Справа № 362/2574/15-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 362/2574/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Лебідь-Гавенко Г.М.,
Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України у місті Василькові та Васильківському районі Київської області на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у місті Василькові та Васильківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у місті Василькові та Васильківському районі Київської області в якому просив визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням 80 % заробітної плати починаючи з 12.08.2013 року на підставі довідок про складові заробітної плати.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2015 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідачч подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні вимог адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справ матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої ст. 183-2 КАС України.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України у місті Василькові та Васильківському районі Київської області з 12.08.2013 року та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 80% від суми заробітної плати, а з 30.08.2013 - пенсію по інвалідності ІІ група відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

30.04.2015 позивачу було відновлено виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», яка становить 4 152,70 грн. Тобто, пенсія обчислена без урахування інших виплат, які зазначені в довідках про складові заробітної плати.

Загальний страховий стаж позивача становить 30 років 08 місяців 27 днів, стаж державної служби складає 10 років 09 місяців 11 днів.

27 березня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. До заяви додав довідки від 13.07.2013 року № 79/7-32, від 25.03.2015 №56/13-33, від 25.03.2015 №101 та від 25.03.2015 №45/10/10-07-05-00 про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Листом від 06.05.2015 року № 2110/04 відповідач повідомив про проведення перерахунку пенсії без урахування сум матеріальних допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально - побутових питань та сум індексації заробітної плати, з посиланням на ст. 33 Закону України «Про державну службу» та постанову Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідно до правових норм чинного законодавства, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення вимог адміністративного позову з 12.08.2013, виходячи з наступного.

Відповідно до довідок про складові заробітної плати від 13.07.2013 року № 79/7-32, від 25.03.2015 №56/13-33, від 25.03.2015 №101 та від 25.03.2015 №45/10/10-07-05-00, які була надані ОСОБА_2 для розрахунку пенсії, вбачається, що на всі виплати, що включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. В графі «Інші виплати» вказані матеріальна допомога та індексація.

Зазначені довідки містяться в матеріалах справи (а.с.9-13) і досліджені колегією суддів апеляційної інстанції в повному обсязі.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII (далі - Закон України № 3723-ХІІ) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108/95 ВР (далі по тексту - Закон України № 108/95 ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України № 108/95 ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон України № 1788-ХІІ) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України № 1788-ХІІ до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400/97 ВР нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон України №1058-IV) до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги аналогічну правову позицію Верховного Суду України, яка викладена в Постанові від 28 травня 2013 року справа № 21-97а13.

Відповідно до частини першої ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що при нарахуванні пенсії ОСОБА_2 відповідач повинен був враховувати матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, отриману позивачем під час роботи на державній службі.

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог починаючи з 12.08.2013, оскільки зазначене не відповідає правовим положенням ст. 99 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановле них на цей випадок законом.

Частиною 2 ст. 99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановленню істини у конкретній адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Правовими положеннями ч. 1 ст. 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Як свідчать матеріали справи, 27.03.2015 (вх.167/7) позивач звернувся з відповідною заявою про перерахунок пенсії до відповідача (а.с.6), а до суду з даним позовом лише 21.05.2015р., подавши цей позов більш ніж через шість місяців з моменту порушення, на його думку, прав, свобод та законних інтересів.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскільки, позивач пропустив шестимісячний строк на звернення із такою заявою та не подав обґрунтоване клопотання про його поновлення, то, як це потребує ст. 100 КАС України, до спірних відносин в цій частині позову необхідно застосувати строк позовної давності, та задовольнити позов частково починаючи з 27.03.2015 (моменту звернення з заявою до відповідача).

Оскільки судом першої інстанції питання про поновлення пропущеного строку не розглядалось в порядку, як це потребує ст. 102 КАС України, то апеляційна інстанція вважає, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального права не застосовано строк позовної давності та безпідставно розглянуто вимоги адміністративного позову за період, починаючи з 12.08.2013 року, а тому позов в частині з 12.08.2013 року по 26.03.2015 року необхідно залишити без розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим, колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати, а адміністративний позов - задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254, 183-2 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у місті Василькові та Васильківському районі Київської області - задовольнити частково.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2015 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у місті Василькові та Васильківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії за період з 12.08.2013 року по 26.03.2015 року залишити без розгляду.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у місті Василькові та Васильківському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у місті Василькові та Васильківському районі Київської області щодо проведення перерахунку пенсії без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати - незаконними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Василькові та Васильківському районі Київської області здійснити перерахунок пенсії державного службовця з урахуванням 80 % заробітної плати ОСОБА_2 починаючи з 27.03.2015 року на підставі довідок про складові заробітної плати від 13.07.2013 року № 79/7-32, від 25.03.2015 №56/13-33, від 25.03.2015 №101 та від 25.03.2015 №45/10/10-07-05-00 з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та сум індексації заробітної плати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.