Справа № 808/659/15
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/659/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2015 року

справа № 808/659/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 р. по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КЛІОН" до Запорізької митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови у прийнятті митної декларації ,-

в с т а н о в и в:

Не погодившись з постановою суду, Запорізька митниця звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між позивачем та Пасіфік Сіфуд, США (Постачальник) укладено Контракт № 81S/2013Р від 11.10.2013 на поставку свіжозамороженої риби різних видів та морепродуктів (за асортиментом, кількістю, вартістю та на умовах визначених сторонами і зазначених в інвойсах на кожну партію товару). Згідно даного Контракту позивачем на митну територію України був ввезений вантаж - морожена ікра тріски (далі - товар).

Для здійснення митного оформлення товару 30.07.2014 позивачем по електронній системі "MD Office™. МDDeclaration" до М/п "Запоріжжя - центральний" Запорізької митниці Міндоходів було подано митну декларацію по формі МД-2 №112050000/2014/ 017538 (додатковий реєстраційний номер митниці 017538) довідковий № 3638 (згідно графи 7 ВМД), відповідно до якої була заявлена митна вартість товарів у розмірі 578218,99 гривень (тобто 29,37 грн. або 2,45 доларів США за 1 кг)

При поданні МД-2 №112050000/2014/017538 декларантом подано Запорізькій митниці супровідні документи:

Контракт № 81S/2013Р від 11.10.2013 з додатковою угодою від 27.03.2014р.;

Інвойс № РSG8012440 від 23.05.2014;

Калькуляція постачальника від 23.05.2014р.;

прайс-лист від 13.03.2014;

платіжне доручення № 329 від 13.05.2014р.;

лист № 06-1474 від 30.07.14р. щодо призначення платежу;

лист постачальника від 30.07.2014р. з підтвердженням отримання оплати за інвойсом;

експертний висновок Запорізької ТПП № ОИ-368 від 28.07.2014р.;

міжнародна товарно-транспортна накладна № 004432;

Коносамент № МАЕU 563676457;

лист постачальника від 30.07.2014р. про вартість страхування;

Дублікат ветеринарного свідоцтва від 29.07.2014р. серії ГРД-00 № 138659;

Сертифікат відповідності №UA.041.Х005682-14 від 29.07.2014р.;

сертифікат безпеки для здоров'я №UА.3003.221059.14-HU від 23.05.2014р.;

Сертифікат походження від 25.05.2014р.;

Сертифікат якості № 1507 від 21.05.2014р.;

лист постачальника від 27.02.2014р. з поясненнями щодо ненадання експортної декларації.

Здійснюючи контроль за правильністю визначення митної вартості задекларованого товару, посадовою особою Запорізької митниці на адресу позивача направлено електронне повідомлення, в якому зазначено, що заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана, оскільки виявлено, що заявлено неповні відомості про митну вартість товарів згідно частини 1 ст.55 МКУ та п.2 ч.6 ст.54 МКУ. Згідно вимог ст.53 Митного кодексу України орган Міністерства доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності: 1) відповідно до ст. 53 МКУ,(якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару,до митного оформлення одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують митну вартість, зокрема страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування). Заявлений до митного оформлення товар переміщується відповідно до умов Інкотермс "СІF - UA Одеса". До митного оформлення жодного документа, що містить відомості про вартість страхування заявленого товару не надано. 2) Згідно умов контракту №81S/2013Р від 11.10.13 передбачено надання декларації виробника. Зазначений документ до митного оформлення не надано. Згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, серед яких є контактна інформація про продавця, але в наданому прайс-листі зазначена інформація відсутня. 4) Висновок ТПП від 28.07.2014 № ОИ-368 не містить інформації щодо основних товарних характеристик оцінюваного товару, а саме: вміст або відсутність харчових приправ та добавок, що свідчить про необ'єктивний аналіз цін на товар.

Вказаним повідомленням, Митниця вказала на необхідність подання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення:

1) виписку з бухгалтерської документації,

2) каталоги виробника товару,

3) інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта.

На письмову вимогу відповідача, 06.08.2014 року позивач надав витребувані додаткові документи, а саме: Каталог; Лист постачальника від 25.06.2014 з поясненнями про склад бухгалтерської документації постачальника, з доданням внутрішніх накладних; лист постачальника від 04.30.2014 з поясненнями щодо інших розбіжностей; лист від 04.-8.2014 № 06/02-1490 з поясненнями від позивача та зазначив, що інші документи подаватися не будуть.

Оформлення товару (задекларованого 30.07.2014 за МД-2 №112050000/2014/ 017538) здійснено ТОВ «КЛІОН» з урахуванням Рішення про коригування заявленої митної вартості товару №112050000/2014/000297/1 від 06.08.2014 і випущено відповідачем у вільний обіг вже за МД-2 №112050000/2014/018051 від 06.08.2014 під гарантію.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зазначене рішення відповідача прийняте не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, оскільки надані позивачем документи підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, які зазначені в Деклараціях митної вартості.

З такими висновками суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погоджується з наступних підстав.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами заявника апеляційної скарги, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. В той же час, такі повноваження митним органом мають реалізовуватися виключно на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов’язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об’єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст.53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний орган зобов’язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. Водночас, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено випадки коли орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Так, відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З матеріалів справи вбачається, що фактично підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості стали висновки Митниці про те, що подані позивачем до митного оформлення документи містили розбіжності, а також не надання на вимогу Митниці додаткових документів у повному обсязі.

Отже, враховуючи обставини, які стали підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості, визначальним у цій справі є встановлення обставин, які свідчать про наявність у Митниці обґрунтованих підстав вважати, що подані позивачем документи не підтверджують заявлену митну вартість, а також наявність у Митниці правових підстав для витребування додаткових документів.

Як зазначено вище, Митним кодексом України визначено підстави, за наявності яких Митниця має право витребувати додаткові документи, а саме якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Правильно встановивши підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товару, суд першої інстанції надав їм належну правову оцінку та обґрунтовано зазначив про те, що з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності не стосуватися числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом. Оскільки, таких розбіжностей у поданих позивачем документах Митницею не встановлено, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність у відповідача правових підстав для витребування у декларанта додаткових документів, ненадання яких фактично і стало підставою для прийняття спірного рішення.

Крім цього, суд першої інстанції обґрунтовано вказав те, що на вимогу Митниці позивачем надані додаткові документи, які підтверджували правомірність визначення Декларантом митної вартості товару, а саме:

- каталог виробника;

- лист постачальника від 25.06.2014, в якому зазначається, що бухгалтерською документацією компанії є інвойс, а продукція відпускається зі складу на підставі внутрішньої накладної;

- іменний коносамент;

- лист постачальника від 04.08.2014, в якому зазначено, що всі документи від ім’я компанії, в тому числі і прайс - листи, видаються на фірмовому бланку, завіряються підписом та печаткою. Форма фірмового бланку не містить контактну інформації продавця. дану інформацію можливо знайти на фірмовому сайті;

- повторно надано лист б/н від 30.07.2014 (про вартість страхування);

Щодо доводів митниці, що наданий висновок ТПП від 28.07.2014 №ОИ-368 не містить інформації щодо основних товарних характеристик оцінюваного товару, а саме вміст або відсутність харчових приправ та добавок, що свідчить про необ’єктивний аналіз цін на товар, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідачем не доведено, причину, з якої до ціни товару повинні враховуватись харчові добавки та приправи при їх відсутності у задекларованій “Ікра тріски в ястиках морожена…”.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Митниці про коригування митної вартості товару та Картка відмови в прийнятті митної декларації прийняті відповідачем без достатніх на те правових підстав, які визначені Митним кодексом України, у зв’язку з чим підлягає скасуванню як протиправне.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з’ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв’язку з чим підстав для його скасування не існує.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів – залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 березня 2015 р. – залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена 27.07.2015 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим