Справа № 2-а-849/11
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а-849/11

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Нікітіна С.Й.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання незаконним перерахунку призначеної пенсії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду (далі УПФ) України в Приморському районі м. Одеси та Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Одеській області про визнання незаконним рішення відповідачів щодо перерахунку та зменшення йому раніше призначеної пенсії, зобов'язання УПФ України в Приморському районі м. Одеси нарахувати позивачу пенсію за віком з моменту її перерахування, у відповідності та на умовах раніше призначеної пенсії, стягнення на користь позивача витрати на правову допомогу фахівця у галузі права у сумі 4 000 грн.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2015 року позов задоволено частково. Визнано незаконним рішення УПФ України в Приморському районі м. Одеси та ГУПФ України в Одеській області щодо перерахунку та зменшення ОСОБА_2 раніше призначеної пенсії. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок позивачу пенсії за віком з моменту її перерахування у відповідності та на умовах раніше призначеної пенсії. Стягнуто з УПФ України в Приморському районі м. Одеси та ГУПФ України в Одеській області на користь ОСОБА_2 сплачене ним державне мито у розмірі 3,40 грн. В задоволенні решти вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційних скаргах УПФ України в Приморському районі та ГУПФ України в Одеській області ставиться питання про скасування постанови в зв'язку з тим, що вона постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права та у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи в апеляційних скаргах УПФ України в Приморському районі м. Одеси, ГУПФ України в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

У червні 2004 року ОСОБА_2 на підставі наданої до УПФ України в Приморському районі м. Одеси довідки про заробітну плату, виданою Будівельно-виробничою фірмою «Транспецбуд» за період з 01 січня 1991 року по 31 грудня 1995 року, йому була перерахована пенсія за віком.

Станом на 24 липня 2009 року пенсія позивача складала 2 502,32 грн. З 25 серпня 2009 року він став отримувати пенсію у розмірі 1 158,64 грн.

З цього приводу позивач звернувся з письмовою заявою до УПФ України в Приморському районі м. Одеси, де йому повідомили, що його пенсію перерахували на підставі розпорядження від 13 липня 2009 року, оскільки надана довідка про заробітну плату за період з 01 січня 1991 року по 31 грудня 1995 року не відповідає встановленим вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, виходив з того, що розмір пенсії позивача було перераховано та зменшено без проведення відповідної перевірки зазначених у наданій довідці про заробітну плату сум. Крім того, відповідну довідку про заробітну плату було надано позивачем у червні 2004 року, а відповідне рішення УПФ України в Приморському районі м. Одеси щодо здійснення перерахунку пенсії без врахування вказаної довідки прийнято у липні 2009 року.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В апеляційних скаргах УПФ України в Приморському районі, ГУ ПФ України в Одеській області вказується, що рішення суду першої інстанції є неправильним, оскільки дії відповідачів щодо відмови у перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу були правомірними, так як довідка Будівельно-виробничої фірми «Транспецбуд» про заробітну плату позивача за період з 01 січня 1991 року по 31 грудня 1995 року, відповідно до якої має бути здійснено перерахунок пенсії останнього, не відповідає вимогам чинного законодавства, таким чином, постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абз.1 цієї частини враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абз.2 ч.1 цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 24 липня 2009 року пенсія позивача складала 2 502,32 грн.

Згідно ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених ч.1 ст. 35, ч.2 ст. 38, ч.3 ст. 42 і ч.5 ст. 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Частиною 5 ст. 45 вказаного Закону передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 25 серпня 2009 року розмір пенсії позивача складав 1 158,64 грн.

З приводу зменшення розміру пенсії позивач звернувся до УПФ України в Приморському районі м. Одеси, де йому повідомили, що його пенсію перерахували на підставі розпорядження від 13 липня 2009 року, оскільки надана довідка про заробітну плату за період з 01 січня 1991 року по 31 грудня 1995 року не відповідає встановленим вимогам.

Поряд з цим, 02 вересня 2010 року позивач отримав листа ГУПФ України в Одеській області, де вказано, що Головним управління доручено УПФ України в Суворовському районі м. Одеси (за місцезнаходженням підприємства) здійснити звірку зазначених у довідці сум із загальним фондом нарахованої заробітної плати в цілому по зазначеному підприємству, з якої згідно із звітом по формі 4 ПФ проводилась сплата страхових внесків до органів Пенсійного фонду України та кількість працюючих.

З зазначеного випливає, що на той час перевірка ще не була здійснена, однак розмір пенсії, яка виплачувалась ОСОБА_2 вже було перераховано та зменшено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що довідку Будівельно-виробничої фірми «Транспецбуд» про заробітну плату за період з 01 січня 1991 року по 31 грудня 1995 року, відповідно до якої ОСОБА_2 була призначена пенсія надано ним до УПФ України в Приморському районі м. Одеси у червні 2004 року, а розпорядження щодо здійснення перерахунку пенсії без урахування довідки про заробітну плату датовано 13 липня 2009 року (а.с.168).

Таким чином, враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог у частині визнання незаконним рішення УПФ України в Приморському районі м. Одеси та ГУПФ України в Одеській області щодо перерахунку та зменшення позивачу раніше призначеної пенсії та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок позивачу пенсії за віком з моменту її перерахування у відповідності та на умовах раніше призначеної пенсії.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення на його користь витрат на правову допомогу фахівця у галузі права у сумі 4 000 грн., то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 90 КАС України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

З аналізу наведеної правової норми вбачається, що належним підтвердженням витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги є договір про надання правової допомоги та документ, який свідчить про оплату послуг, оформленого у встановленому законом порядку (квитанція, платіжні доручення тощо).

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною,а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень,не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді,що визначається у відповідному судовому рішенні.

З матеріалів справи вбачається, що 06 грудня 2010 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір доручення, за умовами якого ОСОБА_3 зобов'язується вчинити від імені та за рахунок ОСОБА_2 юридичні дії, що зв'язані з відстоюванням його інтересів у Приморському районному суді міста Одеси по відшкодуванню пенсійних виплат, а ОСОБА_2 зобов'язується оплатити вартість роботи у розмірі 4 000 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що даний договір є двостороннім, однак підписаний лише ОСОБА_2 Будь-які письмові підтвердження передачі грошової суми (квитанцій тощо) в матеріалах відсутні.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Приморському районі та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв