Справа № 2-а-560/11
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-560/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2011 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Ємчук В.Е.

при секретарі Орос С.Ю.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до старшого інспектора ВДАІ м. Яремче старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до старшого інспектора ВДАІ м. Яремче старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої вимоги обґрунтував тим, що що співробітником ВДАІ м. Яремче старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 було винесено відносно нього постанову ніби-то за перевищення швидкості руху. Вважає, що постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав. У постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні докази належності виміряної швидкості саме його автомобіля. Фактично йому співробітником ДАІ, що виніс постанову, було продемонстровано тільки показання швидкості якогось автомобіля. Встановити та довести, що вимірювалася швидкість саме його автомобіля, неможливо, а за таких умов різниця у кілька секунд може означати, що насправді виміряно швидкість автомобіля, який рухався у кількох десятках метрах від його автомобіля. Як ним було пояснено інспектору, він рухався зі швидкістю 65 км/год при допустимій швидкості руху 80 км/год. Коли він вказав на це інспектору, то той на це погодився, сказавши при цьому, що він не буде складати протокол та виносити постанову, однак 11.06.2011 року на його адресу надійшов лист з постановою, що змусило його звернутися до суду з даним адміністративним позовом. Окрім того відповідач не надав йому документів на підтвердження своєчасного проходження перевірки та державної метрологічної атестації вимірювального приладу "Беркут". Співробітник ДАІ під час вимірювання швидкості руху його автомобіля, тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух на зустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, збільшується. Також зазначає, що жодного розгляду справи не було, складання неправдивого протоколу - не тільки порушує його права, передбачені ст.268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 3 КУпАП. Враховуючи вище викладене, вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необгрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Оскільки про існування оскаржуваної постанови він дізнався з отриманого поштового листа 11 червня 2011 року, а тому вважає що строк для звернення до суду пропустив з поважних причин. На підставі викладеного просив поновити строк для звернення до суду, скасувати постанову серії АТ № 220838 від 05.06.2011 року, про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач - старший інспектор ВДАІ м. Яремче старший лейтенант міліції ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин у судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив, заперечень суду не надав, тому на підставі ч.4 ст.128 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази суд приходить до наступного висновку.

З частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що до адміністративної відповідальності притягається водій, у тому числі за перевищення швидкості руху.

Як вбачається з постанови серії АТ № 220838 від 05.06.2011 року, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП, за те, що він 05.06.2011 року о 16:56 год. в с. Яблуниця керуючи т/з мітсубіші, державний номер НОМЕР_1, перевищив швидкість руху на 25 км/год та рухався зі швидкістю 85 км/год, згідно приладу для вимірювання швидкості руху "Беркут 0510090"

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам позивач, заперечив факт порушення правил дорожнього руху, оскільки працівник ДАІ всебічно, повно та об"єктивно не з"ясував обставин справи.

Також, позивач ставить питання про поновлення строку позовної давності, посилаючись на те, що такий пропустив з поважних причин.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що клопотання ОСОБА_2 щодо поновлення строку для звернення до суду підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, якщо суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захисту. Аналогічні вимоги фактично містить і ст. 99 КАС України.

Як встановлено судом, адміністративне стягнення на позивача було накладено за його відсутності. Відповідно до чинного законодавства, строк позовної давності слід рахувати з моменту, коли особа дізналася про порушення своїх прав.

Як досліджено в процесі судового розгляду, про накладення на нього адміністративного стягнення постановою органів ДАІ, позивачу стало відомо лише 11 червня 2011 року з отриманого ним поштового листа від 11 червня 2011 року.

Внаслідок цих обставин, враховуючи те, що адміністративне стягнення на позивача накладене без його участі в процесі розгляду справи, позивачу обставини про притягнення його до адміністративної відповідальності стало відомо лише 11 червня 2011 року, суд вважає, що саме з цього періоду слід рахувати строк позовної давності.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла цю постанову вимоги закону не враховані.

При цьому пунктом 1.6 Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009 року Про організацію роботи підрозділів ДАІ вказано на необхідність виключення випадків складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР України (фото, -відеоматеріалів, показів свідків тощо). Жодного з цих доказів при розгляді адміністративної справи відносно позивача не має.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідач не надав суду заперечень, жодних доказів, які б спростовували пояснення позивача, не подав до суду всі наявні у них документи та матеріали, що підтверджують вчинення позивачем ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому встановити в суді правомірність прийнятого відповідачем рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення неможливо, суд вважає, що постанова серії АТ № 220838 від 05.06.2011 року, про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню.

На підставі ст. 94 КАС України, судові витрати по даній справі слід віднести за рахунок Держави.

На підставі наведеного, керуючись статтями 9, 11, 12, 17, 70, 71, 94, 128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на оскарження постанови.

Адміністративний позов ОСОБА_2, задовольнити.

Скасувати постанову серії АТ № 220838 від 05.06.2011 року, винесену старшим інспектором ВДАІ м. Яремче старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Судові витрати віднести за рахунок Держави.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е.