Справа № 804/7694/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2015 р. Справа № 804/7694/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 про скасування постанови в частині накладення арешту на нерухоме майно та зобов'язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до адміністративного суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що арешт накладений постановою Центрально-міського ВДВС Криворізького МУЮ АЕ № 920103 від 21.02.2011 року на предмет застави, а саме: житловий будинок, загальною площею 127 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, порушує права ТОВ «ФК «Вектор Плюс», як заставодержателя та унеможливлює добровільний продаж вказаного вище майна в рахунок задоволення його вимог за відповідним кредитним договором №428-П від 26.07.2005 року, за яким ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 15 тис.доларів США із терміном остаточного погашення до 25 липня 2008 року.
За таких обставин, позивач просив суд: скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ № 920103 від 21.02.2011 року, винесеного Центрально-Міським ВДВС Криворізького МУЮ, в частині накладення арешту на нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 127,0 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача винести постанову про зняття арешту в частині накладення арешту на іпотечне майно: житловий будинок, загальною площею 127,0 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач свого представника в судове засідання не направив, про місце та час його проведення був повідомлений належним чином. Позивач в своїй позовній заяві просив суд розглядати справу за відсутності його представника.
Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про місце та час його проведення був повідомлений належним чином. До суду від відповідача надійшло клопотання, в якому він також просив суд розглядати справу за відсутності його представника, проти задоволення позову заперечував.
Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день та час його проведення повідомлялася належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Згідно із ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, частина 6 статті 128 КАС України, надає суду можливості проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26.07.2005 року ОСОБА_1 уклала з АКІБ «ТАС-Комерцбанк» кредитний договір № 428-П.
За умовами договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, а Позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.
В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором укладений іпотечний договір б/н від 26.07.2005 року з ОСОБА_1
За умовами договору Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Договором кредиту № 428-П від 26.07.2005 року наступне нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 127,0 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Обтяження згідно вищевказаного іпотечного договору відступлено ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек.
28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк» (правонаступник АКБ «ТАС-Комерцбапк») відступило ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до договору факторингу № 15 свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по кредитному договору та іпотечному договору .
Як видно з матеріалів справи, 07.05.2015 року позивачу при зверненні до нотаріуса стало відомо, що на майно третьої особи, у тому числі на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором б/н від 26.07.2005 року, а саме: житловий будинок, загальною площею 127,0 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладено арешт на будинок, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ № 920103 від 21.02.2011 року, винесеного Центрально-міським ВДВС Криворізького МУЮ.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаного вище висновку відповідача, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на такому.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.
Відповідно до ч.1 ст.6 даного Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.
В силу ч.1 ст.11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до статті 44 Закону України «Про виконавче провадження», черговість задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення всіх вимог стягувачів:
1. У разі якщо сума, стягнута з боржника, недостатня для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, вона розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленому цією статтею:
1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;
2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника;
3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими правовідносинами та зобов'язання за єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;
4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;
5) у п'яту чергу задовольняються вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету, вимоги органів страхування з обов'язкового страхування (крім вимог щодо збору на обов'язкове державне пенсійне страхування);
6) у шосту чергу задовольняються всі інші вимоги.
Як встановлено частиною 2 ст.44 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнута сума недостатня для задоволення в повному обсязі усіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати задовольняються в порядку надходження виконавчих документів. Стягнута з боржника сума розподіляється між стягувачами згідно з виконавчими документами, за якими відкрито виконавчі провадження на день зарахування стягнутої суми на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.
Так, відповідно до договору факторингу №15 від 28 листопада 2012 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» виступає іпотекодержателем по іпотечному договору б/н від 26.07.2005 року укладеному АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1
Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ № 920103 від 21.02.2011 року Центральним-міським ВДВС Криворізького МУЮ накладено арешт на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
За змістом вимог частин 6, 7 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/ії виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Так, згідно із ст.1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконанім боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Крім того, право заставодержателя на звернення стягнення саме на заставлене майно регулюється статтею 20 Закону України «Про заставу».
Таким чином, за наявності договору іпотеки, укладених з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, іпотекодержатель ТОВ «ФК «Вектор Плюс», має право, у разі невиконання боржником своїх зобов'язань, звернути стягнення на передане в іпотеку майно.
Арешт не має правових підстав в частині накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 127,0 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що договір іпотеки укладено до накладення вказаного арешту на предмет іпотеки і першочергове право на звернення стягнення на предмет іпотеки належить позивачу на підставі іпотечного договору б/н від 26.07.2005 року.
Наявність арешту на рухоме майно, яке є предметом іпотеки, порушує права та законні інтереси позивача, як іпотекодержателя, оскільки ускладнює звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог іпотекодержателя.
Враховуючи наведене, позивач має переважне право на погашення боргу ОСОБА_1 за іпотечним договором б/н від 26.07.2005 року за рахунок заставленого майна, а саме: житлового будинку, загальною площею 127,0 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Отже, зважаючи на черговість реєстрації обтяжень, позивач як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.2 ст.162 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може визнати протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення та зобов'язати відповідача вчинити певні дії.
За таких обставин, суд вважає за можливе скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ № 920103 від 21.02.2011 року, винесену Центрально-Міським ВДВС Криворізького МУЮ, в частині накладення арешту на нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 127,0 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача зняти арешт з іпотечного майна: даного житлового будинку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ № 920103 від 21.02.2011 року, винесену Центрально-міським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, в частині накладення арешту на нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 127,0 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Зобов'язати Центрально-міський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції зняти арешт з іпотечного майна: житлового будинку, загальною площею 127,0 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя Кучма К.С.