Справа № 821/2234/15-а
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2234/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що 22.11.2013 р. керівництвом УМВС України в Херсонській області він залучався до розмінування об'єктів народного господарства-газорозподільної станції, розташованої біля с. Праві Саги Цюрупинського району Херсонської області та частини автодороги Одеса-Сімферополь, що біля сел. Праві Саги Цюрупинського району Херсонської області.

Даний факт встановлено рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона по справі №667/2833/15-ц від 18 травня 2015 року.

Позивач 19.05.2015 року звернувся до Комісії УМВС України в Херсонській області по розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника бойових дій та учасника війни (далі - Комісія) з заявою про встановлення йому статусу учасника бойових дій. Оскільки, відповідно до п. 11 ст. 6 Закону України № 458/95 ВР від 22.12.1995 "Про внесення змін та доповнень до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції чинній на момент звернення позивача до комісії) особи, які належать до учасників бойових дій є особи, які були залучені командуванням військових частин, державними та громадськими організаціями до розмінування полів і об'єктів народного господарства. 14.07.2015 року його заява була розглянута на Комісії та в установленні йому статусу учасника бойових дій йому було відмовлено, про що йому було повідомлено письмово листом УМВС України в Херсонській області №2/4-34о/пр. від 15.07.2015 р. Свою відмову відповідач обґрунтував тим, що позивач не надав документів, визначених у Переліку документів, які є підставою для набуття працівниками експертних підрозділів ОВС України статусу учасника бойових дій, затвердженим наказом МВС України від 11.11.2003 року № 1339 "Про соціальний захист працівників експертної служби МВС України, виконання обов'язків, яких, пов'язане із знешкодженням вибухонебезпечних предметів" а саме: допуск на право самостійного проведення робіт пошуку, розрядження, транспортування, знешкодження вибухових пристроїв і речовин, а також акт знешкодження вибухового пристрою". Також, відповідно до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона по справі № 667/2833/15-ц від 18 травня 2015 року, позивач не виступаєте як безпосередній виконавець знешкодження (розрядження, руйнування, знищення) вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів. Також Комісія відмовила позивачу в наданні статусу учасника бойових дій пославшись на те, що на момент розгляду його заяви Комісією діяла нова редакція п. 11 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" відповідно до якої учасниками бойових дій є особи, які у складі груп піротехнічних робіт (груп розмінування) залучалися до безпосереднього виконання завдань щодо розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів на території України.

Просить суд визнати дії Комісії УМВС України в Херсонській області по розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника бойових дій по розгляду його заяви від 19.05.2015 - протиправними, визнати протиправним та скасувати рішення Комісії УМВС України в Херсонській області по розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника бойових дій від 14.07.2015 (протокол № 2/7-2312), зобов'язати Комісію УМВС України в Херсонській області по розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника бойових дій та учасника війни на своєму черговому засіданні з врахуванням наявних правових підстав розглянути питання щодо встановлення йому статусу учасника бойових дій.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. Проти задоволення позовних вимог заперечує.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. 122 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши сторони та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

22.11.2013 р. керівництвом УМВС України в Херсонській області позивач залучався до розмінування об'єктів народного господарства - газорозподільної станції, розташованої біля с. Праві Саги Цюрупинського району Херсонської області та частини автодороги Одеса-Сімферополь, що біля сел. Праві Саги Цюрупинського району Херсонської області.

Даний факт встановлено рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона по справі № 667/2833/15-ц від 18 травня 2015 року та відповідно до ст. 72 КАС України він має преюдиційне значення, оскільки до участі у справі залучалося в якості зацікавленої особи УМВС України в Херсонській області.

19.05.2015 року позивач звернувся до Комісії з заявою про встановлення йому статусу учасника бойових дій на підставі п. 11 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону України "Про внесення змін та доповнень до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 488/95 ВР від 22.12.1995 року, що підтверджується дослідженою судом копією заяви позивача до Комісії УМВС України в Херсонській області по розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника бойових дій від 19.05.2015 року.

Із дослідженого судом листа УМВС України в Херсонській області від 15.07.2015 року №2/4-34о/пр вбачається, що позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про присвоєння статусу учасника бойових дій та встановлення відповідного статусу.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Правовідносини щодо надання статусу учасника бойових дій врегульовані Законом України, від 22.10.1993, № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551-ХІІ), Постановою КМУ від 26.04.1996 № 458 "Про комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника війни, відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Постанова №458).

Відповідно до п. 11 ст. 6 Закону №3551-ХІІ, особи, які належать до учасників бойових дій є особи, які були залучені командуванням військових частин, державними та громадськими організаціями до розмінування полів і об'єктів народного господарства.

Відповідно до п. 1.3 Типового положення про постійно діючу Комісію УМВС, затвердженого наказом УМВС України в Херсонській області від 29.05.2013 № 317 в своїй роботі комісія керується Конституцією України, законами України, наказами та інструкціями, що регламентують вирішення питань, що належать до компетенції комісії.

Судом встановлено, що як підставу відмови позивачу в задоволенні його заяви, відповідач вказує на те, що позивач не надав документи, визначені у Переліку документів, які є підставою для набуття працівниками експертних підрозділів ОВС України статусу учасника бойових дій, затвердженим наказом МВС України від 11.11.2003 № 1339 "Про соціальний захист працівників експертної служби МВС України, виконання обов'язків, яких, пов'язане із знешкодженням вибухонебезпечних предметів", а саме: допуск на право самостійного проведення робіт пошуку, розрядження, транспортування, знешкодження вибухових пристроїв і речовин, а також акт знешкодження вибухового пристрою.

Разом з тим, суд приходить до висновку про необґрунтованість рішення Комісії в даній частині, виходячи з наступного.

Так, наказ МВС України від 11.11.2003 № 1339 "Про соціальний захист працівників експертної служби МВС України, виконання обов'язків, яких, пов'язане із знешкодженням вибухонебезпечних предметів" регулює питання соціального захисту працівників експертних підрозділів МВС України та не регулює питання надання статусу учасника бойових дій.

Із досліджених судом документів вбачається, що позивач на момент залучення його до розмінування, звернення до Комісії та до суду не працював в експертних підрозділах МВС України, а тому суд приходить до висновку, що вимоги вказаного наказу не поширюються на позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що п. 11 ст. 6 Закону №3551-ХІІ, окрім встановлення факту залучення до розмінування об'єктів народного господарства, не містить та не вимагає допуску на право самостійного проведення робіт пошуку, розрядження, транспортування, знешкодження вибухових пристроїв і речовин, а також акт знешкодження вибухового пристрою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, в порушення вимог ст. 19 Конституції України та до п. 11 ст. 6 Закону №3551-ХІІ, Комісія відмовила у задоволенні заяви про присвоєння статусу учасника бойових дій та встановлення відповідного статусу з підстави того, що позивач не виступає як безпосередній виконавець знешкодження (розрядження, руйнування, знищення) вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів.

Тим самим Комісія висунула до позивача вимоги, які не передбаченні чинним законодавством, - виступати безпосереднім виконавцем знешкодження (розрядження, руйнування, знищення) вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів, а тому такі вимоги є протиправними.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона по справі № 667/2833/15-ц від 18 травня 2015 року набуло законної сили та відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до п. б ч. 2 Постанови №458, комісії розглядають документи, заслуховують пояснення громадян, які їх подали, свідків, представників державних органів, громадських організацій, рад ветеранів, досліджують інші докази та у 10-денний термін з дня подання документів приймають відповідні рішення, про що інформують громадян, які подали заяви, надають допомогу громадянам у розшуку документів та інших доказів, необхідних для встановлення статусу учасника війни.

Із дослідженого судом протоколу засідання Комісії УМВС України в Херсонській області по розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника бойових дій від 14.07.2015 року № 2/7-2312 вбачається, що позивач в засідання Комісії участі не приймав, його пояснення не заслуховувались, оскільки він знаходився на лікуванні, що підтверджується наданої медичної довідкою №80, доказів його належного повідомлення суду не надано, що в подальшому призвело до порушення його прав, оскільки він був позбавлений права довести до членів Комісії свою правову позицію та надати відповідні письмові докази.

Крім того, суд критично відноситься до правової позиції відповідача, викладених в листі №2/4-34о/пр від 15.07.2015 р. щодо того, що на момент розгляду заяви ОСОБА_1 комісією УМВС України в Херсонській області по розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника бойових дій діяла редакція п. 11 ст. 6 Закону №3551-ХІІ відповідно до якої учасниками бойових дій є особи, які у складі груп піротехнічних робіт (груп розмінування) залучалися до безпосереднього виконання завдань щодо розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів на території України, виходячи з наступного.

Зазначені відповідачем зміни до п. 11 ст. 6 Закону №3551-ХІІ, внесені Законом України від 14.05.2015, № 426-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня соціального захисту окремих категорій ветеранів війни", що набрав чинності 06.06.2015 року.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч.1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2013 у справі "Волков проти України" за заявою № 21722/11, в країнах на які поширюється юрисдикція ЄСПЛ повинен діяти принцип правової визначеності, що зобов'язує державу здійснювати реалізацію та захист порушених прав шляхом прийняття законодавства без правових прогалин та колізій, та чіткого правового визначення спірних правовідносин, що дозволяє учасникам вказаних правовідносин бути впевненими в своїх правових очікуваннях.

Відповідно до п. 2 Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Суд приходить до висновку, що в момент залучення позивача до розмінування державним органом об'єктів народного господарства - 22.11.2013 р. набрання законної сили рішення Комсомольського районного суду від 18.05.2015 по справі № 667/2833/15-ц та звернення позивача до Комісії - 19.05.2015 діяла редакція п. 11 ст. 6 Закону №3551-ХІІ, відповідно до якої учасниками бойових дій є особи, які були залучені командуванням військових частин, державними та громадськими організаціями до розмінування полів і об'єктів народного господарства, а тому були наявні всі правові підстави для визнання позивача учасником бойових дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, при відповідній правовій позиції відповідача - УМВС України в Херсонській області суду не надано належних та допустимих доказів законності прийняття рішення по відмові позивачу в наданні статусу учасника бойових дій.

Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Перевіривши оскаржуване рішення Комісії від 12.06.2015 року, суд приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення протирічить чинному законодавству, а тому підлягає скасуванню.

Перевіривши обраний позивачем спосіб захисту порушених прав, суд приходить до висновку, що право позивача на соціальний захист може бути поновлено шляхом визнання дії Комісії по розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.05.2015 року - протиправними, визнання протиправним та скасування рішення Комісії від 14.07.2015 (протокол № 2/7-2312), зобов'язання відповідача на своєму черговому засіданні з врахуванням наявних правових підстав розглянути питання щодо встановлення ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, п. 11 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону України "Про внесення змін та доповнень до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 488/95 ВР від 22.12.1995, Постановою КМУ від 26 квітня 1996 р. № 458 "Про комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника війни, відповідно ст. 6 до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 2, 7, 8, 159 КАС України, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії Комісії УМВС України в Херсонській області по розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника бойових дій по розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.05.2015 - протиправними.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії УМВС України в Херсонській області по розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника бойових дій від 14.07.2015 (протокол № 2/7-2312) в частині відмови в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1.

Зобов'язати Комісію УМВС України в Херсонській області по розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника бойових дій на своєму черговому засіданні з врахуванням наявних правових підстав розглянути питання щодо встановлення ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Варняк С.О.

кат. 10