Справа № 2-а-1157/11
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-1157/11 Головуючий у 1-й інстанції: Середа К.О. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

03 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Київської міської державної адміністрації, Головного управління соціального захисту населення Київської міської державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Київської міської державної адміністрації, Головного управління соціального захисту населення Київської міської державної адміністрації про:

1) визнання протиправними дій відповідачів щодо нарахування і виплати з 2008 року щорічної допомоги на оздоровлення як постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії в меншому розмірі, ніж передбачено статтею 48 Закону України від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ), та виплати з 2009 року разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій в меншому розмірі, ніж передбачено статтею 12 Закону України від 22.10.1993 р. № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-XII);

2) зобов'язання УПСЗН Печерської районної у місті Києві державної адміністрації видати розпорядження Київському міському центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про нарахування і виплату позивачу заборгованості, що утворилась протягом 2008-2010 років і становить різницю між належними за статтею 48 Закону № 796-ХІІ розмірами грошової допомоги на оздоровлення і фактично сплаченими сумами;

3) зобов'язання Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на підставі розпорядження УПСЗН Печерської районної у місті Києві державної адміністрації нарахувати і виплатити позивачу вказану заборгованість з виплати грошової допомоги на оздоровлення;

4) зобов'язання Головного управління соцзахисту видати розпорядження Київському міському центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про нарахування і виплату позивачу заборгованості, що утворилась протягом 2009-2011 років і становить різницю між належними за статтею 12 Закону № 3551-XII розмірами разової грошової допомоги до 5 травня і фактично сплаченими сумами;

5) зобов'язання Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на підставі розпорядження Головного управління соцзахисту нарахувати і виплатити позивачу вказану заборгованість з виплати разової грошової допомоги до 5 травня.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2012 року, адміністративний позов в частині вимог про нарахування та виплату разової грошової допомоги до 5 травня за період 2008-2009 років залишено без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем без поважних причин строку звернення до суду.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2011 року відмовлено в задоволенні решти позовних вимог, заявлених за період з 2010 року по 2011 рік.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2012 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково: зобов'язано УПСЗН Печерської районної у місті Києві державної адміністрації нарахувати, а Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік відповідно до статті 48 Закону № 796-ХІІ в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. В іншій частині позову відмовлено.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 25 липня 2012 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2012 року.

Водночас ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 лютого 2015 року скасовано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2012 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції з тих мотивів, що суди не розглянули позовні вимоги про нарахування і виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2008, 2009 роки та залишили без розгляду позовну вимогу про нарахування і виплату разової грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік, хоча така вимога позивачем не заявлялась.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року адміністративний позов в частині позовних вимог про нарахування і виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2008, 2009 роки, а також разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік було залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.01.2011 р. позивач звернувся до Головного управління соцзахисту на підставі Закону України "Про звернення громадян" із заявами про надання письмової інформації щодо правових підстав встановлення розміру і виплати протягом 2008-2010 років разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій та встановлення розміру і виплати щорічної допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідь на звернення позивача надав Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в листах від 26.01.2011 р. № 05/07-Т73 і № 05/07-Т74 та УПСЗН Печерської районної у місті Києві державної адміністрації в листі від 26.01.2011 р. № 368.

Не погоджуючись із вказаними відповідачами розмірами і підставами проведених йому соціальних виплат, позивач 20.05.2011 р. звернувся до суду з даним позовом.

Враховуючи, що позивач про порушення своїх прав щодо виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення за 2008, 2009 роки, а також разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік повинен був та міг дізнатися під час їх отримання щороку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем пропущений строк звернення до суду.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 199, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Файдюк В.В.

Чаку Є.В.