Справа № 579/613/15-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 р.Справа № 579/613/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Водолажської Н.С. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі в Сумській області на постанову Кролевецького районного суду Сумської області від 26.05.2015р. по справі №579/613/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі в Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі в Сумській області, в якому просила:

- визнати протиправними дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі в Сумській області вчинити дії щодо призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати подання заяви про призначення пенсії, а саме з 24.03.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що оскільки має необхідний спеціальний стаж працівника освіти, то згідно положень п. «е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має право на призначення пенсії за вислугу років. В зв'язку з наведеним, позивач у 24.03.2015 року звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі в Сумській області із заявою про призначення пенсії за вислугою років. Листом від 02.04.2015 року №2320/03-52 відповідач відмовив у призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного спеціального стажу. Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Постановою Кролевецького районного суду Сумської області від 26.05.2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області по відмові в призначенні пенсії за вислугу років протиправними.

Визнано протиправним та скасовано в частині рішення № 16 від 02.04.2015 року Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області про відмову в призначенні пенсії за вислугу років позивачу.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області призначити пенсію за вислугу років позивачу з 24 березня 2015 року.

Не погодившись із судовим рішенням, Управлінням Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кролевецького районного суду Сумської області від 26.05.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо наявності у позивача необхідного спеціального стажу працівника освіти, що дає право на призначення пенсії згідно п. «е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зазначив, що право на пенсію за вислугу років мають особи, які працювали в галузі освіти на посаді практичного психолога. Разом з тим, оскільки позивач працювала саме на посаді психолога, доказів прийняття чи переведення її на посаду практичного психолога, а також доказів виконання нею роботи саме на посаді практичного психолога відсутні, то у позивача відсутній необхідний спеціальний стаж, що дає право на пенсію за вислугу років.

Позивач надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на обґрунтованість та об'єктивність рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно записів в трудовій книжці, позивач з 18.08.1989 року призначена керівником гуртків Комсомольської міської станції юних техніків, з 29.08.1989 року переведена на посаду методиста станції юних техніків, 21.02.1990 року звільнена з роботи по переводу на підставі ст. 36 п. 5 КЗпП, 22.02.1990 року призначена на посаду керівника гуртків «юний умілець» будинку піонерів та школярів, 13.08.1992 року прийнята по переводу в Кролевецьку СШ № 2 на посаду психолога. 30.10.2009 року Кролевецьку ЗОШ І-ІІІ ступенів перейменовано у Комунальний заклад Кролевецька ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ім. М.О. Лукаша Кролевецької районної ради Сумської області. Продовжує працювати психологом. 03.12.2012 року відділ освіти Кролевецької райдержадміністрації реорганізовано в управління освіти молоді та спорту Кролевецької райдержадміністрації. 18.08.2014 року звільнена з посади практичного психолога за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років ст. 38 КЗпП України. 17.09.2014 року призначена на посаду керівника гуртка Кролевецької районної станції юних техніків. 23.03.2015 року звільнена з посади керівника гуртка Кролевецької районної станції юних техніків за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років ст. 38 КЗпП України.

24.03.2015 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області із заявою про призначення пенсії за вислугою років згідно положень п. «е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі Сумської області 02.04.2015 року № 16 відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного спеціального стажу. Позивачу не зараховано до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років період роботи психологом з 13.08.1992 року по 18.08.2014 року в Кролевецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ім.М.О.Лукаша. Підставою для відмови в зарахуванні періоду роботи до спеціального стажу, слугували висновки відповідача про те, що правом на пенсію за вислугу років користуються особи, які працюють, зокрема, у загальноосвітніх навчальних закладах на посадах практичних психологів. Посада психолог вказаним переліком не передбачена.

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду було підтверджено факт роботи позивача на посаді, що дає право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи. В зв'язку з чим, відповідач необґрунтовано відмовив позивачу в призначенні пенсії на підставі п.«е» ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач відпрацювала понад 25 років на посадах в галузі освіти, а саме: керівником гуртків станції юних техніків , керівником гуртків будинку піонерів та школярів, психологом в ЗОШ № 2, за періоди з 18.08.1989 року по 29.08.1989 року, з 22.02.1990 року по 18.08.2014 року та з 17.09.2014 року по 23.03.2015 року, що загалом складає 25 років 12 днів.

Відповідачем ані під час прийняття оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії, ані під час судового розгляду справи не заперечувалось, що Кролевецька ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ім. М.О. Лукаша є навчальним закладом.

Крім того, згідно наказу начальника управління освіти молоді та спорту Кролевецької райдержадміністрації від 03.03.2014 року № 74- ОД вказано вважати запис у трудовій книжці (або інших документах, що відповідно до законодавства України підтверджують стаж роботи) «психолог» , «психолог-практик» підставою для зарахування стажу до стажу педагогічної роботи практичного психолога, для виплати надбавки за вислугу років і допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки.

У відповідності до посадової інструкції № 6 практичного психолога Кролевецької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ім. М.О. Лукаша, затвердженої наказом директора школи № 107 від 21.01.2014 року, основними напрямками діяльності психолога є організація психологічного діагностування учнів школи, організація сталої системи психологічної освіти вчителів, проведення психолого-корекційної роботи з учнями. Психолог бере участь в організації навчально-виховної роботи , спрямованої на забезпечення умов для особистого розвитку учнів, збереження їхнього повноцінного психологічного здоров'я, зберігає професійну таємницю, проводить семінари та консультації для педагогічного складу з питань психологічних аспектів розвитку, навчання , виховання учнів тощо.

Згідно довідки Кролевецької ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ім. М.О. Лукаша від 25.05.2015 року № 80 інструкція з посадових обов'язків психолога (практичного психолога) за період роботи з 1992 року по 2014 рік не змінювалась.

Листом Міністерства освіти і науки України від 18.05.2001 року № 1/9-193 до відома управлінь освіти і науки доведено, що до затвердження «Положення про психологічну службу в системі освіти України» посада «практичний психолог» мала назву «психолог». У зв'язку з тим, що посадові обов'язки «психолога» - «практичного психолога» навчальних закладів і установ не змінювались, запис у трудовій книжці «психолог» є підставою для зарахування до стажу педагогічної роботи практичного психолога, для виплати надбавки за вислугу років і допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки.

Таким чином, оскільки посадові обов'язки «психолога» та «практичного психолога» навчальних закладів не змінювались, колегія суддів дійшла висновку, що позивач у період роботи на посаді психолога в Кролевецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ім. М.О. Лукаша виконувала функції та обов'язки практичного психолога.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що позивач є педагогом, працівником освіти та вийшла на пенсію як педагогічний працівник.

Колегія суддів зазначає, що неможливо виходячи лише з одних формальних міркувань оспорювати факт участі позивача у навчально - виховному процесі в навчальному закладі Кролевецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ім. М.О. Лукаша, виконання нею функцій та обов'язків практичного психолога під час навчально - виховного процесу, та позбавити її права на отримання пенсії, що гарантоване ст. 46 Конституції України.

Станом на час звернення позивача до Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі в Сумській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років її стаж роботи на посаді, що дає право на отримання пенсії, становив більше 25 років, що відповідає вимогам п "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, відповідач дійшов до неправомірного висновку про те, що робота позивача на посаді психолога у Кролевецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ім. М.О. Лукаша не підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії згідно положень п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не довів законність та обґрунтованість відмови у зарахуванні позивачу до спеціального стажу період роботи на посаді психолога у Кролевецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ім. М.О. Лукаша, що дає право на призначення пенсії згідно положень п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та як наслідок, неправомірно відмовив у призначенні пенсії.

Натомість позивач, на виконання вимог ч.1 ст. 71 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність у позивача права на призначення пенсії, оскільки у позивача відсутній необхідний спеціальний стаж, колегія суддів вважає необґрунтованими з вищезазначених підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає, що дії відповідача, пов'язані з прийняттям оскаржуваного рішення про відмову про призначення пенсії за вислугою років, не кореспондуються з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Кролевецького районного суду Сумської області від 26.05.2015р. по справі №579/613/15-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кролевецькому районі в Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Кролевецького районного суду Сумської області від 26.05.2015р.по справі №579/613/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Водолажська Н.С. Калиновський В.А.