Справа № 820/5891/15
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

31 липня 2015 р. № 820/5891/15

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Лук'яненко М.О., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа: Харківська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерство юстиції України, Західна об'єднана державна податкова інспекція ГУ Міндоходів у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням збільшення позовних вимог, просить суд: зобов'язати Жовтневий відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції зняти арешт з усього нерухомого майна, накладений на підставі постанови від 02.12.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження № 30166762; зобов'язати Жовтневий відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції зняти арешт з усіх грошових коштів, що містяться на рахунках ПАТ "Кредитпромбанк", ВАТ "Кредобанк", ПАТ "Креді ОСОБА_2", АТ "Індекс - Банк", ПАТ "Себбанк", АБ "Факторіал-Банк" накладений на підставі постанови від 18.02.2013 року про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження № 30166762.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції безпідставно не знімає арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 накладеного на підставі постанови від 02.12.2011 року, а відтак своїми діями порушує охоронювані законом права та інтереси позивача.

Представник позивача у судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Третя особа, Харківська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерство юстиції України в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутністю не надавала.

Представник третьої особи, Західної об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області у судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон).

Відповідно до статті 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно статті 2 Закону, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Приписами статті 8 Закону встановлено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав.

Згідно з п. 5 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

13.09.2011 року Харківським окружним адміністративним судом у справі №2а-6385/11/2070 прийнято постанову, якою стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України заборгованість в розмірі 1386480.40 грн., про що 13.09.2011 року видано виконавчий лист (а.с. 46).

Судом, з матеріалів виконавчого провадження ВП№30166762 встановлено, що державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції постановою від 02.12.2011 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду №2а-6385/11/2070 від 26.10.2011 року (а.с. 35).

Відповідачем 02.12.2011 року постановою ВП№30166762 накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження, на підставі положень статті 57 Закону України "Про виконавче провадження", що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна від 10.02.2015 року із номером обтяження - 11920169 (а.с. 39-40).

Постановою ВП№30166762 від 18.02.2013 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції накладено арешт коштів боржника на коштів, що містяться на рахунках ПАТ "Кредитпромбанк", ВАТ "Кредобанк", ПАТ "Креді ОСОБА_2", АТ "Індекс - Банк", ПАТ "Себбанк", АБ "Факторіал-Банк" (а.с. 41).

Постановою ВП№30166762 від 30.08.2013 року державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС Харківського міського управління юстиції повернуто стягувачу - ДПІ - виконавчий лист №2а-6385/11/2070, виданий 26.10.2011 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України заборгованість в розмірі 1386480,40 грн. (а.с.45)

Крім того, Начальником Західної об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Харківській області 19.02.2014 року прийнято рішення №27-11 про списання безнадійного податкового боргу (а.с. 76).

17.02.2015 року Західною об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Харківській області складено акт №6381-20, яким заборгованість фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1) в розмірі 1386480.40 грн. визнано безнадійним та списано (а.с. 6).

15.05.2015 року позивач звернувся до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції із заявою, в якій просив прийняти постанову про зняття арешту, який накладено постановою від 02.12.2011 року.

27.05.2015 року листом №5898 Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції повідомив про відмову у задоволенні вимоги про зняття арешту з тих підстав, що списання заборгованості та повернення виконавчого документа стягувачеві не є достатньою підставою для припинення чинності накладених обтяжень (а.с. 8).

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

З урахуванням викладеного вище, враховуючи, що виконавчий лист №2а-6385/11/2070, виданий 26.10.2011 року Харківським окружним адміністративним судом, повернутий без виконання стягувачу, а заборгованість за цим виконавчим листом списана стягувачем, як безнадійна, суд дійшов висновку про необхідність зняти арешт з рахунків та нерухомого майна позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1, 2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163, 186, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа: Харківська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерство юстиції України, Західна об'єднана державна податкова інспекція ГУ Міндоходів у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Зобов'язати Жовтневий відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції зняти арешт з усього нерухомого майна, накладений на підставі постанови від 02.12.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження в рамках виконавчого провадження № 30166762.

Зобов'язати Жовтневий відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції зняти арешт з усіх грошових коштів, що містяться на рахунках ПАТ "Кредитпромбанк", ВАТ "Кредобанк", ПАТ "Креді ОСОБА_2", АТ "Індекс - Банк", ПАТ "Себбанк", АБ "Факторіал-Банк" накладений на підставі постанови від 18.02.2013 року про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження № 30166762.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Суддя М.О. Лук'яненко