Справа № 235/2217/15-а
Суддя: Хмельова С. М.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №235/2217/15-а
Провадження №2-а/235/61/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Хмельової С.М.

за участю: секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 у м. Красноармійську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про відмову в призначенні пенсії від 16 березня 2015 року, про зобовязання виконати певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про відмову в призначенні пенсії від 16 березня 2015 року, про зобовязання виконати певні дії. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 26.12.2014 року у звязку з набуттям права на отримання пенсії він звернувся до відповідача по справі з заявою про призначенні пенсії за віком згідно п. 1 ст. 49 ЗУ «Про зайнятість населення» і ст. 26, 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у звязку з наявністю у нього необхідного страхового стажу.

16 березня 2015 року рішенням Управління Пенсійного фонду України в місті Красноармійську та Красноармійському районі в особі начальника управління ОСОБА_2, йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком.

В обґрунтування своєї відмови у призначені мені пенсії за віком, відповідач по справі зазначив, що відповідно до наданих ним документів, його страховий стаж складає 33 роки 10 місяців 27 днів, при необхідному 35 років.

Також, у своєму рішенні, відповідач по справі зазначив, що до страхового стажу не було зараховано період моєї роботи:

-в колгоспі ім. Ілліча з 01.01.1989 року по 29.06.1989 року (155 трудоднів), в якому мається виправлення в кількості відроблених людино-днів за рік;

-в ТОВ «ЛАН» з 01.10.2013 року по 23.10.2014 року, так як за даний період відсутня сплата страхових внесків згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу.

З вищезазначеним рішенням УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області позивач не згоден, та вважає, що воно є противоправним.

У наданій ним трудовій книжці колгоспника, є запис про роботу позивача в колгоспі ім.. Ілліча. В даній трудовій книжці міститься запис, яка була зроблена 30.06.1989 року про те, що 1989 році вын працював у даному колгоспі шофером та ним було відпрацьовано 155 днів. Дана запис була підтверджена підписом голови колгоспу, бухгалтера та печаткою колгоспу.

Як зазначає відповідач по справі, то вищевказаний період його роботи не було зараховано до стажу роботи, у звязку з тим, що в кількості відроблених людино-днів за рік під час роботи в колгоспі ім. Ілліча з 01.01.1989 року по 29.06.1989 року містяться виправлення. Дійсно у вищевказаному записі міститься виправлення, на сторінці де зроблений цей запис, в лівому верхньому кутку міститься також запис завірений підписом та печаткою щодо того, що виправлену запис на «155 днів» вірити.

Відповідач по справі на цю обставину не звернув уваги при розгляді документів для призначення пенсії, хоча коли у позивача приймалися документи, та працівник відповідача проводив огляд усіх документів, відповідачем по справі не було зазначено, що це виправлення буде поміхою у призначені пенсії, та що цей стаж йому потрібно буде підтверджувати.

Як би відповідач по справі вказав би про те, що позивачу необхідно надати підтверджуючу довіку про його стаж за період роботи в колгоспі ім.. Ілліча з 01.01.1989 року по 29.06.1989 року - то позивач б таку довіку надав. На підтвердження цього стажу роботи надає довіку з архіву цього колгоспу.

Що стосується страхового стажу за період роботи з 01.10.2013 року по 23.10.2014 року в ТОВ «ЛАН», то з цього проводу позивач зазначає наступне:

Так, відповідач по справі не зарахував даний період роботи в страховий стаж у зв'язку з тим, що за вказаний період відсутня сплата страхових внесків згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Проаналізувавши законодавство позивач вважає, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство - страхувальник, в якому він працював. Саме воно нараховує страхові внески із заробітної плати застрахованої особи, що підтверджується індівідуальними відомостями про нараховану особу. За несвоєчасність сплати страхувальником нарахованих страховіх внесків , із заробітної плати, застрахована особа відповідальності не несе.

В зв»язку з вищевказаним посилання відповідача при відмові в призначені пенсії на те, що ТОВ «ЛАН» не було сплачено страхові внески за період з 01.10.2013 року по 23.10.2014 року, є безпідставними, оскільки він не можу нести відповідальність за неналежне виконання обов»язків підприємством, на якому позивач працював.

Згідно статті 113 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне І страхування"держава створює умови для функціонування системи загальнообов»язкового леїгжавного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб, стосовно здійснення пенсійних виплат.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, вважає, що відповідач по справі відмовляючи у призначені пенсії, порушив тим самим право позивача на призначення пенсії, а тому його вимоги є правомірними.

Згідно з п.43 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ствердженого ОСОБА_3 правління ПФУ від 25.11.2005 р. № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Таким чином, вважає, що його право на призначення пенсії безумовне, так як на день звернення до відповідача по справі з заявою про призначення пенсії позивачу вже виповнилося 55 років, він має необхідний стаж роботи не менш 35 років, та датою звернення до відповідача по справі з заявою про призначення пенсії є 26.12.2014 року, тобто до 01.01.2015 року.

Позивач просить суд визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Красноармійськ та Красноармійському районі від 16 березня 2014 року про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Красноармійськ та Красноармійському районі призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 26.12.2014 року пенсію за віком згідно ст. 26, 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. 1 ст. 49 ЗУ «Про зайнятість населення», з зарахуванням до страхового стажу періоду його роботи з 01.01.1989 року по 29.06.1989 року в колгоспі ім.. Ілліча 155 трудоднів та з 01.10.2013 року по 23.10.2014 року в ТОВ «ЛАН».

Позивач до судового засідання не зявився, надав суду заву про розгляд справи без його участі, за участю його адвоката ОСОБА_4 На позові наполягає та просить суд задоволити в повному обсязі (а.с.41).

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити. В подальшому надав заяву про продовження слухання справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні суду пояснив, що позивач дійсно працював у колгоспі ім. Ілліча та цей період йому було нараховано 155 людино-днів, але у звязку з тим, що позивачем не було надано відповідну довідку, при вирішенні питання про призначення пенсії, цей період не було враховано. За таких обставин представник відповідача у своїх запереченнях дане питання виніс на розсуд суду. З приводу неможливості зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача з 01.10.2013 по 23.10.2014 року на посаді механіка в ТОВ «Лан» пояснив, що за цей період підприємством не було сплачено страхові внески, тому врахувати цей період для призначення пенсії неможливо. Просив у задоволенні позовних відмовити. Подальший розгляд справи просив проводити без участі представника відповідача.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 відповідно до записів у трудовій книжці 8.04.2013 року прийнятий на роботу у ТОВ «Лан», звільнений 23.10.2014 року (а.с.6-9).

Відповідно до довідки від 10.04.2015, виданої сільським головою Іванівської сільської ради, ОСОБА_1 в період з 01.01.1989 року по 29.06.1989 року працював в колгоспі Ілліча 155 трудонів (а.с. 16).

Рішенням від 16.03.2015 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії (а.с.11-14).

Згідно п. 2.3. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях №162 від 20.06.1974 року, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переводі на іншу постійну роботу або звільненні вносяться адміністрацією підприємства.

Відповідно до п. 1.4. вищевказаної Інструкції №162 від 20.06.1974 року, питання, пов'язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою ОСОБА_3 Міністрів СРСР та ВЦСПС від 06.09.1973 року № 656 «Про трудові крижки робітників та службовців» та цією Інструкцією.

Згідно п. 1 ОСОБА_3 Міністрів СРСР та ВЦСПС від 06.09.1973 року № 656 «Про трудові крижки робітників та службовців», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців».

Відповідно до п. 18 ОСОБА_3 № 656 від 06.09.1973 року, відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, збереження та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

У відповідності до п. 19 ОСОБА_3 № 656 від 06.09.1973 року, відповідальність за вжиття заходів до сурового дотримання встановленого порядку ведення трудових крижок робітників і службовців покладено на міністерства, відомства, виконкоми ОСОБА_3 депутатів трудящихся, керівників підприємств, установ та організацій.

Такі ж самі положення містяться і в ч. 1,2, 13, 14, 15 ОСОБА_3 міністрів СРСР від 21.04.1975 року № 310 «Про трудові книжки колгоспників».

Згідно положень ст. 62 ЗУ Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ОСОБА_3 КМУ від 12.08.1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не зберігалися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно п. З Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ОСОБА_3 КМУ від 12.08.1993 р. № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення,характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У трудовій книжці колгоспника, є запис про роботу позивача в колгоспі ім.. Ілліча. В даній трудовій книжці міститься запис, яка була зроблена 30.06.1989 року про те, що 1989 році він працював у даному колгоспі шофером та ним було відпрацьовано 155 днів. Дана запис була підтверджена підписом голови колгоспу, бухгалтера та печаткою колгоспу.

Що стосується страхового стажу за період роботи з 01.10.2013 року по 23.10.2014 року в ТОВ «ЛАН», суд зазначає наступне:

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною 5 статті 7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Базою для нарахування єдиного внеску для підприємств, установ та організацій, інших юридичних осіб, утворених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є сума нарахованої заробітної илати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у чому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та сума винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до пп. 4.3.6 Інструкції №21-5 суми єдиного внеску, нараховані за базовий звітний період, сплачуються платниками не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом, незалежно від виплати заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує наявність трудового стажу для призначення пенсії є трудова книжка.

Також згідно п. 1 ОСОБА_3 Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За умовами п.п.1,2 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом законності, відповідно до якого, суд вирішує справи відповідно до Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та Законами України.

У статті 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж - період, протягом якого особа підлягає загальнообовязковому державному пенсійному врахуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за рахунок сум, що находять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

З аналізу статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вбачається, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює позивач, саме він нараховує страхові внески із заробітної плати застрахованої особи.

Таким чином, посилання відповідача на те, що підприємством, на якому працював позивач, не було сплачено страхові внески є безпідставними, оскільки із заробітної плати позивача щомісячно утримувалась сума страхових внесків, а крім того, він не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов'язків підприємством, на якому він працює.

На підставі зазначеного, рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії є неправомірним та підлягає скасуванню, а вимоги позивача про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в місті Красноармійськ та Красноармійському районі призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 26.12.2014 року пенсію за віком згідно ст. 26, 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. 1 ст. 49 ЗУ «Про зайнятість населення», з зарахуванням до страхового стажу періоду його роботи з 01.01.1989 року по 29.06.1989 року в колгоспі ім.. Ілліча 155 трудоднів та з 01.10.2013 року по 23.10.2014 року в ТОВ «ЛАН», підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 9, 11, 86, 159, 160, 162, 163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про відмову в призначенні пенсії від 16 березня 2015 року, про зобовязання виконати певні дії, задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в місті Красноармійськ та Красноармійському районі від 16 березня 2014 року про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в місті Красноармійськ та Красноармійському районі призначити ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1, з 26.12.2014 року пенсію за віком згідно ст. 26, 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. 1 ст. 49 ЗУ «Про зайнятість населення», з зарахуванням до страхового стажу періоду його роботи з 01.01.1989 року по 29.06.1989 року в колгоспі ім. Ілліча 155 трудоднів та з 01.10.2013 року по 23.10.2014 року в TOB «JIAH».

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступну та резолютивну частину постанови проголошено у судовому засіданні 29 липня 2015 року. Повний текст постанови виготовлено 2 серпня 2015 року.

Суддя