачем до складу податкового кредиту, зокрема, сум, підтверджених податковими накладними ТОВ "ТК Вінтрейд", внаслідок того, що свідоцтво платника ПДВ останнього на момент здійснення господарських операцій з позивачем скасоване.

Судом встановлено, що позивачем відображено у бухгалтерському та податковому обліку господарську операцію з ТОВ "ТК Вінтрейд" від 08 червня 2010 року.

Аналізуючи відомості акту перевірки, податковим органом, при перевірці правильності формування податкового кредиту, не взята до уваги податкова накладна від 08 червня 2010 року № 1006081 оформлена ТОВ "ТК Вінтрейд" на підтвердження виконання господарської операції з придбання ТМЦ позивачем, з мотивів скасування свідоцтва реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "ТК Вінтрейд".

Судом встановлено, що свідоцтво реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "ТК Вінтрейд" анульоване лише 02 листопада 2010 року, тобто після здійснення господарських операцій, враховуючи викладене, характер правовідносин між вказаним суб'єктом господарювання та позивачем (08 червня 2010 року) носить презумпцію правомірного, а податкова накладна, видана на оформлення відповідної господарської операції між вказаними сторонами господарських правовідносин, вважається такою, що підтверджує право покупця на включення, визначених у цьому документі, сум до складу податкового кредиту.

За таких обставин, суд вважає неправомірним виключення податковим органом сум ПДВ, підтверджених податковою накладною від 08 червня 2010 року № 1006081 ТОВ "ТК Вінтрейд" зі складу податкового кредиту позивача.

Посилання Кременчуцької ОДПІ на той факт, що ТОВ "Мет сервіс постач" належним чином та у строки, визначені чинним законодавством, не виконує своїх податкових зобов'язань та висновки щодо завищення позивачем податкового кредиту та заниження податкових зобов'язань з ПДВ, зроблені на підставі того, що контрагент позивача ТОВ "ТК Вінтрейд" не подало декларацію за червень 2010 року, не виконало своїх податкових зобов'язань з ПДВ на суму 146152,66 грн. та має анульоване з 02 листопада 2010 року свідоцтво платника ПДВ, судом оцінюються негативно з мотивів безпідставності та недоведеності. Суд вважає за необхідне зазначити, що чинним законодавством не передбачено обов'язку платника податків перевіряти свого контрагента на предмет добросовісного виконання останнім податкових зобов'язань, а сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування.

Твердження Кременчуцької ОДПІ, що у ТОВ "Ін-Буд-Київ" відсутні основні фонди та трудові ресурси для здійснення господарської діяльності, судом відхиляється, зазначаючи, що чинним законодавством не заборонено використовувати залучені трудові ресурси тощо. Разом із тим, пояснення позивача стосовно факту наявності ліцензії у його контрагента є переконливим доказом достатнього рівня трудових та матеріально-технічних ресурсів ТОВ "Ін-Буд-Київ" та оцінюються судом як розумні.

Крім того, однією із підстав порушення позивачем податкового законодавства (на думку податкового органа) та віднесення до складу податкового кредиту сум вартості придбаних товарів від постачальника ТОВ "Ін-Буд-Київ", який має ознаки фіктивності є факт порушення ОВС СВ ПМ ДПА України в Житомирській області кримінальної справи відносно ТОВ "Ін-Буд-Київ" за ознаками злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України за фактом створення з метою прикриття незаконної діяльності суб'єктів господарської діяльності.

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

З цього приводу суд вважає за необхідне відзначити, що належними доказами у справі є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Судом встановлено, що вирок у кримінальної справи відносно ТОВ "Ін-Буд-Київ" за ознаками злочину, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України, на момент розгляду справи не виносився.

За таких підстав посилання податкового органу на протиправність правочинів позивача з ТОВ "Ін-Буд-Київ" відхиляється з мотивів безпідставності.

Таким чином, з вищенаведених підстав судом відхиляються посилання податкового органу, щодо фіктивності угод між позивачем та ТОВ "Мет сервіс постач", ТОВ "ТК Вінтрейд", ТОВ "Ін-Буд-Київ" та як наслідок - твердження Кременчуцької ОДПІ щодо неправомірного віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум, підтверджених податковими накладними, отриманими від вказаних суб'єктів господарювання.

Посилання відповідача на той факт, що оскільки ТОВ "Мет сервіс постач" та ТОВ "ТК Вінтрейд" не сплачений податок на додану вартість, в зв'язку із чим позивач не мав права формувати податковий кредит, суд оцінює критично та зазначає наступне.

Пунктом 1.3 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість" визначено, що платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Згідно з пунктом 10.1 статті 10 цього ж Закону платники податку несуть відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення податку до бюджету відповідно до законодавства України.

З огляду на наведені законодавчі приписи суд зазначає, що несплата ПДВ продавцем сама по собі не є підставою для зменшення податкового кредиту або відмови у відшкодуванні зазначеного податку покупцю, який відніс до податкового кредиту суму ПДВ, сплачену продавцю разом із ціною товару (послуги).

Відповідальності за взаємовідносини постачальників ТОВ "Мет сервіс постач" та ТОВ "ТК Вінтрейд" з бюджетом ТОВ "Новобудова" не несе.

Аналізуючи вищевикладене, та враховуючи факт правомірного отримання позивачем податкових накладних від ТОВ "Ін-Буд-Київ", ТОВ "Мет сервіс постач" та ТОВ "ТК Вінтрейд" на підтвердження підстав включення до складу податкового кредиту сум передбачених цими документами, позивач правомірно розрахував суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість за період з березня 2010 року по червень 2010 року та серпень 2010 року та правомірно сформував свій податковий кредит за цей період.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного повідомлення-рішення покладено на податковий орган.

Відповідач не довів суду правомірність прийнятого ним спірного податкового повідомлення-рішення.

Зважаючи на те, що податкове повідомлення-рішення від 30 червня 2011 року № /2169 є правовим актом індивідуальної дії, який відповідно до повноважень суду, встановлених частиною 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 30 червня 2011 року № /2169.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобудова" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції в Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції в Полтавській області від 30 червня 2011 року № /2169.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новобудова" (39600, АДРЕСА_1, р/р 0966 в АКБ "Індустріалбанк" м. Кременчук, МФО 331304, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 03 жовтня 2011 року.

Суддя А.О. Чеснокова