Справа № 810/2222/15
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року справа № 810/2222/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Гараж Мобайл Груп»
додержавної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області
проскасування податкового повідомлення-рішень,
в с т а н о в и в:

до суду звернулося ТОВ «Гараж Мобайл Груп» з позовною заявою до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішень від 09.12.2014 № .

В обґрунтування своїх вимог вказує на наявність всіх даних в КОРО та фіскальних чеків, у зв'язку з чим посилається на безпідставність претензій перевіряючих з приводу не оприбуткування готівкових коштів в касі підприємства за перевіряємий період і вважає безпідставним накладення на нього штрафу.

В призначений для розгляду справи час у судове засідання з'явилися представники позивача. Від представника відповідача разом із запереченнями на позов надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАСУ, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, із наданням їм відповідної правової оцінки, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке:

товариство з обмеженою відповідальністю «Гараж Мобайл Груп» є юридичною особою, код за ЄДРПОУ № 35040775. Матеріалами справи встановлено, що ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області ДПС на підставі наказу № 736 від 01.07.2014 провело планову виїзну документальну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Гараж Мобайл Груп» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2013 відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами перевірки було складено акт від 23.10.2014 № 544/10-13-22-01-121/35040775, на підставі висновків якого прийняла податкове повідомлення-рішення № від 09.12.2014 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 162592,6 грн. за порушенням п. 2.6 Положення про введення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, а саме несвоєчасне оприбуткування готівки в сумі 35518,52 грн. у книгах ОРО зареєстрованих до РРО.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правової оцінки відносинам, що склалися між сторонами, застосовуючи нормативно-правові акти, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, суд звертає увагу, що предметом розгляду адміністративних справ, є, зокрема визначення законності рішень (дій або бездіяльності) суб'єктів владних повноважень. Виходячи із завдань адміністративного судочинства України суди перевіряють прийняті рішення (дії, бездіяльність) щодо дотримання суб'єктом владних повноважень наданих повноважень та способу їх прийняття, відповідності рішення Конституції та законам України; з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); а також встановлюють фактори неупередженості; добросовісності; розсудливості при їх прийнятті, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації тощо.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулюються Законом України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР).

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою врегульований Положенням про введення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення № 637). Згідно з п. 2.6 Положення № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Як встановлено судом та не заперечувалось відповідачем, усі надходження і видану готівки в національній валюті позивач відображає у касовій книзі, яка ведеться в електронному вигляді. ТОВ «Гараж Мобайл Груп» має центральну касу, веде касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті, яка пронумерована, прошнурована та скріплена відбитком печатки підприємства. Кількість аркушів у касовій книзі засвідчується підписами керівника і головного бухгалтера підприємства. Записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день не провадяться. Щоденно в кінці робочого дня касир підсумовує операції за день, виводить залишок готівки в касі на початок наступного дня і передає до бухгалтерії як звіт касира другі примірники, що є відривною частиною аркуша касової книги (копію записів у касовій книзі за день), з прибутковими і видатковими касовими ордерами під підпис у касовій книзі. Про вищенаведене свідчать записи у пункті 3.7.1 акта перевірки від 23.10.2014 та безпосередньо копія книги обліку розрахункових операцій № /4 від 24.07.2012, яка наявна в матеріалах справи.

Відповідно до п. 1.2 Положення № 637, оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Перевіркою КОРО № від 22.08.2013, яка була зареєстрована до РРО встановлено факт не своєчасного оприбуткування готівки, а саме: до розділу II КОРО на підставі фіскального звітного чеку Z-звіту РРО № 00008 за 17.09.2013 вчинено запис про оприбуткування готівки в сумі 10388,02 грн. 18.09.2013.

Перевіркою КОРО № /4 від 24.07.2012, яка була зареєстрована до РРО встановлено факт не своєчасного оприбуткування готівки, а саме: до розділу II КОРО на підставі фіскального звітного чеку Z-звіту РРО № 1451 за 06.11.2012 вчинено запис про оприбуткування готівки в сумі 8887,50 грн. після 14.11.2012.

Перевіркою КОРО № /2 від 15.01.2013, яка була зареєстрована до РРО встановлено факт не своєчасного оприбуткування готівки, а саме: до розділу II КОРО на підставі фіскального звітного чеку Z-звіту РРО № 0930 за 02.04.2013 вчинено запис про оприбуткування готівки в сумі 2324,0 грн. після 08.04.2013.

Перевіркою КОРО № /2 від 13.11.2012, яка була зареєстрована до РРО встановлено факт не своєчасного оприбуткування готівки, а саме: до розділу II КОРО на підставі фіскального звітного чеку Z-звіту РРО № 1332 за 13.11.2013 вчинено запис про оприбуткування готівки в сумі 10919,00 грн. 14.11.2013 (КОРО № /2 розпочата 14.11.2013).

Дані твердження відповідача не відповідають фактичним обставинам справи і спростовується належно оформленими КОРО № , № /4, № /2 та № /2.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача, викладеними у письмових запереченнях на адміністративний позов щодо не оприбуткування готівкових коштів у касі позивача на підставі фіскальних звітних чеків РРО, а саме: Z-звіту РРО № 00008 за 17.09.2013 на суму 10388,02 грн.; Z-звіту РРО № 1451 за 06.11.2012 на суму 8887,50 грн.; Z-звіту РРО № 0930 за 02.04.2013 на суму 2324,0 грн. та Z-звіту РРО № 1332 за 13.11.2013 на суму 10919,00 грн., оскільки факт своєчасного оприбуткування готівки підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме КОРО.

У відповідності до п. 2.6 Положення № 637, уся готівка повинна оприбутковуватися у день одержання готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень.

Як встановлено судом, 17.09.2013, 06.11.2012, 02.04.2013 та 13.11.2013 позивачем було вчинено відповідні записи до розділу ІІ КОРО № , № /4, № /2 та № /2. Доказів вчинення позивачем записів про оприбуткування готівки згідно Z-звіту РРО № 00008 за 17.09.2013 - 18.09.2013; Z-звіту РРО № 1451 за 06.11.2012 після 14.11.2012; Z-звіту РРО № 0930 за 02.04.2013 після 08.04.2013 та Z-звіту РРО № 1332 за 13.11.2013 - 14.11.2013, відповідачем суду не надано. Зворотного відповідачем не доведено та документально не підтверджено.

Суд зазначає, що готівкові розрахунки проводилися із застосуванням РРО, тому суд не може погодитися з твердженнями відповідача щодо порушення позивачем п. 2.6 Положення № 637. Згідно абз. 3 п. 2.6 Положення № 637, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Судом встановлено і це не заперечується відповідачем в акті перевірки від 23.10.2014, що згідно п. 3.7.1 усі надходження і видача готівки в національній валюті ТОВ «Гараж Мобайл Груп» відображає у касовій книзі, яка ведеться в електронному вигляді. Крім того, позивач має центральну касу, веде касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті, яка оформлена належним чином тощо, тому оприбуткування готівки зафіксовано у КОРО, які досліджені судом і будь-яких розбіжностей чи то недоліків не містять. Матеріали справи не містять відомостей щодо не застосування позивачем РРО, та інформації щодо проведення позивачем 17.09.2013, 06.11.2012, 02.04.2013 та 13.11.2013 готівкових розрахунків та не відображення їх у КОРО, у зв'язку з чим не вбачається підстав для висновків податкового органу про порушення п. 2.6 Положення № 637, з огляду на використання позивачем РРО, що підтверджується КОРО. Даний факт відповідачем не спростований.

Позивачем готівкові розрахунки проводились із застосуванням РРО. Порядок ведення книги обліку розрахункових операцій визначений Порядком реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України 28.08.2013 № 417, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за № 1618/24150.

Аналіз положень зазначеного Порядку дозволяє суду дійти висновку, що проведення підприємством обліку готівки в касі у книзі обліку розрахункових операцій здійснюється шляхом щоденного виконання у такій книзі записів про рух готівки та суми розрахунків.

З наведених законодавчих приписів слідує, що оприбуткування готівки включає сукупність законодавчо встановлених дій, зокрема, для підприємств (підприємців), які здійснюють готівкові розрахунки при продажу товарів (послуг) із застосуванням РРО, тобто для позивача, - реєстрацію таких коштів через РРО та відображення цієї готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки.

В акті перевірки не наведено фактів невиконання позивачем будь-якої з цих дій: факту не проведення коштів через РРО та не відображення такої готівки у книзі ОРО. Судом встановлено, що готівка за 17.09.2013, 06.11.2012, 02.04.2013 та 13.11.2013 була проведена через РРО, що підтверджується Z-звітами за відповідні дати; така готівка відображена в Книзі ОРО.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11.12.2012 встановила, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Наведене свідчить, що позивач здійснює оприбуткування готівкових коштів у відповідності абз. 3 п. 2.6 Положення № 637 із застосуванням РРО, а тому доводи відповідача спростовані документально підтвердженими доказами справи, що в свою чергу дає підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Крім того, Верховний суд України у своїй Постанові від 04.11.2014 (№ 21-466а14), Вищий адміністративний суду України в Ухвалі від 17.02.2015 року в справі № К/800/61929/14 зазначили, що за своєю суттю передбачена статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95, фінансова санкція є адміністративно-господарською санкцією, а тому її застосування регулюється нормами глави 27 Господарського кодексу України. Адміністративно-господарська санкція як захід організаційно-правового або майнового характеру застосовується уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, а отже, встановлений статтею 250 ГКУ строк адміністративно-господарської санкції застосовується при її реалізації.

Згідно зі ст. 238 ГКУ, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Статтею 239 ГКУ передбачено, що однією із адміністративно-господарських санкцій може бути адміністративно-господарський штраф, який стягується із господарюючого суб'єкта до державного бюджету за порушення визначених законодавством України правил здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 250 ГКУ, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 2 ст. 250 ГКУ передбачено, що дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідальність за порушення норм регулювання обігу готівки передбачена Указом Президента України № 436/95 від 12.06.1995, а, отже, застосуванню підлягає строк, визначений ч. 1 ст. 250 ГКУ, оскільки Указ Президента України не підпадає під обмеження, встановлені ч. 2 ст. 250 ГКУ.

Так, згідно абз. 2 п. 1 Указу № 436/95, у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, які є суб'єктами підприємницької діяльності норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Строк в 1 рік для застосування до позивача штрафу закінчився з огляду на таке: на думку відповідача позивачем порушено пункт 2.6 Положення № 637 («у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій (КОРО) на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК)»).

Судом встановлено, що у КОРО № від 22.08.2013 до розділу II на підставі фіскального звітного чеку Z-звіту РРО № 00008 за 17.09.2013 вчинено запис про оприбуткування готівки в сумі 10388,02 грн. 18.09.2013. Таким чином, днем порушення, яке на думку ДПІ мало місце, є 17.09.2012 - дата, коли позивач зобов'язаний згідно законодавства внести відповідний запис в КОРО. У КОРО № /4 від 24.07.2012 до розділу II на підставі фіскального звітного чеку Z-звіту РРО № 1451 за 06.11.2012 вчинено запис про оприбуткування готівки в сумі 8887,50 грн. після 14.11.2012. Таким чином, днем порушення, яке на думку ДПІ мало місце, є 06.11.2012 - дата, коли позивач зобов'язаний згідно законодавства внести відповідний запис в КОРО. У КОРО № /2 від 15.01.2013 до розділу II на підставі фіскального звітного чеку Z-звіту РРО № 0930 за 02.04.2013 вчинено запис про оприбуткування готівки в сумі 2324,00 грн. після 08.04.2013. Таким чином, днем порушення, яке на думку ДПІ мало місце, є 02.04.2013 - дата, коли позивач зобов'язаний згідно законодавства внести відповідний запис в КОРО. У КОРО № /2 від 13.11.2012 до розділу II на підставі фіскального звітного чеку Z-звіту РРО № 1332 за 13.11.2012 вчинено запис про оприбуткування готівки в сумі 10919,00 грн. 14.11.2012. Таким чином, днем порушення, яке на думку ДПІ мало місце, є 13.11.2012 - дата, коли позивач зобов'язаний згідно законодавства внести відповідний запис в КОРО.

Враховуючи встановлений ч. 1 ст. 250 ГКУ строк для застосування адміністративно-господарських санкцій (зокрема, 1 рік з дня порушення), враховуючи дати, в які, на думку відповідача, були вчинені порушення та, враховуючи дату прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення - 09.12.2014, до ТОВ «Гараж Мобайл Груп» не може бути застосований штраф згідно податкового повідомлення-рішення № від 09.12.2014, оскільки для застосування штрафних санкцій сплинули строки давності, що є також підставою для скасування оскаржуваного рішення.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 162 КАСУ, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Згідно зі ст. 71 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій та винесення відповідних рішень.

Ураховуючи все викладене, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 14, 53, 69, 70, 71, 72, 86, 94, 128, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області від 09.12.2014 № .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.