Справа № 761/5613/14-ц
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 761/5613/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Гуменюк А.І. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А
28 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Оксененка О.М.,
суддів Губської Л.В., Федотова І.В.,
при секретарі Пономаренко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Київський міський військовий комісаріат, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Київський міський військовий комісаріат про визнання протиправними дій стосовно відмови у перерахунку пенсії, зниження розміру пенсії та нарахування підвищення до пенсії; зобов`язання провести перерахунок пенсії за рахунок введення премії 90% посадового окладу у відповідності до наказу Міністра оборони України від 25 червня 2011 року №355 «Про внесення змін до наказу Міністра оборони України № 50 від 28.01.2011» у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та введення надбавки (за виконання особливо важливих завдань) 70% посадового окладу у відповідності до наказу Міністра оборони України №56 «Про виплату надбавки за виконання особливо важливих завдань»; зобов`язання затвердити розмір пенсії 90% від грошового забезпечення, встановленого Законом України «Про пенсійне забезпечення»; зобов`язання нарахування підвищення до пенсії у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 згідно перерахунку пенсії, у розмірі 90% від грошового забезпечення; нарахування та виплатити різницю між виплаченою та не перерахованою пенсією враховуючи підвищення до пенсії за період з 01.07.2011 року.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.
Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 знаходиться на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві з 01 квітня 2007 року.
У вересні 2013 року позивач звернувся до відповідача з проханням провести перерахунок пенсії, проте йому було відмовлено у вказаному перерахунку.
Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям врегульоване статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII.
Так, відповідно до частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку в зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.
Постановою № 1294, зокрема, Міністру оборони України дозволено здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менше 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
На виконання зазначеної постанови наказом № 50 зі змінами, внесеними наказом № 355 встановлено розміри премії військовослужбовцям у межах видатків, передбачених для їх грошового забезпечення.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що премія є складовою грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. Така премія, яку встановлено, зокрема, наказом № 355 носить індивідуальний характер і залежить від результатів служби конкретного військовослужбовця, індивідуальні заслуги якого не можуть бути розповсюджені на осіб, що перебували на цій посаді в попередні роки. Отже, встановлення такої премії не є підставою для перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ.
Аналогічний висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 4 листопада 2014 року (№ 21-248а14).
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що право позивача на перерахунок його пенсії на підставі вищенаведених положень Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України, а також наказу Міністра оборони України № 50 зі змінами, внесеними наказом 355 відсутнє.
Крім того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 «Про Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок раніш призначених пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством. Про зазначене рішення КМУ Міноборони у п`ятиденний строк повідомляє Пенсійний Фонд України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям, який також у п`ятиденний строк повідомляє про надходження інформації свої головні управління в областях, на яких покладено обов`язок у десятиденний строк складання списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку та передання їх органам, які видають довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Таким чином, обов`язковою умовою для проведення перерахунку пенсії, призначеної на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є зміна Кабінетом Міністрів України хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців. При цьому, чинним законодавством не передбачено проведення перерахунку пенсій у зв`язку з виданням будь-яким міністерством власних наказів.
Після 13.02.2008 року Кабінетом Міністрів України не приймалось рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або вводились для них нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, установлених законодавством.
Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27.03.2014 року по справі № К/800/304/13.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.
Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2015 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.