Справа № 2-а-457/10
Суддя: Синиця Л. П.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 2-а-457/10
провадження № -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2010 рокум. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л.П. розглянувши, в скорочено провадженні, позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі Черкаської області про визнання дії Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі у відмові в перерахунку, виплаті недоплачених сум пенсії та подальшому забезпеченні виплати державної пенсії з розрахунку шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду здоровю з розрахунку 50% мінімальної пенсії, встановленої Державним бюджетом України, на день виплати, починаючи з 10.06.2010 року, не правочинними; зобовязання провести перерахунок і виплату державної пенсії з розрахунку шести мінімальних пенсій за віком, установлених Державним бюджетом України, на день виплати, починаючи з 10.06.2010 року по час зміни обставин; зобовязання провести перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду здоровю, із розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком, установлених Державним бюджетом України, на день виплати, починаючи з 10.06.2010 року по час зміни обставин; зобовязання провести виплату заборгованості, з 10.06.2010 року по день вступу в силу рішення суду, -

встановив :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі Черкаської області про визнання дії Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі у відмові в перерахунку, виплаті недоплачених сум пенсії та подальшому забезпеченні виплати державної пенсії з розрахунку шести мінімальних пенсій повіку та додаткової пенсії за шкоду здоровю з розрахунку 50% мінімальної пенсії, встановленої Державним бюджетом України, на день виплати, починаючи з 17.11.2005року, не правочинними; зобовязання провести перерахунок і виплату державної пенсії з розрахунку шести мінімальних пенсій по віку, установлених Державним бюджетом України, на день виплати, починаючи з 17.11.2005 року по час зміни обставин; зобовязання провести перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду здоровю, із розрахунку 50% мінімальної пенсії повіку, установлених Державним бюджетом України, на день виплати, починаючи з 17.11.2005 року по час зміни обставин; зобовязання провести виплату заборгованості, з 17.11.2005 року по день вступу в силу рішення суду.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона являється потерпілою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 17 листопада 2005 року їй встановлено 3 групу інвалідності в звязку з катастрофою на ЧАЕС (безстроково). 15 листопада 2010 року звернулася до Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі із заявою про перерахування належного їй пенсійного забезпечення, бо виплачується пенсія, яка не відповідає вимогам ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та нараховується на основі підзаконних актів : Постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008р., Постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» №654 від 16.07.2008р.. 29 листопада 2010 року від Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі позивачеві надійшло повідомлення за №4613/03 про те, що державне пенсійне забезпечення нараховується їй у відповідності до діючого законодавства та Конституції України, а тому претензії щодо неправомірності нарахування пенсійного забезпечення являються не обґрунтованими.

Не погоджуючись з цим, звернулася до суду за захистом своїх прав, що є порушеними, так право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Пунктом 2 частини 1 статті 8 зазначеного Закону була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» або була призначена пенсія за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію з інших джерел. Право вибору пенсійних виплат передбачено статтею 10 наведеного Закону, і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсій: за віком, по інвалідності, у звязку із втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 62 Закону України (796-12), уповноважено Кабінет Міністрів України приймати виключно розяснення порядку застосування Закону, а не визначати сам порядок. Під застосуванням розуміється механізм здійснення передбачених даною статтею сум виплат. Таким чином, на Кабінет Міністрів України покладена функція розяснення порядку застосування цього закону, а не встановлення нових розмірів основної та додаткової пенсії даній категорії осіб.

Чинною є постанова КМУ №523 від 30.05.1997 року «Про затвердження нового порядку нарахування пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання» щодо позивача інваліда третьої групи в звязку з катастрофою на ЧАЕС, пенсія не може бути нижчою за шість мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду здоровю не може бути нижчою за 50% мінімальної пенсії за віком, для непрацездатних громадян, установлених Державним бюджетом України на відповідний рік, згідно з ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Мінімальний розмір пенсії за віком установлюється лише Законами України та є виключно обовязковим для всіх державних органів влади, органів місцевого самоврядування.

Із відмови (за вихідним № 4613/03 від 25 листопада 2010 року), у перерахунку та виплаті недоплачених сум пенсійних виплат, починаючи з 17.11.2005 року, що була отримана 29 листопада 2010року, вона дізналася, що відповідач порушив вимоги п. 3 ст. 268 ЦК України, ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не забезпечив виконання ч. 3 ст. 268 ЦК України. Частина 1 ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», передбачає право, позивача, на справедливий суд та повагу до інших прав та свобод, Гарантованих Конституцією і Законами України, а також міжнародними договорами ратифікованими ВРУ, ст. 3 передбачено право на допустимість правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією та Законами України.

Стаття 99 КАС України передбачає подання адміністративного позову в межах строку звернення до адміністративного суду, таким чином питання вирішення перерахунку та забезпечення проведення виплат позивачу недоплачених сум Державної та додаткової пенсій, з вини органу, який недорахував та не виплатив їх позивачу не може бути обмежене строком давності. Вважає, що їй має бути враховано ч. 4 ст.183-2, яка передбачає стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях субєкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений КАС України строк оскарження.

Відповідно до п. 3 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом. Іншим пошкодженням здоровя або смертю. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобовязується відшкодувати її за пошкодження здоровя або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, втрату годувальника, якщо його смерть повязана з Чорнобильською катастрофою, матеріальні витрати, що їх зазнали громадяни та їх сімї у звязку з Чорнобильською катастрофою відповідно до цього закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»суми пенсії не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, що у свою чергу нівелює думку про застосування позовних строків щодо спірних правовідносин.

Вважає, що перерахунок та забезпечення виплати недорахованих сум її пенсії повинен бути проведений із моменту встановлення інвалідності в звязку з катастрофою на ЧАЕС, тобто з 17.11.2005 року та в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, що зазначена в ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням розміру прожиткового мінімуму, установленого державою на день виплати, починаючи з 17.11.2005 року.

Законом уповноважено Кабінет Міністрів України приймати виключно розяснення порядку застосування Закону, а не визначати сам порядок. Під застосуванням розуміється механізм здійснення передбачених даною статтею сум виплат. На Кабінет Міністрів України статтею 62 покладення функція розяснення порядку застосування цього закону, а не встановлення нових розмірів основної та додаткової пенсії даній категорії осіб.

Статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції закону від 6 червня 1996 року) встановлено конкретний розмір основної та додаткової пенсії, які призначаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а статтею 62 даного Закону встановлено, що розяснення порядку застосування цього Закону провадиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднеcеним до 1-ї категорії. Перерахунок пенсії здійснюється із дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Положенням ч. 3 т. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті. Жодним чином не можна прийняти до уваги посилання відповідача на частину пяту ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва, чи захворювання, і пенсії у звязку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, у такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Вважає, що Кабінет Міністрів України встановлює зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, у тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальної пенсії за віком, виходячи із чого, Постанова Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530, на яку посилається відповідач, не може відмінити чи обмежити ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян». (Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва №2/385 (№385805-09) від 15.06.2009 року, Постанова Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 втратила чинність).

Підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється із дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 т. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком установлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Таким чином, мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового діючого розміру прожиткового мінімуму.

Правовідносини, що виникають у процесі реалізації права на отримання відповідного розміру пенсії особам, які є постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи, засновані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на недосконалість певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

У оглядовому листі Вищого адміністративного суду України за № 1406/100/13-08, від 14.08.2008 року «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення (за результатами справ, розглянутих вищим Адміністративним судом України в касаційному порядку)», п.9 присвячений саме питанню визначення розміру пенсій учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, застосуванню підлягають ч. 1 т. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У цьому пункті зазначено: відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Згідно з ч. 4 ст. 54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. За таких обставин Вищий адміністративний суд України визнав правильними та такими, що відповідають Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», висновки суддів попередніх інстанцій про те, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Також в цьому пункті зазначено, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. З огляду на викладене Вищий адміністративний суд України підтримав висновки суддів попередніх інстанцій щодо не взяття до уваги положень ч. 3 ст. 28 Про загальнообовязкове пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим ч.1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Верховний Суд України, при розгляді справ про перерахунок державної та додаткової пенсій, виплата яких передбачена статтями 50, 54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у свої постановах зазначає: відповідно до ч. 4 ст. 54 цього закону (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у звязку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком. Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону, особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду,, заподіяна здоровю, зокрема інвалідам 3 групи у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст. 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю, незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

ОСОБА_2 Верховного Суду України ОСОБА_2 Суддів України постановою від 03.04.2009 року №7 «Про стан здійснення судочинства адміністративними судами» звернула увагу адміністративних судів на застосування практики Верховного суду України у справах щодо обчислення та перерахунку пенсій державних службовців, а також пенсій, виплату яких передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пільги, компенсації, гарантії, є видом соціальної допомоги й необхідною складовою конституційного права на достатній рівень, таким чином, звуження змісту та обсягу права наданого Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є безпідставним. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Управління пенсійного фонду в Городищенському районі, використовуючи стан інвалідності позивача та періодичні зміни підзаконних актів які вступають у пряму суперечливість із чинним законодавством та Конституцією України , а також зміни в судочинстві, протягом тривалого часу проводить систему порушення конституційних прав позивача на отримання ним належної йому пенсії, фактично позбавивши права на належні пенсійні виплати.

Поскільки група інвалідності позивачеві призначена довічно, ст. ст. 22, 46, 55, 56 Конституції України передбачає унеможливлення зменшення чи відміну пільг та компенсацій, відповідно до чого становище позивача, після набрання чинності судового рішення, не може стати гіршим, ніж було до цього. Управлінням пенсійного Фонду в Городищенському районі, порушено право позивача на подальше отримання державної пенсії з розрахунку шести мінімальних пенсій по віку й додаткової пенсії за шкоду здоровю з розрахунку 50 % мінімальної пенсії по віку, установленої Державним бюджетом України на день виплати.

Частина 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що суми пенсії, не одержані з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом.

Згідно з п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць. Суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 ч. 1 цієї статті. Вважає, що має право на негайне виконання постанови суду, щодо стягнення із відповідача, несвоєчасно виплачених йому сум пенсій.

Просить, розглянути позов в порядку скороченого провадження, без її участі.

За ухвалою судді Городищенського районного суду Черкаської області від 13.12.2010р., позовні вимоги ОСОБА_1, позивача по справі, за період часу з 17.11.2005 року по 09.06.2010 року, включно, залишені без розгляду, застосовано строки позовної давності, що передбачені ч.2 ст. 99 КАС України. По інший частині позовних вимог, прийнято ухвалу про відкриття скороченого провадження.

24.12.2010 року вищенаведені ухвали отримані позивачем (повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення за №345), ухвала щодо залишення без розгляду позовних вимог за період часу з 17.11.2005 року по 09.06.2010 року, включно, не оскаржена в апеляційному порядку, тобто є такою, що набрала законної сили.

Відповідач Управління пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, після отримання копії позовної заяви та ухвал, не оскаржуючи ухвалу про залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1, позивача по справі, за період часу з 17.11.2005 року по 09.06.2010 року, включно, надіслав заперечення на позов, де вказав, що ОСОБА_1, позивач по справ, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Городищенському районі та отримує пенсію по 3 групі інвалідності, отриманої від захворюваності, повязаної із аварією на ЧАЕС. Згідно із ст. 54 вищевказаного закону, пенсія по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, повязаного з Чорнобильською катастрофою, для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідів 3 групи, не може бути нижче ніж 6 мінімальних пенсій за віком. Крім того, згідно зі ст. 50 даного Закону додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, інвалідам 3 групи призначується у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Визначення мінімального розміру пенсії за віком надане в ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Частиною 1 цієї статті передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків - 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому, ч. 3 цієї статті встановлено, що визначений таким чином мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для обчислення розмірів пенсій, призначених за цим Законом.

Для узгодження цього питання Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме: для інвалідів 3 групи, постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС у 1986 році, розмір пенсії не може бути нижчим ніж 180% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а додаткову пенсію встановлено в розмірі 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (пункт 28 розділ 2).

Після винесення рішення Конституційного Суду від 22.05.2008 року про визнання не конституційним пункту 28 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прийняті постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року № 530 та «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року № 654.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду. Частина 2 вищезазначеної статті встановлюється шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, який, якщо, не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позивачем було пропущено строки звернення до суду по адміністративній справі. На підставі наведеного УПФ в Городищенському районі вважає, що діє правомірно та в межах чинного законодавства.

Суддя опрацювавши та вивчивши матеріали позовної заяви, заперечення, при вирішенні спору, з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними актами, вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення в силу слідуючого.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. за №796-ХІІ, передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюється у вигляді: а)державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 даного Закону, наведено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено звязок із Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим шести мінімальних пенсій за віком.

За правилами ст. 50 ЗУ №796-ХІІ від 28.02.1991р., особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, по третій групі інвалідності у розмірах 50% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ, встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено, чинною, Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997р. №523, і дані положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статті 54 Закону України №796-ХІІ від 28.02.1991р.. А в пункт 2 Кабінету Міністрів України від 03.01.2002р. № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», де зазначено розмір 19грн. 91коп., розмір суми, з якої проводиться розрахунок пенсій, установлено всупереч положенням зазначеної статті Закону, причому ця сума не відповідає розмірам мінімальної пенсії за віком.

При визначені розрахунку державної пенсії, передбаченої ЗУ №796-ХІІ від 28.02.1991р., застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімум для осіб, котрі втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визнається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення ч.3 ст. 28 ЗУ № 1058-ІУ від 09 липня 2003 року, не є перешкодою для застосування мінімальної пенсії за віком для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 ст. 28 Закону України ««Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058- ІV.

Згідно до вимог Конституції України (ч.2 ст.19), органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи мають право вчиняти дії та приймати рішення виключно в межах наданих їм повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_2 України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Пенсійний Фонд України діє на підставі положення «Про Пенсійний Фонд України», затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002р. за №121/2001, і є центральним органом виконавчої влади, на яке покладено обовязок щодо : призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування виплат пенсій, та здійснює свої повноваження на підставі п.15 вказаного положення через створенні в установленому порядку його територіальні управління, по ефективному використанню коштів Пенсійного Фонду України. Згідно з п.п. 7 п.2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. за №8-2, управління відповідно до покладених на них завдань, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства. Пункт 4.2 вищенаведеного Положення, передбачено, що Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банках (у тому числі валютні), печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Як встановлено та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, з 17.11.2005р. встановлена третя група інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, отриманого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При загальному стажі роботи 11 років 2 місяця 12 днів. позивач одержує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. за №796-ХІІ, у розмірі відшкодування фактичних збитків, станом на 01.11.2010р., її розмір пенсії становить 723,00 грн., з них: 600,00грн. основний розмір пенсії; 108,45грн. додаткова пенсія потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідам ІІІ групи; 14,55грн. державна адресна допомога.

Пенсія по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, внаслідок Чорнобильської катастрофи, для потерпілих внаслідок аварії на ЧАЕС, інвалідів ІІІ групи, нараховується відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», що вніс зміни до статті 54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і у позивача становить 600,00грн..

В своїй роботі, Управління пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, щодо призначення пенсії за ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуються Постановами Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008р. № 530 та «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008р. № 654.

Відповідно до Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009р. № 1646-УІ (у редакції, чинній на час виникнення даних правовідносин), стаття 1, встановлює прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність, на одну особу на місяць у розмірі з 01 липня 2010р. 709,00грн., з 01 жовтня 2010 року 723,00грн., з 01 грудня 2010 року 734,00грн..

З огляду на вищевикладене, відповідач, здійснивши позивачу нарахування та виплату пенсії по третій групі інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був діяти, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, тобто за нормами ЗУ №796-ХІІ від 28.02.1991р., ЗУ № 1058-ІУ від 09.07.2003р., ЗУ № 1646-УІ від 20.10.2009р., а не за положеннями постанов Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002р., № 530 від 28.05.2008р., № 654 від 16.07.2008р., і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення цього, відповідач таких нарахувань не проводив, допустивши звуження конституційних прав позивача, що є неправомірно.

Суддя вважає, що позов в частині визнання дії Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області у відмові в перерахунку, виплаті недоплачених сум пенсії, не правочинними, підлягає до задоволення, бо як встановлено, позивач 16.11.2010р. з відповідною заявою зверталася до Управління пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, і їй згідно листа за №4613/03 від 25.11.2010 року, було відмовлено у здійсненні такого перерахунку, так як пенсія, що призначена позивачу виплачується у відповідності до чинного законодавства.

Що стосується позовної вимоги позивача про зобовязання Управління пенсійного фонду України в Городищенському районні Черкаської області в подальшому здійснювати виплату пенсії в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, то суддя, вважає, що в цій частині, слід, відмовити, бо дані правовідносини між сторонами ще не виникли, а суд наділений повноваженнями розглядати ті правовідносини, які настали. Як і не підлягає, до задоволення вимога про зобовязання провести виплату заборгованості з 09.06.2010 року по день вступу в силу рішення суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Конституцією України, Рішенням Конституційного Суду України від 11.10.2005р. (№8рп/2005); Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. за №796-ХІІ; ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ; Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997р. №523 «Про порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи»; Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009р. № 1646-УІ, Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. за № 8-2 та ст., ст. 6, 7, 8, 9, 10, ч.2 ст. 11, ст. 11, 12, 17, 71, 159, 160, 161, 163, 185, 186, 183-2 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі Черкаської області про визнання дії Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі у відмові в перерахунку, виплаті недоплачених сум пенсії та подальшому забезпеченні виплати державної пенсії з розрахунку шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду здоровю з розрахунку 50% мінімальної пенсії, встановленої Державним бюджетом України, на день виплати, починаючи з 10.06.2010 року, не правочинними; зобовязання провести перерахунок і виплату державної пенсії з розрахунку шести мінімальних пенсій за віком, установлених Державним бюджетом України, на день виплати, починаючи з 10.06.2010 року по час зміни обставин; зобовязання провести перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду здоровю, із розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком, установлених Державним бюджетом України, на день виплати, починаючи з 09.06.2010 року по час зміни обставин; зобовязання провести виплату заборгованості, з 10.06.2010 року по день вступу в силу рішення суду - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в Городищенському районі Черкаської області у відмові в перерахунку, виплаті недоплачених ОСОБА_1 сум державної пенсії з розрахунку шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду здоровю з розрахунку 50% мінімальної пенсії, встановленої Державним бюджетом України, на день виплати, починаючи з 10.06.2010 року протиправними.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області провести перерахунок і виплату державної пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. за №796-ХІІ з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з розрахунку шести мінімальних пенсій за віком, установлених Державним бюджетом України, а також, додаткової пенсії за шкоду здоровю, із розрахунку 50% мінімальної пенсії за віком, на день виплати, починаючи з 10.06.2010 року по 30.12.2010 року, з урахуванням сум, виплачених в цей період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Городищенський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_3