Справа № 7146/12/2070
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2012-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а- 7146/12/2070
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2012 р. м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бідонька А.В.,

при секретарі судового засідання Загребельному В.І.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 особи - підприємця ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про скасування рішення -,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3 особа - підприємець ОСОБА_4 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова, в якому просить суд: скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне подання звітності до органів Пенсійного фонду України № 2211/08 від 13.06.2012 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 13 червня 2012 року начальником відділу персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж ОСОБА_5 та головним спеціалістом відділу персоніфікованого обліку та інформаційних систем ОСОБА_6 ПФУ було складено Акт № 159 про несвоєчасне подання індивідуальних відомостей про застраховану особу до системи персоніфікованого обліку.

На підставі цього акту Начальником ПФУ Солоп 0.І. 13 червня 2012 року винесено Рішення № 2211/08 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне подання звітності до органів Пенсійного фонду України, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 3035,34 грн.

Вказує на відсутність повноважень відповідача на застосування даних штрафних санкцій.

Відповідач проти позову заперечував, зазначивши про правомірність прийняття спірного рішення про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне подання звітності до органів Пенсійного фонду України № 2211/08 від 13.06.2012 року з посиланням на норми абз. 6 п. 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання прибув, підтримав доводи, викладені в запереченні, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 особа - підприємець ОСОБА_4 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, перебуває на обліку як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України в Управлінні пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова.

Управлінням Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова 13.06.2012 року було складено акт № 159 про несвоєчасне подання звітів до системи персоніфікованого обліку, яким встановлено, що позивачем звіт до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб фактично надано 13 червня 2012 року при кінцевому терміну звітування 01.04.2008 р., 01.04.2009 р., 01.04.2010 р., що є порушенням п.п. 1 п. 1.3 ч. 1 "Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 7-6 від 10 червня 2004 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 р. за № 1000/9599 (а.с. 18).

На підставі акту, за несвоєчасне подання відомостей до системи персоніфікованого обліку у строки, визначені законодавством, начальником УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова прийняте рішення № 2211/08 від 13.06.2012 року про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне подання звітності до органів Пенсійного фонду України (а.с. 19).

Вказаним рішенням до ФОП ОСОБА_4 застосовано фінансові санкції у сумі 3035,34 грн. відповідно до п.5 ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року.

Суд зазначає наступне. Підпунктом 1 пункту 1.3 Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 р. № 7-6 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 р. за № 1000/9599 передбачено, що звітність страхувальників до системи персоніфікованого обліку подається у такому порядку та в такі строки: страхувальник один раз на рік до 1 квітня поточного року згідно із затвердженим графіком подає до територіального органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації комплект документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб за попередній рік.

Щодо правомірності застосування до позивача фінансових санкцій відповідно рішення УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова № 2211/08 від 13.06.2012, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5 ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 30 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" виключено частини першу - дев'яту ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Зазначена редакція Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" почала діяти з 01.01.2011 року.

При цьому відповідно до абз. 5 п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (до якого в силу приписів ст.ст.1, 4 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР віднесено і пенсійне страхування) та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Згідно абз. 6 п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України від 09.02.1999 року у справі № 1-7/99 з урахуванням загальних правил дії нормативно-правових актів у часі визначено, що нормативно-правові акти можуть діяти у часі: 1) негайно (безпосередня дія); 2) шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма); 3) шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Суд зазначає, що дія старого нормативно-правового акту - це явище, за своїм характером протилежне зворотній силі. В такому випадку старий нормативний акт, скасований новим, продовжує діяти і після втрати ним юридичної сили, але виключно у обсязі, визначеному законом.

З огляду на викладене, обсяг повноважень органів Пенсійного фонду України на застосування та стягнення штрафних санкцій після 01.01.2011 року, які були передбачені частинами 1-9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", слід визначати у повній відповідності зі змістом норм абз. 5,6 п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Зі змісту вказаних норм слідує, що повноваження на застосування штрафних санкцій збережені на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі штрафних санкцій, нарахованих у зв'язку з несплатою внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав. В такому випадку підлягає застосуванню законодавство, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Судом із зібраних по справі доказів встановлено, що підставою для застосування до позивача штрафних санкцій було встановлення факту несвоєчасного подання звітів до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб при кінцевому терміну звітування 01.04.2008 р., 01.04.2009 р., 01.04.2010 р. Факти несвоєчасного погашення заборгованості із сплати страхових внесків, в тому числі строк сплати яких не настав до 01.01.2011 року, відносно позивача не були встановлені та не стали підставою для прийняття оскарженого рішення, що не заперечувалося представником відповідача в судовому засіданні. Штрафні санкції, визначені спірним рішенням, не є ані нарахованими, ані не сплаченими до 01.01.2011 року.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що обсяг збережених за органами Пенсійного фонду України повноважень після 01.01.2011 року включає повноваження по застосуванню фінансових санкцій, які пов'язані з несвоєчасною сплатою внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на період до їх повного погашення та не охоплює повноважень по застосуванню санкцій за несвоєчасне подання відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку за відсутності заборгованості по сплаті внесків.

З огляду на зазначене, правова позиція відповідача ґрунтується на невірному застосуванні приписів абз.5,6 п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", їх безпідставно розширеному тлумаченні, отже, спірне рішення не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Таким чином, рішення Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі міста Харкова про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне подання звітності до органів Пенсійного фонду України № 2211/08 від 13.06.2012 року підлягає скасуванню.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, враховуючи, що рішення приймається на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд дійшов висновку про необхідність стягнення сплаченого при поданні позову судового збору з держбюджету на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 94,159, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 особи - підприємця ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова № 2211/08 від 13.06.12 р. про застосування до ОСОБА_3 особи - підприємця ОСОБА_4 фінансових санкцій за несвоєчасне подання звітності до органів Пенсійного фонду України.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 особи - підприємця ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 107,30 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений 24.07.2012 року.