Справа № 826/4369/15
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4369/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін О.А.
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретаря судового засідання Драч М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

13.03.2015р. в інтересах ОСОБА_3 за довіреністю звернувся представник позивача ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.08.2014 № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» на 14 220 грн. за основним платежем та на 3 555,15 грн. за штрафними санкціями за порушення вимог пп. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170 Податкового кодексу України (далі - ПКУ).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач не порушувала вказані положення пп. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170 Податкового кодексу України, оскільки сума у розмірі 85000грн., за яку було продано частку у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Новий регіон», дорівнює розміру внеску, що був внесений позивачем при формуванні цього товариства.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.06.2015 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що враховуючи встановлені обставини продажу позивачем корпоративних прав нерезиденту, тобто, формування доходу від продажу з джерелом походження доходу за межами України, до оподатковуваного доходу в даному випадку включається саме дохід від відчуження інвестиційних активів, тобто, вартість продажу, до розміру якого із статусом «іноземні доходи» і застосовується ставка податку без застосування правил про витрати, а не «інвестиційний прибуток», як різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.06.2015 р., як таку, що ухвалено з порушенням норм матеріального права та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 09.07.2009 р. між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) був укладений договір відступлення шляхом купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Новий регіон» (а.с.17).

Відповідно до вказаного договору статутний капітал вказаного товариства на вказану дату складав 1100000 грн. (що становить 100%.), продаж 1 % дорівнює 11 000 грн.

Продаж 1% частки відбувається за 11 000 грн., що підтверджується відповідною розпискою ОСОБА_4 від 09.07.2009 р. (а.с.19).

11.07.2009р. загальними зборами учасників ТОВ «Фінансова компанія «Новий регіон» вирішується питання щодо збільшення статутного капіталу товариства на 3000000грн. на встановити новий статутний капітал 4100000грн., що підтверджується Протоколом зборів № 5 від 11.07.2009р. (а.с.127).

22.07.2009р. ОСОБА_3 внесено до статутного фонду товариства 30000грн., що становить 1% від суми на яку збільшується статутний капітал товариства. Вказане підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру товариства від 22.07.2009р. №8 (а.с.20).

В подальшому, у червні 2010 року, загальними зборами учасників ТОВ «Фінансова компанія «Новий регіон» знову було вирішено питання щодо збільшення статутного капіталу товариства на 4400000 грн. та встановлено новий статутний капітал в розмірі 8500000грн. Вказане підтверджено Протоколом зборів від 30.06.2010р. № 19 (а.с.128).

Згідно своєї частки у 1% ОСОБА_3 вносить до статутного капіталу суму у розмірі 44000грн., що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру № 24 від 05.07.2010р. (а.с.20).

Отже, у зв'язку зі змінами розміру статутного капіталу товариства були внесені зміни до Статуту ТОВ «Фінансова компанія «Новий регіон», які були належним чином зареєстровані в державному реєстрі змін установчих документів (а.с.74).

Згідно Статуту товариства статутний капітал товариства становив 8500000грн., учасниками товариства були ОСОБА_4, його частка 99%, що становить 8415000грн., та ОСОБА_3, її частка 1%, що становить 85000грн. (а.с.78).

Таким чином, частка ОСОБА_3 у Статутному капіталі товариства 1% не змінилася, проте, сума внеску змінилася з 11000грн. до 85000грн. у зв'язку зі зміною розміру статутного капіталу товариства.

14.06.2013 р. між ОСОБА_3 (продавець) та ASPRA TRADE LIMITED (Беліз) укладено договір купівлі-продажу 1% частки у статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Новий регіон» (а.с.21).

Згідно умов договору продаж частки відбувається за 85000 грн., оплата здійснюється до 14.06.2016 р., право власності на частку переходить до покупця з моменту укладання договору.

23.06.2014р. ОСОБА_3 подала до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, правонаступником якої є Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік (а.с. 51), в які зазначено у розділі 2 у рядку 01 «Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу» зазначено у графі «Сума нарахованого (виплаченого) доходу - 0,00 грн., у графі «Сума податку»: утриманого (сплаченого) податковим агентом - 0,00 грн., яка підлягає сплаті платником податку самостійно - 0,00 грн., рядок 01.04. «Інвестиційний прибуток» містить прочерки.

Крім того, до вказаної декларації позивачем був поданий додаток № 3 (до рядка 01.04 податкової декларації про майновий стан і доходи) «Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з інвестиційними активами» (а.с.54), в якому у рядку «Корпоративні права (інші, ніж цінні папери) зазначено найменування та характеристика - частка 1% в ТОВ «Фінансова компанія «Новий регіон», у графі «Сума доходу, отриманого від продажу інвестиційного активу» зазначено - 85 000 грн., у графі «Сума витрат на придбання інвестиційного активу» зазначено - 85 000 грн., у графі «фінансовий результат операцій з інвестиційними активами» зазначено прочерк.

Податковим органом було проведено камеральну перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи позивача, за результатами якої складено акт від 01.08.2014 р. № 236/26-50-17-03-20 (а.с. 41).

Згідно висновків акту перевірки позивачем порушено: п.п.14.1.55 п.14.1 ст.14, п.п.163.1.3 п.163.1 ст.163 та п.п.170.11.1 п.170.11 ст.170 Податкового кодексу України, зокрема, ОСОБА_3 не вірно визначено суму податкових зобов'язань з отриманого у 2013р. доходу з джерел виплати за межами України - іноземного доходу, зокрема, доходу від відчуження корпоративних прав, що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету.

На підставі вказаного акту податковим органом 15.08.2014 р. прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.08.2014 № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» на 14 220 грн. за основним платежем та на 3 555,15 грн. за штрафними санкціями за порушення вимог пп. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170 Податкового кодексу України (а.с.50).

За результатами оскарження в адміністративному порядку спірне рішення залишено без змін (а.с.10).

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що органам державної податкової служби надане право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок проведення перевірок визначений статтями 75-86 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно п.п. 75.1.1. вказаної статті камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Стаття 162 Поадктвого кодексу України визначає хто є платники податку.

Відповідно до п.163.1. ст..163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є: 163.1.1. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; 163.1.2. доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); 163.1.3. іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Статтею 170 Податкового кодексу України визначені особливості нарахування (виплати) та оподаткування окремих видів доходів.

Порядок оподаткування іноземних доходів регулюється п. 170.11 ст. 170 ПКУ, пп. 170.11.1 якого визначено (з урахуванням вимог пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 цього Кодексу), що у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов'язаний подати до 1 травня року, що настає за звітним, річну податкову декларацію, та оподатковується за ставками, визначеними в п. 167.1 ст. 167 цьогоКодексу, тобто 15 та 17 %.

Згідно пп. 14.1.55 Податкового кодексу України дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Водночас, згідно пп. "в" пп. 14.1.54 Подктвого кодексу України доходом резидента є, зокрема дохід від продажу рухомого та нерухомого майна, дохід від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів.

Пунктом 170.2 ст.170 Податкового кодексу України визначається порядок оподаткування інвестиційного прибутку.

Відповідно до пп. 170.2.1 вказаної статті облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

Згідно з пп. 170.2.2 вказаної статті інвестиційний прибуток розраховується як додатна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм пп. 170.2.4-170.2.6 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 170.2.6 Податкового кодексу України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається додатне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Як було вже зазначено, матеріалами справи підтверджено, що частка ОСОБА_3 у Статутному капіталі завжди після придбання становила 1%, і внаслідок зміни розміру статутного капіталу товариства позивач як засновник вносила грошові кошти до статутного капіталу, отже, сума її внеску з 11000грн. збільшилась до 85000грн.

14.06.2013 р. ОСОБА_3 продала іноземному підприємству ASPRA TRADE LIMITED (Беліз) за договором купівлі-продажу частку яка їй належала у ТОВ «Фінансова компанія «Новий регіон» - 1% частки у статутному капіталі ТОВ «Фінансова компанія «Новий регіон» за суму за 85000 грн., тобто, за ту ж саму суму, яку вона внесла протягом 2009-2010р.р., до статутного капіталу товариства.

Таким чином, встановлено, що продаж позивачем як фізичною особою - засновником ТОВ «Фінансова компанія «Новий регіон» своєї частки в статутному капіталі було здійснено за вартістю, яка дорівнює розміру внеску, що був внесений позивачем при формуванні цього товариства. Отже, об'єкт оподаткування податком на доходи не виник.

У зв'язку з вказаним колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не в повному обсязі відповідають обставинам справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для її скасування, та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Крім того, колегія суддів при розгляді справи прийняла до уваги позицію Вищого адміністративного суду України при розгляді справи № 802/3943/13-а (К/8000/5358/14), висловлену в ухвалі від 10.06.2014р.

Повний текст постанови виготовлено 05.08.2015р.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2015 р. задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- скасувати.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.08.2014 № Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, яким ОСОБА_3 збільшено грошове зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» на 14220 грн. за основним платежем та на 3555,15 грн. за штрафними санкціями, за порушення вимог пп. 170.11.1 п. 170.11 ст. 170 Податкового кодексу України.

Стягнути на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 2740 грн. (дві тисячі сімсот сорок грн.) за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Головуючий О.В.Карпушова

Судді О.В.Епель

М.І.Кобаль

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Епель О.В.

Кобаль М.І.