Справа № 1519/2-а-154/11
Суддя: Леонов О. С.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 1519/2-а-154/11
провадження № 2-а/521/172/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2015 р. м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді Леонова О.С.,

за секретаря судового засідання: Малиш О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_2 Банку України в Одеській області про визнання дій противоправними та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

У червні 2006 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління ОСОБА_2 Банку України в Одеській області (далі Управління НБУ в Одеській області, відповідач) про визнання не чинним рішення про вилучення позивача зі списку кадрового резерву та поновлення в позбавлених субєктом владних повноважень правах (том. 1 а.с. 2).

Провадження за позовом у справі порушено ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Загороднюк В.І.) від 21.07.2006 року (том 1 а.с. 1)

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.09.2006 року справа була передана для розгляду за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси (том 1 а.с. 25).

23.10.2006 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси продовжено провадження у справі за адміністративним позовом.

В процесі розгляду справи позивач неодноразово уточнювала заявлені вимоги, зазначивши в якості другого відповідача ОСОБА_2 банк України. Заявою про зміну позовних вимог від 21.05.2007 року (том 1 а.с. 144) ОСОБА_1 просила суд:

- визнати незаконними нормативно правові акти постанов від 09.01.2001 р. № 5 та від 17.03.2006 р. № 96 Правління ОСОБА_2 банку України та затверджених ними положень про формування кадрового резерву;

- визнати незаконним дії відповідача щодо припинення перебування у кадровому резерві державного службовця ОСОБА_1 та поновити її у кадровому резерві управління;

- визнати дії керівництва управління неправомірними у відмові в ознайомленні ОСОБА_1 з всіма правовими актами індивідуальної дії щодо формування кадрового резерву на посаду заступника начальника центру інформатизації, начальника регіональної розрахункової палати на 2006 рік в 2006 році;

- визнати список кадрового резерву управління з внесеними відповідачем змінами після 12.01.2006 р. незаконним, укладеними з порушенням чинного законодавства;

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог до ОСОБА_2 банку України про визнання нормативно-правових актів постанов від 09.01.2001 р. № 5 та від 17.03.2006 р. № 96 Правління ОСОБА_2 банку України та затверджених ними положень про формування кадрового резерву незаконними, залишено без розгляду ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.10.2007 року (том 1 а.с.229-230), залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2008 року (том 1 а.с.254).

24.12.2014 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси (суддя Роїк Д.Я.) позов ОСОБА_1 залишено без розгляду (том 2 а.с. 228 ).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2015 року скасовано ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 24.12.2014 року з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду (том 2 а.с. 241-243).

У звязку з закінченням терміну повноважень судді Роїк Д.Я., ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Леонова О.С. від 21 квітня 2015 року продовжено розгляд цієї справи (том 3 а.с. ).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1, будучи державним службовцем четвертої категорії та займаючи посаду завідувача сектором регіональної розрахункової палати центру інформатизації Управління НБУ в Одеській області, отримала інформацію про вивільнення посади заступника начальника центру інформатизації начальника регіональної розрахункової палати (13.01.2006 року) на зайняття якої до того часу висувалася в резерв. Однак, відповідач діючи поза рамками закону, здійснив вибір іншої кандидатури для заміщення даної посади з подальшим наміром сприяти їй в просуванні по службі на вищу посаду. 22.01.2006 року управлінням було прийнято рішення про припинення перебування позивачки у кадровому резерві. В процесі прийняття такого рішення ОСОБА_1 була позбавлена права на участь у його прийняті.

Крім того, відповідачем прийнято незаконне рішення щодо внесення змін в списки кадрового резерву управління після 12.01.2006 року, оскільки воно також прийнято без участі позивача. При цьому позивач звертає увагу на те, що згідно п.п. 4,5 Положення про формування кадрового резерву затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 28.02.2001 р. № 199, список осіб, зарахованих до кадрового резерву переглядається щороку в грудні. У разі необхідності до списку протягом року можуть бути внесені зміни у порядку, встановленому для зарахування до кадрового резерву. Зарахування до кадрового резерву затверджується наказом чи розпорядженням керівника державного органу. Однак відповідачем прийнято відповідне рішення з порушенням процедури, встановленої чинним законодавством України, шляхом складання службової записки заступника від 12.01.2006 року. Позивач вважає, що шляхом надання незаконних переваг з боку відповідача іншій кандидатурі, вона позбавлена права на просування по службі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, додаткових письмових поясненнях викладених у заявах про зміну позовних вимог (том 1. а.с. 26-27, 79, 144), на пояснення надані в судовому засіданні, просила адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без участі представника відповідача (том 3. а.с. 25). Крім того до суду було надано письмові заперечення на адміністративний позов (том 1. а.с. 20-22, 53-55 ), в яких вказав, що дії управління щодо призначення на вакантну посаду працівника управління, який знаходився у кадровому резерві на цю посаду, а також затвердження списків осіб, зарахованих до кадрового резерву на посади керівних працівників Управління НБУ в Одеській області, проводились відповідно до Положень про формування кадрового резерву на посади державних службовців ОСОБА_2 банку України, затверджених Постановами Правління ОСОБА_2 банку України від 09.01.2001 № 5 та від 17.03.2006 № 96. На думку представника відповідача, адміністративний позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Оцінюючи правомірність рішення відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб'єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Так, згідно вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працювала в Управлінні ОСОБА_2 банку України в Одеській області на посаді завідуючої сектора регіональної розрахункової палати центру інформатизації управління з 30.08.1995 року по 01.06.2007 року.

Наказом Управлінні ОСОБА_2 банку України в Одеській області № 127-к від 31.05.2007 року ОСОБА_1 з 01.06.2007 року звільнена за власним бажанням з займаної посади у звязку з виходом на пенсію ст. 38 КЗпП України ( том 2 а.с. 120).

Працюючи в Управлінні ОСОБА_2 банку України в Одеській області на посаді завідуючої сектора регіональної розрахункової палати центру інформатизації управління ОСОБА_1 знаходилась у списку осіб, зарахованих до кадрового резерву на посади керівних працівників на 2006 рік. На час формування списків позивач виконувала обовязки начальника регіональної розрахункової палати центру інформатизації та відповідно до її пропозицій на посаду заступника начальника центру - начальника регіональної розрахункової палати центру інформатизації було зараховано двох осіб, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Відповідно до Положення про формування кадрового резерву на посади державних службовців ОСОБА_2 банку України, затвердженого Постановою Правління ОСОБА_2 банку України від 09.01.2001 № 5 (далі - Положення про формування кадрового резерву на посади державних службовців ОСОБА_2 банку України), в управлінні створюється кадровий резерв для зайняття посад державних службовців, а також для просування їх по службі. До кадрового резерву зараховуються професійно підготовлені працівники, які успішно справляються з виконанням службових обовязків, проявляють ініціативу, мають організаторські здібності і необхідний досвід роботи, успіхи в навчанні. На кожну посаду керівного працівника формується кадровий резерв у кількості не менше ніж дві особи. Відбір кандидатів на зарахування до кадрового резерву здійснюють керівники структурних підрозділів ( том 1 а.с.57-60).

Згідно з пунктом 10 Положення про формування кадрового резерву на посади державних службовців ОСОБА_2 банку України, списки осіб які зараховані до кадрового резерву, щорічно в жовтні переглядаються керівником відповідного структурного підрозділу. У разі потреби ці списки можуть переглядатися протягом року .

Якщо посада, на яку до кадрового резерву зараховано працівника, стає вакантною, він має переважне право на її заміщення.

Встановлено, що 28 жовтня 2005 року було затверджено список осіб, зарахованих до кадрового резерву на посади керівних працівників на 2006 рік. Відповідно до пропозицій виконуючого обовязки начальника регіональної розрахункової палати центру інформатизації ОСОБА_1 на посаду заступника начальника центру - начальника регіональної розрахункової палати центру інформатизації було зараховано двох осіб, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ( том 1 а.с.95-97).

На підставі службової записки заступника начальника управління - начальника центру інформатизації ОСОБА_4 від 12.01.2006 та п. 10 Положення до списку кадрового резерву на 2006 рік на посаду заступника начальника центру - начальника регіональної розрахункової палати центру інформатизації було зараховано додатково завідувача сектора захисту інформації центру інформатизації ОСОБА_5 (том 1 а.с. 74).

Крім того, у письмових поясненнях відповідача зазначено що, ОСОБА_5 перебувала у кадровому резерві на посаду начальника регіональної розрахункової палати центру інформатизації протягом 2000 - 2001 років та на посаду заступника начальника центру - начальника регіональної розрахункової палати центру інформатизації протягом 2002 - 2003 років.

Як вбачається з витягу з переліку змін до штатного розпису № 2 від 22.05.2006 року (том 1 а.с. 101), 22.05.2006 року у звязку із змінами у штатному розписі управління посаду заступника начальника центру - начальника регіональної розрахункової палати центру інформатизації, на яку у кадровому резерві було зараховано ОСОБА_1, зі штатного розпису виведено. У звязку із виведенням посади припинено перебування у кадровому резерві на цю посаду ОСОБА_1 та ОСОБА_3

При формуванні штатного розпису управління введено нову посаду начальника регіональної розрахункової палати центру інформатизації. Відповідно до п. 3.6 та 3.8 Положення про формування кадрового резерву на посади державних службовців ОСОБА_2 банку України, затвердженого Постановою Правління ОСОБА_2 банку України від 17.03.2006 № 96 (Далі - Положення №96), на нову посаду знову формувався кадровий резерв (том 1 а.с. 62-65). На нововведену посаду начальника регіональної розрахункової палати центру інформатизації 22.05.2006 було призначено ОСОБА_5, а до кадрового резерву на цю посаду на 2006 рік зараховано працівників управління ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (том 1 а.с. 102-102 б).

Положенням про регіональну розрахункову палату центру інформатизації Управління НБУ в Одеській області затвердженого Начальником управління від 25.01.2006 р. визначено кваліфікаційні вимоги до керівника регіональної розрахункової палати на заміщення посади якого і було сформовано кадровий резерв, зокрема, про те, що кандидат повинен мати стаж керівної роботи в галузі компютерних та інформаційних технологій в банківській системі не менше 6 років.

Як вбачається з додатку до списку осіб, зарахованих до кадрового резерву на посади керівних працівників Управління НБУ в Одеській області на 2006 р., затвердженого Начальником управління від 22.05.2006 р. до кадрового резерву на посаду керівника регіональної розрахункової палати ОСОБА_1 не включено. При цьому в супереч кваліфікаційним вимогам до зазначеної посади, віддано перевагу ОСОБА_3, яка не мала відповідного стажу.

Згідно пункту 14 Положення про формування кадрового резерву для державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 199, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, перебування працівника у кадровому резерві може припинитися з його власної ініціативи або за вмотивованою пропозицією керівника відповідного державного органу. Виключення із списків кадрового резерву оформляється наказом чи розпорядженням керівника. Такої ініціативи ОСОБА_1 не проявляла, мотивована пропозиція субєкта владних повноважень щодо припинення перебування у кадровому резерві ОСОБА_1 відсутня. Наказів чи розпоряджень керівника про виключення позивача з кадрового резерву не приймалось.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач діяв у спосіб не передбачений законодавством, чим порушив процедуру виключення особи з кадрового резерву.

Як зазначено в ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З боку відповідача не наведено достатніх аргументів, доводів та не надано доказів, які свідчили б, що оскаржувані дії здійснено обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для його прийняття, добросовісно, розсудливо, в зв'язку з чим, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання неправомірними дії відповідача щодо припинення перебування у кадровому резерві державного службовця ОСОБА_1 та про необхідність поновлення її у кадровому резерві управління.

Одночасно, відмовляючи в задоволені позовних вимог в частині позову про визнання дії керівництва управління неправомірними у відмові в ознайомленні ОСОБА_1 з всіма правовими актами індивідуальної дії щодо формування кадрового резерву на посаду заступника начальника центру інформатизації, начальника регіональної розрахункової палати на 2006 рік в 2006 році та визнання списку кадрового резерву управління з внесеними відповідачем змінами після 12.01.2006 р. незаконним, укладеними з порушенням чинного законодавства, суд виходив з наступного.

За змістом ст. 23 Закону України «Про ОСОБА_2 банк України», п. 3.8., п. 3.8.3. Положення про філії (територіальні управління) ОСОБА_2 банку України, затвердженого Постановою Правління ОСОБА_2 банку України від 22 грудня 2000 року № 495, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 26.01.2001 року за № 815272, випливає, що управління НБУ в Одеській області не маючи статусу юридичної особи, відповідно до Законів України про «Про державну службу» та «Про ОСОБА_2 банк України» здійснює прийняття та звільнення державних службовців, створює кадровий резерв на посади державних службовців та проводить відповідну роботу з особами зарахованими до нього.

Дії управління щодо призначення на вакантну посаду працівника управління, який знаходився у кадровому резерві на цю посаду, а також затвердження списків осіб, зарахованих до кадрового резерву на посади керівних працівників Управління НБУ в Одеській області, проводились відповідно до Положень про формування кадрового резерву на посади державних службовців ОСОБА_2 банку України, затверджених Постановами Правління ОСОБА_2 банку України від 09.01.2001 № 5 та від 17.03.2006 № 96 (далі Положення № 96).

Відповідно до п. 5.3 Положення № 96 заступником начальника управління - начальником центру інформатизації ОСОБА_7 було внесено подання про призначення на посаду начальника регіональної розрахункової палати центру інформатизації ОСОБА_5

Не погоджуючись з рішенням управління про призначення на посаду начальника регіональної розрахункової палати центру інформатизації ОСОБА_5, позивач неодноразово зверталась з письмовими заявами до начальника Управління НБУ в Одеській області та до ОСОБА_2 банку України з вимогами щодо розяснень та перевірки правомірності призначення ОСОБА_8 на посаду та з проханням ознайомити позивача з положеннями про формування кадрового резерву на посади державних службовців ОСОБА_2 банку України, затвердженими постановами Правління ОСОБА_2 банку України від 09.01.2001 № 5 та від 17.03.2006 № 96.

Листами від 19.07.2006 № 22-163/4346, від 01.08.2006 № 22-163/4613, від 01.08.2006 № 22-163/4615, від 28.09.2006 № 17-115/2759 позивачу були надані розяснення зі всіх питань, у тому числі запропоновано ознайомитись з Постановами (том 1, а.с. 56, 124).

Необґрунтованими є твердження позивача про те, що зазначені Постанови є нечинними у звязку з не опублікуванням їх в офіційних друкованих виданнях.

Відповідно до Закону України „Про ОСОБА_2 банк України ОСОБА_2 банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Нормативно-правові акти ОСОБА_2 банку видаються у формі постанов Правління ОСОБА_2 банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління ОСОБА_2 банку.

Нормативно-правові акти ОСОБА_2 банку набирають чинності через десять днів після їх державної реєстрації Міністерством юстиції України, якщо в них не встановлений більш пізній строк набрання чинності, але не раніше дня їх офіційного оприлюднення.

Відповідно до ст. 2 Указу Президента України від 03.10.1992 (зі змінами) № 493/92 „Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади нормативно-правові акти, які видаються міністерствами та іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю та мають міжвідомчий характер підлягають державній реєстрації.

Постанова про затвердження Положення про формування кадрового резерву на посади

державних службовців ОСОБА_2 банку України винесена відповідно до ст. 28 Закону України „Про державну службу та ст. 64 Закону України „Про ОСОБА_2 банк України і є документом для внутрішнього використання в структурі ОСОБА_2 банку України і тому не підлягає офіційному опублікуванню в друкованих виданнях.

Твердження позивача про заздалегідь встановленої особи, щодо якої будуть надані переваги стосовно просуванню по службі і що ця особа на той час не перебувала у кадровому резерві, не знайшли підтвердження матеріалами справи. Згідно з п. 3.8 Положення № 96, вибір кандидатури на заміщення вакантної посади проводиться керівником відповідного структурного підрозділу шляхом внесення подання про призначення на посаду.

Відповідно до положень, закріплених у ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оскільки позивачем в судовому засіданні не надано переконливих доказів щодо неправомірних дії керівництва управління про відмову ОСОБА_1 в ознайомленні з правовими актами індивідуальної дії щодо формування кадрового резерву на посаду заступника начальника центру інформатизації, начальника регіональної розрахункової палати на 2006 рік в 2006 році та у формуванні списку кадрового резерву управління з внесеними відповідачем змінами після 12.01.2006 р., тому суд приходить до висновку, що вказані вимоги позивача суду не доведені, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_2 Банку України в Одеській області про визнання дій противоправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним дії відповідача щодо припинення перебування ОСОБА_1 у кадровому резерві Управління ОСОБА_2 Банку України в Одеській області.

Зобовязати Управління ОСОБА_2 Банку України в Одеській області поновити ОСОБА_1 у кадровому резерві Управління ОСОБА_2 Банку України в Одеській області на посаду «Заступника начальника центру начальника регіональної розрахункової палати центру інформації» з часу виключення.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Леонов О.С.