Справа № 804/9787/14
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2015 рокусправа № 804/9787/14
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Новошицька О.О.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року

у справі № 804/9787/14

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області

про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови надання квитанції по сплаті платних послуг, які позивач не замовляв, не отримував та не мав намірів отримання таких платних послуг з переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 795 від 24.06.2007. Визнати неправомірними дії відповідача щодо вимоги сплатити 120 грн. «за бланк паспорта», щодо відмови в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон в разі тимчасових поїздок на підставі поданих позивачем документів, зазначених Правилами затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995. Зобов'язати відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України для виїзду за кордон відповідно до вимог Правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995, на підставі поданих позивачем документів без сплати додаткових платежів у розмірі 120 грн. та 87,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірною відмовою Державної міграційної служби України в оформленні паспорта для тимчасових поїздок за кордон з огляду на відсутність квитанцій про сплату вартості бланка паспорта у розмірі 120 грн. та за оформлення та видачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 87,15 грн., надання яких Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення не передбачено. Позивач вказує, що постановою Верховного Суду України від 03.12.2013 визначено, що сплата установленого Декретом державного мита покриває вартість витрат, пов'язаних із учиненням дій щодо видачі громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон, а відтак відмова відповідача позбавляє позивача права вільно залишати територію України.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2014 адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови в оформленні паспорта громадянина України на підставі наданих позивачем документів; зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вирішити питання щодо оформлення та видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих позивачем документів.

Постанову суду мотивовано тим, що порядок оформлення та видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон регламентовано Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», у межах та на виконання якого постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995 затверджено «Правила оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення». Ані вказаним Законом, ані зазначеними Правилами не визначено обов'язок особи сплачувати будь-які інші платежі під час оформлення та видачі паспорту. Постанова Кабінету Міністрів України №1098 від 26.10.2011, на яку посилався відповідач в якості правових підстав для відмови позивачу у видачі паспорту, не регулює правовідносини у сфері оформлення та видачі паспортів громадян України для виїзду за кордон.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України для виїзду за кордон, відповідно до вимог Правил затверджених постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31.03.1995, на підставі поданих позивачем документів без сплати додаткових платежів у розмірі 120 грн. і 87,15 грн., суд першої інстанції зазначив, що функція з оформлення та видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон є дискреційним повноваженням органу державної влади - Державної міграційної служби України, в які суд не має права втручатися, внаслідок з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача зобов'язав відповідача вирішити питання щодо оформлення та видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих позивачем документів.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач зазначає, що необхідність оплати вартості послуг Державної міграційної служби України та вартості бланку передбачено Порядком надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1098, та Переліком платних послуг, які можуть надаватися органами та підрозділами Міністерства внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.07.2007 №795. Для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон у разі тимчасового виїзду подається квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати, а відтак, оскільки адміністративна послуга з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон передбачає видачу бланка, її замовник зобов'язаний сплачувати 377,15 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Позивач в судовому засіданні просить залишити без змін постанову суду першої інстанції, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначає, що судом прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 13.01.2014 позивач - ОСОБА_1 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного відділу Державної міграційної служби у м.Дніпропетровську із заявою-анкетою на оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон та подала для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордону наступні документи: заяву-анкету встановленого зразка; паспорт громадянина України, свідоцтво про народження; копію, виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см; квитанцію про сплату державного мита в розмірі 170,00 грн.

За наслідками розгляду наданих документів органом Державної міграційної служби прийнято рішення про відмову в оформленні позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон через ненадання платіжних документів (квитанції) про сплату вартості бланка паспорта у розмірі 120,00 грн. та послуг за оформлення і видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 87,15 грн. і запропоновано позивачу звернутися за роз'ясненням до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.

За результатами розгляду заяви повивача відповідач листом від 24.01.2014 № 1201/К-29 (а.с.15) повідомив позивача, що процедура оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон передбачає сплату обов'язкових платежів - квитанції про сплату вартості послуг у розмірі 87,15 грн. та квитанції про сплату вартості бланка у розмірі 120,00 грн., а відтак, зважаючи на те, що позивач сплатила лише 170,00 грн. держмита та відмовилася сплачувати інші платежі - 87,15 грн. та 120,00 грн., у діях Амур-Нижньодніпровського РВ ДМС у м. Дніпропетровську щодо відмови у оформленні паспорта позивачу порушень чинного законодавства не виявлено.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з судом першої про помилковість доводів відповідача.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України №3857-ХІІ від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №3857-ХІІ оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон провадиться, зокрема, громадянам України, які постійно проживають в Україні і досягли 18-річного віку, - за особистим клопотанням про отримання паспорта або через своїх законних представників до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Порядок оформлення, видачі, обміну, повернення, вилучення, знищення, визнання недійсним паспорта громадянина України для виїзду за кордон визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспорта громадянина України для виїзду за кордон виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Статтею 7 Закону №3857-ХІІ передбачено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання Закону №3857-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №231 від 31.03.1995, якою затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення (постанова втратила чинність з 01.04.2015 згідно постанови Кабінету Міністрів України № 682 від 26.11.2014).

Відповідно до пункту 5 вказаних Правил №231, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, заява щодо оформлення паспорта/проїзного документа подається особисто або через своїх законних представників до управлінь (відділів) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи), відділів (секторів) у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб міських, районних управлінь, відділів МВС (далі - підрозділи) за місцем проживання в Україні або міжрегіональних центрів видачі паспортних документів незалежно від місця проживання в Україні.

Для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон подається: заява-анкета встановленого зразка; паспорт громадянина України, свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років) (після прийняття документів повертається); копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати (пункт 10 Правил №231).

Отже, наведеною нормою встановлено вичерпний перелік документів, які необхідні для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон.

Як вбачається з положень пункту 10 Правил №231, одним з необхідних документів для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон є квитанція про сплату державного мита.

Згідно зі статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України №7-93 від 21.01.1993 «Про державне мито» платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.

До об'єктів справляння державного мита належить, зокрема, державне мито за видачу громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон або продовження строку його дії у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (статті 2, 3 Декрету №7-93).

Таким чином, сплата установленого Декретом Кабінету Міністрів України №7-93 державного мита покриває вартість витрат, пов'язаних із учиненням відповідачем дій щодо видачі громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон (у тому числі й вартість бланка), тому орган Державної міграційної служби України не вправі вимагати повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно-правового акта.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачем було подано усі необхідні документи для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон, вимоги оплатити додаткові витрати, крім державного мита, є незаконними, позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими.

Посилання відповідача на Порядок надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1098 від 26.10.2011 як на підставу відмови в оформленні паспорту, не приймаються колегією суддів, зважаючи на те, що порядок оформлення та видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон встановлюється Законом №3857-ХІІ та Постановою Кабінету Міністрів України №231.

Ані наведеним вище Законом, ані Постановою не передбачено обов'язок особи сплачувати будь-які інші платежі під час оформлення та видачі паспорту, ніж ті, що визначені наведеними вище нормативними актами.

Порядок №1098 визначає механізм надання підрозділами МВС та ДМС платних послуг, у тому числі адміністративних, фізичним і юридичним особам, при цьому за правилами п.2 якого послуги надаються за письмовою заявою фізичних та юридичних осіб.

Отже, платні послуги можуть бути надані за заявою особи, тобто за наявності у неї бажання отримати відповідну послугу, а не в обов'язковому порядку здійснювати замовлення такої послуги з метою оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Щодо постанови Кабінету Міністрів України №795 від 04.06.2007, якою затверджено Перелік платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розмір плати за їх надання, її положення також не передбачають обов'язковість замовлення такої послуги як оформлення та видача паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Таким чином, відповідач відповідно до норм чинного законодавства позбавлений можливості вимагати у позивача будь-які інші платежі, окрім тих, що зазначені в даних нормативно-правових актах.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про безпідставність вимог відповідача щодо здійснення платежів за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон як таких, що не передбачені Законом №3857-ХІІ та Постановою Кабінету Міністрів України №231 - спеціальними правовими актами, що врегульовують ці правовідносини.

Подібна позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03.12.2013 у справі № 21-416а13 та, виходячи з ч.2 ст.244-2 КАС України, враховується при винесенні рішення у справі.

Що стосується позовних вимог про зобов'язання відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України для виїзду за кордон відповідно до вимог Правил № 231, на підставі поданих позивачем документів без сплати додаткових платежів у розмірі 120 грн. та 87,15 грн., судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що такі повноваження відповідача є дискреційними. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є - здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Таким чином, вказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

За наведених обставин апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про зобов'язання відповідача вирішити питання щодо оформлення та видачі позивачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі поданих позивачем документів.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року у справі № 804/9787/14 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко