Справа № 615/436/15-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 р.Справа № 615/436/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Валківського районного суду Харківської області від 05.06.2015р. по справі № 615/436/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Валківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Валківському районі Харківської, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії за ст. 50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов'язати відповідача провести перерахунок державної пенсії, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, згідно діючого законодавства, у відповідності до ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку не нижче восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для працездатних осіб в період з 23 липня 2011 року по 2-й групі інвалідності.

Постановою Валківського районного суду Харківської області від 05.06.15 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Валківському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 13 вересня 2014 року по 13 березня 2015 року відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Валківському районі Харківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 23 липня 2011 року по 13 вересня 2014 року залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є постраждалим від Чорнобильської катастрофи, внаслідок чого 08.08.2013 року його було визнано інвалідом 2-ої групи, що підтверджується довідкою МСЕК та має 1-у категорію, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 20.04.2004 року.

ОСОБА_1 звертався до Валківського районного суду Харківської області 22.06.2011 року з адміністративним позовом до суб'єкта владних повноважень ( Управління Пенсійного фонду в Валківському районі Харківської області) щодо захисту його порушених прав на отримання основної та додаткової пенсій відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що мали місце за період з 01.01.2006 року по 22.06.2011 року.

Постановою Валківського районного суду у справі № 2006/2-а-1857/2011 від 07.07.2011 року, яку частково було змінено постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2011 року, позов було задоволено та зобов'язано відповідача, за період з 22.12.2010 року по 22.07.2011 року, провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог ст. ст. 50,54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

13.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Валківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до суб'єкта владних повноважень ( Управління Пенсійного фонду в Валківському районі Харківської області) щодо захисту його порушених прав на отримання основної та додаткової пенсій відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що мали місце за період з 23 липня 2011 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за період з 13 вересня 2014 року по 13 березня 2015 року позивачу нараховується та виплачується пенсія у відповідності до чинного законодавства. Крім того, судом першої інстанції вимоги позивача за період з 23 липня 2011 р. по 13 вересня 2014 р. залишено без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом про перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідності до ст.49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В силу ч.3 ст.67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом , підвищується розмір пенсії передбачений ч.4ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю особам віднесених до категорії 1,2,3,4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, призначаються лише учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи.

Зазначеній категорії осіб згідно зі статтею 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за поданням районних державних адміністрацій Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС України, Радою міністрів Республіки Крим, державними адміністраціями областей, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями видаються посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Вказані посвідчення є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими згаданим Законом.

Відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", право на отримання державної пенсії мають лише особи, віднесені до категорії 1, які отримали інвалідність внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 20 цього Закону встановлений перелік пільг та компенсацій громадянам, які віднесені до категорії 1.

Таким чином, особам, віднесеним, згідно з Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до категорії 1, надано право на отримання державних пенсій, а також визначеного переліку пільг та компенсацій. Державна пенсія не відноситься до пільг чи компенсацій, а є заходом соціального захисту конкретних категорій осіб.

Відповідно до пункту 13 постанови Кабміну від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплачується в таких розмірах до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, особам, що належать до категорії 1:

- з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:

- інвалідам І групи 50%;інвалідам II групи 40%;інвалідам III групи 30%;

- для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: з 1 січня 2012 року: інвалідам І групи 30%; інвалідам II групи 20%; інвалідам III групи 15%;

- з 1 липня 2012 року: інвалідам І групи 36%; інвалідам II групи 24%;інвалідам III групи 18%.

Відповідно до Закону «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлені такі показники прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у 2013 році: з 1 січня 894 гривні, з 1 грудня 949 гривень.

У разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, органи, що виплачують пенсії, здійснюють перерахунок щомісячної додаткової пенсії з огляду на цей прожитковий мінімум.

Відповідно до п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення " № 112, 25.03.2014 року, внесено зміни у Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабміну від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» : щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до закону України "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, що належать до категорій 1, виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність:

особам, що належать до категорій 1:

- з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: інвалідам І групи - 474,5 грн.; інвалідам ІІ - 379,6 грн.; інвалідам ІІІ групи -284,70 грн.;

- для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв"язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: інвалідам І групи - 341,64 грн.; інвалідам ІІ - 227,76 грн.; інвалідам ІІІ групи -170,82 грн.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету.

Пунктом 2 статті 72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що, кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

В резолютивній частині рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3рп/2012 зазначено, що, Кабінет Міністрів регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України, при розгляді справ суди повинні керуватись принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно - правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Імперативна норма статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно з п. п. 20 та 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Згідно з частиною 20 Бюджетного кодексу України, за бюджетними програмами, здійснення заходів за якими потребує нормативно-правового визначення механізму використання бюджетних коштів, головні розпорядники коштів державного бюджету розробляють проекти порядків використання коштів державного бюджету та забезпечують їх затвердження у терміни, визначені Кабінетом Міністрів України. За рішенням Кабінету Міністрів України порядки використання коштів державного бюджету затверджуються Кабінетом Міністрів України або головним розпорядником коштів державного бюджету за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики.

У 2012 -2014 роках норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовувались у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів на 2012 - 2014 роки відповідно до законів про Державний бюджет України на відповідний рік.

Аналогічні норми містить і Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», а саме у 2015 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Враховуючи вищевикладене, Кабінет Міністрів України має всі достатні правові підстави врегулювати питання здійснення соціальних виплат та допомоги у межах фінансових ресурсів, передбачених Законами України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та "Про Державний бюджет України на 2015 рік".

Окрім цього, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-УІІІ від 28.12.2014 року, який набрав чинності з 01.01.2015 року, внесено зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: з 01 січня 2015 року умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. Щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, призначається в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

З огляду на вказане, позивач отримує пенсію по інвалідності другої групи внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обов'язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та в розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності з 01.01.2012 року.

Колегія суддів вважає, що позивачеві не може бути застосовано для розрахунку державної та додаткової пенсії згідно зі ст. ст. 50, 54 Закону №796, величини мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Ч.3 статті 28 Закону № 1058 закріплює норму, відповідно до якої, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Положення ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо встановлених обмежень застосування розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного ч. 1 ст. 28 цього Закону, Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України, не визнавались, а тому підлягають виконанню.

Ухвалою Конституційного Суду від 19.05.2009 р. № 27-у/2009 підтверджено, що у частині третій статті 28 Закону "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" закладено однозначну вимогу щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, установленого в абзаці першому частини першої цієї статті, - виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом та непоширення вказаного мінімального розміру пенсії за віком на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, крім цього закону.

Таким чином, колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо призначення державної та додаткової пенсії згідно з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності з 01.01.2012 року , є обґрунтованими та відповідають чинному законодавству.

З положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту наведеної правової норми видно, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Колегія суддів вважає неможливим розглядати вимоги щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчиняти дії у майбутньому у зв'язку з вірогідним настанням певних наслідків, оскільки у суду, на час розгляду справи, відсутні підстави для прийняття рішення стосовно законності таких дій.

Так, відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Згідно з ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

З матеріалів справи таких підстав не вбачається. Доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом про перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно, позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсій за період з 23 липня 2011 р. по 13 вересня 2014 р., залишено без розгляду.

Щодо перерахунку пенсії за період з 13 вересня 2014 року по 13 березня 2015 року позивачу нараховується та виплачується пенсія відповідно до законодавства України.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 05.06.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Валківського районного суду Харківської області від 05.06.2015р. по справі № 615/436/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Бегунц А.О.