Справа № 2а-1870/1644/11
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2011-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2011 р. Справа № 2a-1870/1644/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №2а-1870/1644/11

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми

про визнання дій неправомірними, скасування вимоги ,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ФОП ОСОБА_1Б.) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми (далі по тексту відповідач, УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми), в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо прийняття вимоги про сплату боргу №Ф-1387 від 17.11.2010р. та скасувати її.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що заступником начальника Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі міста Суми щодо позивача винесено вимогу про сплату боргу №Ф-138 17.11.2010 р. на підставі розрахунку сум страхових внесків, які підлягають сплаті за ІІІ квартал 2010 року.

У зв'язку із непогодженням з вищезазначеною вимогою позивачем було подано 26.11.2010 р. заяву до пенсійного фонду про узгодження зазначеної вимоги про сплату боргу.

Рішенням про результати розгляду заяви начальника Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі міста Суми від 29.11.2010 р. вимогу сплату боргу №Ф-1387 від 17.11.2010р. на суму 745,86 грн. залишено без змін, а заяву приватного підприємця ОСОБА_1 - без задоволення.

Не погодившись з даним рішенням про результати розгляду заяви, воно було оскаржене до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Рішенням про результати розгляду скарги заступника начальника Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 22.12.2010 року рішення начальника Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі міста Суми від 29.11.2010 року №23846/02-58 про результати розгляду заяви узгодження вимоги від 17.11.2010р. № Ф-1387 про сплату боргу залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

У зв'язку із незгодою з рішенням Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області скаргу було подано до Пенсійного фонду України.

Рішенням Пенсійного фонду України про результати розгляду скарги, скаргу залишено без задоволення.

З даним рішенням про результати розгляду скарги теж не погоджується з таких підстав.

Вважає, що рішеннями про результати розгляду заяви і скарги не ураховані всі мотивування заяви та не надано належної оцінки наведеним у заяві і скаргах обґрунтуванням згідно відповідного законодавства:

- суб'єкт малого підприємництва - заявник, є платником єдиного податку і лише Законом, що регулюватиме спрощену систему оподаткування, може бути змінено скасовано норму про звільнення від сплати збору на обов'язкове державне пенсії страхування;

- застерігання Господарського кодексу України про усунення под оподаткування (п.2 ст. 17);

- нормою ст. 1 Закону України «Про систему оподаткування» передбачається, що ставки, механізм справляння податків і зборів не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, а зміни і доповнення можуть вноситися не пізніше, ніж за шість місяців до початку нового бюджетного року і набирають чинності з початку нового бюджетного року та не можуть запроваджуватися зміни на відповідний рік;

- норми п.п. 4.4.1 п.4.4 ст. 4 Закону України «про порядок погашення податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до ст. 6 Указу Президента України "Про спрощену системі оподаткування, обліку та звітності" від 03.07.1998 р. №272/98 (в редакції Указу Президента №746/99 від 28.06.1999 р.) суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником таких видів податків і зборів (обов'язкових платежів) як збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, відповідно до Конституції України, норми якої являються нормами прямої дії, визначене Указом Президента України положення про те, що платники єдиного податку звільняються від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що може бути змінене чи скасоване лише Законом України, яким буде регулювати спрощена система оподаткування.

Крім того, п.3 Указу Президента України №727 передбачено, що 42% від суми єдиного податку підлягає перерахуванню органами Держказначейства на рахунок Пенсійного фонду України.

Згідно п.2 ст.17 Господарського кодексу України передбачено: „закони, якими регулюється оподаткування суб'єктів господарювання, повинні передбачати усунення подвійного оподаткування".

Для усунення подвійного оподаткування платників єдиного податку (в частині пенсійних внесків), яке виникло після 01.01.2004 р. до внесення відповідних змін до законодавства України суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування, обліку та звітності повинні сплачувати внески до Пенсійного фонду України, відповідно до норм Указу Президента України №727, тобто, без застосування норм Закону України № 1058 та „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Також статтею 1 Закону України „Про систему оподаткування" передбачено, що ставки, механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів про оподаткування. Зміни і доповнення до цього Закону, інших законів України про оподаткування стосовно надання пільг, зміни податків, зборів (обов'язкових платежів), механізму їх сплати вносяться до цього Закону, інших законів України про оподаткування не пізніше, ніж за шість місяців до початку нового бюджетного року і набирають чинності з початку нового бюджетного року ".

Статтею 7 Закону України „Про систему оподаткування" передбачено, що ставки податків і зборів (обов'язкових платежів) встановлюються Верховною Радою України і не змінюються протягом бюджетного року. Зміна податкових ставок і механізм справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) не можуть запроваджуватись Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.".

Вимогами п.п.4.4.1. п.4.4 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 24.12.2000р. №2181 з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків", тобто у випадку неоднозначного нормативного регулювання прав і обовязків підприємця рішення приймається на користь підприємця.

Представники сторін у судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивачем надано клопотання про розгляд справи за його відсутності, представник відповідача клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки до суду не повідомив.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.11.2010 р. УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми прийнято вимогу №Ф-1387 про сплату боргу зі страхових внесків в сумі 745,86 грн. (а.с.6).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 11, п. 5 ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) ОСОБА_1 є платником страхових внесків як фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, який обрав особливий спосіб оподаткування - єдиний податок.

Законом України «Про внесення змін до Законів України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності 17.07.2010 р., внесено зміни до пп.4 п.8 розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону № 1058, яким визначено, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та члени сімей зазначених осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом. Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно для себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні такими особами підприємницької діяльності та не перебувають з ними у трудових відносинах. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, оподатковуваного доходу (прибутку), загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, мінімальний страховий внесок для вищезазначених осіб становить у липні вересні 2010 р. 294,82 грн.

Згідно до ч. 6 ст. 20 Закону № 1058 страхові внески сплачуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності щоквартально, протягом 20 календарних днів, наступним за останнім календарним днем звітного кварталу. Базовим звітним періодом для даної категорії страхувальників за спрощеною системою є - квартал.

На підставі підпункту «б» п. 8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки, якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків.

Згідно з даними картки особового рахунку позивача у липні, серпні, вересні 2010 року органами державного казначейства було перераховано на рахунок управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми 138,60 грн. як частину єдиного внеску. Мінімальний страховий внесок за вказані місяці становить 294,82 грн. Оскільки позивач не сплатив різницю, тому відповідачем правомірно донараховано 745,86 грн. (884,46 грн. 138,60 грн.), про що зазначено у розрахунку від 17.11.2010 р., який надіслано позивачу разом з вимогою про сплату боргу від 17.11.2010 р. №Ф-1387 (а.с.6).

Щодо посилання позивача на норми Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», які поширюють свою дію на податкові відносини, то в силу частин 4, 6 ст. 18 зазначеного Закону страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство, законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Таким чином, страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, а іншим законодавством не встановлені пільги з нарахування та сплати цих внесків або звільнення від їх сплати.

Отже, обов'язок сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не залежить від статусу платника податку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога УПФУ в Ковпаківському районі м.Суми про сплату боргу повністю відповідає вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 94,98,158-163,167,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м.Суми про визнання незаконною та скасування вимоги відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек