Справа № 13190/12/2070
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2015 р. № 2а-13190/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді : Сагайдака В.В.,

при секретарі судового засідання - Абояна І.І.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Шляхти В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Красноградської міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області Державної податкової служби щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 р. по 30.06.2012 р., оформленої актом від 07.11.2012 року № 627/17/217300898; скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2012 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, щодо сплати фізичними особами за результатами річного декларування, з яких за основним платежем в розмірі 457353,50 (чотириста п'ятдесят сім триста п'ятдесят три грн. 50 коп.) грн.; скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2012 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 906453.50 грн. (дев'ятсот шість тисяч чотириста п'ятдесят три грн. 50 коп.), з яких за основним платежем - 725 162,80 грн. (сімсот двадцять п'ять тисяч сто шістдесят дві грн. 80 коп.), за штрафними санкціями 181 290,70 грн. (сто вісімдесят одна тисяча двісті дев'яносто грн. 70 коп.).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2013 року позовні вимоги було задоволено в частині скасування спірних податкових повідомлень - рішень, в решті позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2013 року постанову суду першої інстанції було залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 25.02.2015 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2013 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2013 року було скасовано в частині скасування податкових повідомлень - рішень від 21.11.2012 року № та №, в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, справа розглядається в частині позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень - рішень.

Судом зроблено заміну відповідача - Красноградську міжрайонну державну податкову інспекцію Харківської області Державної податкової служби, належним правонаступником - Красноградською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Харківській області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що висновок контролюючого про факт перевищення граничної суми і необхідності подальшого обрахунку доходу на загальній системі за 2009, 2010, 2011 р. є безпідставним, оскільки обсяг його виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2009 рік не перевищував 500000 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, наполягаючи на тому, що позивач є платником єдиного податку і обсяг його виручки не перевищував 500000 грн.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначив, що спірні податкові повідомлення - рішення є законними та обґрунтованими.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Сахновщинською районною державною адміністрацією Харківської області 29.02.2000 року проведена державна реєстрація фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, який перебуває на податковому обліку у відповідача (т.1 а.с. 16).

У перевіряємому періоді ФОП ОСОБА_3 перебував на спрощеній системі оподаткування (єдиний податок) (а.с.88-89).

Відповідно до наказу Красноградської МДПІ Харківської області ДПС від 18.10.2012 року № 513 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 року по 30.06.2012 року. Результати перевірки викладені в акті №627/17/217300898 від 07.11.2012 року (т.1 а.с. 50-66 ).

Перевіркою було встановлено порушення позивачем п.1 ст.1, ст.5 Указу Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва», ст.ст. 3,4,7,8,9 Закону України «Про податок на доходи фізичних осіб» ст.ст. 3,4,6,9 ЗУ "Про податок на додану вартість", ст.ст. 163, 164, 167, 168, 177 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки податковим органом було винесено податкові повідомлення - рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 457353,5 грн. та № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 906453,50 грн. (т.1а.с. 17-18).

Фактичною підставою для прийняття спірних податкових повідомлень - рішень став висновок відповідача щодо перевищення ФОП ОСОБА_3, який знаходився на спрощеній системі оподаткування, виручки від реалізації продукції в розмірі понад 500000 грн. у 2009 році.

Досліджуючи правомірність і обґрунтованість висновку щодо перевищення доходу в розмірі понад 500000 грн., судом встановлено наступне.

В акті перевірки №627/17/217300898 від 07.11.2012 року (аркуш 6-7) орган ДПІ не робить посилань на банківські документи, або інші документи, які б підтверджували факт отримання коштів в розмірі понад 500000 грн. У пункті 1.9 акту (аркуш 5) перевіряючими зазначено, що виписки банку не надавались, та відповідно не досліджувались. У пункті 1.14 акту перевіряючими зазначено, що зустрічні звірки по контрагентам ФОП не проводились.

На аркуші 9 акту перевіряючими зазначено, що за даними обліку доходів і витрат, декларації про доходи за 2009 рік, акту від 09.12.2009 року про розподіл сільськогосподарської продукції, договору про сумісну діяльність від 10.01.2004 року встановлено, що сума валового доходу за 2009 рік становила 937056,6 грн. Далі перевіряючі зазначили, що в договорі не зазначено про розподіл продукції переробки. На підставі цього перевіряючими зроблено висновок про перевищення доходу в розмірі понад 500000 грн.

Судом встановлено, що між позивачем та ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6 було укладено договір про сумісну діяльність б/н від 10.01.2004 року з додатковою угодою від 18.02.2006 року (т.2 а.с. 2-4). Між вказаними учасниками 03.01.2007 року була укладена угода про право діяти та вести господарську діяльність від імені та в інтересах учасників договору про сумісну діяльність б/н від 10.01.2004 року, з третіми особами без довіреності (а.с. 5 том 2).

Вирощену у 2009 - 2011 роках учасниками вказаного договору продукцію, а саме цукровий буряк, було здано на переробку ТОВ "Цукрове".

Матеріали справи містять довідку від 17.01.2013 р. № 14/1 та № 14/2, копії акту виконаних робіт до договору №248 від 22.09.2011 р. та акту виконаних робіт до договору №249 від 22.09.2011 р. між ТОВ "Цукрове" та ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3, акти розподілу вирощеної сільськогосподарської продукції та продукції її переробки №б/н від 10.12.2009 року, №б/н від 12.12.2010 року, №б/н від 09.12.2011 року (а.с. 6-8 том 2), з яких вбачається, що в 2009-2011 роках вирощену сільськогосподарську продукцію та продукцію її переробки було розподілено між учасниками зазначеного договору про сумісну діяльність в рівних долях. Позивач лише у 2010-2011 роках здавав на переробку частину цукрового буряка, вирощеного спільно учасниками договору про сумісну діяльність б/н від 10.04.2004 року, а отримані ним від цукрового заводу цукор, меляса та жом були розподілені між учасниками зазначеного договору - ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, в рівних долях. У 2009 р. ОСОБА_3 не здавав на переробку цукровий буряк та не отримував від цукрового заводу цукру, мелясу та жом.

З даних документів не можливо встановити та довести факт отримання позивачем виручки понад 500000 грн.

Згідно зі ст. 4 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (був чинним на момент виникнення спірних відносин), суб'єкт малого підприємництва - фізична особа, зобов'язаний вести книгу обліку доходів та витрат, форма якої та порядок її ведення встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

Порядок ведення книги обліку доходів і витрат унормовано постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1269 ( надалі - Порядок).

Так п.1 Порядку ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що книга обліку доходів і витрат ведеться суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), а також особами, які мають пільговий торговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством.

З наданої суду копії книги обліку доходів і витрат (т.2 а.с. 9-34), вбачається, що за 2009 р. позивач отримав валовий дохід (обсяг виручки) в сумі 496 176,00 грн., за 2010 р. отримав валовий дохід (обсяг виручки) в сумі - 364419,00 грн., за 2011 р. отримав валовий дохід (обсяг виручки) в сумі - 666624,49 грн. Вказане також підтверджується звітами ФОП ОСОБА_3 за 2009 - 2011 р.р., копії яких приєднані до матеріалів справи, з яких вбачається, що обсяг виручки від реалізації товарів за звітний квартал становить 496176,00 грн. у 2009 році, 364419,00 грн. у 2010 році, 666624,49 грн. у 2011 році.

Дані про дохід позивачем задекларовано в податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2009 р. №8963 від 06.01.2010 р., за 2010 р. №9543 від 05.01.2011 р., за 2011 р. №8611 від 05.01.2012 р.

Дані висновки зокрема підтверджені інформацією щодо суми доходів за кожний день за 2009-2011 р.р. та банківськими виписками (а.с. 105-245 том 1).

Указом Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (був чинний на момент спірних правовідносин), було запроваджено спрощену систему оподаткування, особливістю якого є те, що обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Згідно з положеннями частини 4 статті 1 Указу, під виручкою розуміють суму, фактично отриману суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Отже, розподіл продукції між учасниками договору про спільну діяльність не є виручкою позивача в розумінні статті 1 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва ". Виручкою вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Таким чином, підставою для висновку, що обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік перевищує 500 тис. гривень, відповідно частини 4 статті 1 Указу, можуть слугувати лише певні, конкретні докази, які підтверджують фактично отриману суб'єктом підприємницької діяльності суму коштів на розрахунковий рахунок, або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Наявність або відсутність договорів щодо сумісної діяльності, їх правовий зміст, на думку суду, не можуть слугувати доказом отримання грошових коштів. Така правова позиція узгоджується з Ухвалою Вищого адміністративного суду від 25.02.2015 року по даній справі, де зазначено, що суди попередніх інстанцій помилково вдались до оцінки положень цивільного законодавства, правової природи та змісту укладеного позивачем договору про спільну діяльність, натомість аналіз вимог вищезазначених положень податкового законодавства здійснений не був.

З метою з'ясування обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, судом було призначено економічну експертизу з наступними питаннями:

1. Чи підтверджуються документально висновки Акту позапланової виїзної документальної перевірки № 627/17/217300898 від 07.11.2012 року «Про результати позапланової виїзної перевірки ФО-П ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2009 р. по 30.06.2012 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 р. по 30.06.2012 р.

2. Чи підтверджується факт отримання ФО-П ОСОБА_3 виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) в обсязі понад 500 тис. грн., і якщо так то в якій сумі, в якому календарному періоді, за 2009-2011 роки, відповідно до вимог ухвали Вищого адміністративного суду від 25.02.2015 року.

Висновки з першого питання: В обсязі наданих на дослідження документів, висновки Акту позапланової виїзної документальної перевірки №627/17/217300898 від 07.11.2012 року в частині встановлення: 1) донарахування податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, внаслідок порушення абз.2 ст.1 Указу президента №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 наданими на дослідження документами не підтверджуються; 2) заниження податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в періоді, що перевірявся, у сумі 906453,50 грн., з яких за основним платежем 725162,80 грн., за штрафними санкціями 181290,70 грн., внаслідок порушення ст.3,4,6,9 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР «Про податок на додану вартість» наданими на дослідження документами не підтверджуються.

Висновки з другого питання: Отримання ФОП ОСОБА_3 виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) в обсязі понад 500 тис. грн. в 2009 - 2010 році з врахуванням вимог Вищого адміністративного суду від 25.02.2015 року, наданими на дослідження документами не підтверджується. За 2011 рік ФОП ОСОБА_3 звітував про перевищення граничної суми доходу для платників єдиного податку (500000,00 грн.) суму 166625,00 грн. оподатковуваний дохід з якої склав 9317,00 грн. Сума податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1584,00 грн. була сплачена що підтверджується платіжним дорученням №164 від 10.01.2012 року, копія якого приєднана до матеріалів справи.

Таким чином, економічною експертизою встановлено безпідставність висновків податкового органу, що обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік перевищує 500 тис. гривень. Крім того зазначено, що чинним законодавством не встановлено порядок ведення бухгалтерського обліку суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами.

Щодо решти спірного періоду слід звернути увагу, що позивач звітував до контролюючого органу про перевищення граничної суми доходу для платників єдиного податку за 2011 рік на суму 166625,00 грн.

Так ним було надано 10.01.2012 року вх. № 191, податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2011 рік з розрахунком податкових зобов'язань. Сума податку на доходи фізичних осіб була сплачена позивачем, що підтверджується платіжним дорученням №164 від 10.01.2012 року.

Отже, в 2011 році позивач перевищив обсяг виручки 500 тис. гривень, про що повідомив податковий орган та сплатив податок.

За таких обставин, ФОП ОСОБА_3 не зобов'язаний був переходити на загальну систему оподаткування у перевіряємому періоді 2009 року, що пов'язано з дотриманням гранично допустимого обсягу виручки за рік (не більше 500 тис. грн.).

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач при розгляді справи не довів факт обґрунтованості прийнятих податкових повідомлень - рішень. Суд вважає, що вимоги позивача щодо скасування податкових повідомлень-рішень № , № від 21.11.2012 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. 94, ст. 158-163, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області № від 21.11.2012 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, щодо сплати фізичними особами за результатами річного декларування, з яких за основним платежем в розмірі 457353,50 грн. (чотириста п'ятдесят сім триста п'ятдесят три грн. 50 коп.), яке винесено відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_3.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області № від 21.11.2012 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 906453.50 грн. (дев'ятсот шість тисяч чотириста п'ятдесят три грн. 50 коп.), з яких за основним платежем - 725 162,80 грн. (сімсот двадцять п'ять тисяч сто шістдесят дві грн. 80 коп.), за штрафними санкціями 181 290,70 грн. (сто вісімдесят одна тисяча двісті дев'яносто грн. 70 коп.), яке винесено відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_3.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 05.08.2015 року.

Суддя В.В.Сагайдак