Справа № 817/1670/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2015 року 14 год. 10 хв.Справа № 817/1670/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНР-ІНВЕСТ» щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНР-ІНВЕСТ» (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд зупинити видаткові операції на рахунках відповідача, заборонити останньому відчужувати належне йому майно та зобов'язання допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що на вимогу фіскального органу платником податків у встановлені строки не надано документів, необхідних для опису майна у податкову заставу, що являється підставою для звернення до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Ухвалою судді від 15.06.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, проте подали до суду заяви про розгляд справи за відсутності їх уповноважених представників.

Керуючись приписами частини четвертої статті 122 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження, на підставі наявних в матеріалах справи належних та допустимих доказів, зміст і обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до вимог частини 6 статті 12 та статті 41 КАС України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНР-ІНВЕСТ» пройшло процедуру державної реєстрації, а відтак набуло правового статусу субєкта господарювання в розумінні статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (далі іменується Закон України №755-IV); перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (статті 63, 64 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі іменується ПК України)); та зареєстроване за юридичною/податковою адресою: 33027, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Данила Галицького, будинок №19 (стаття 45 ПК України, статті 1, 17, 18 Закону України №755-IV).

Позивач зазначає, що за платником податків обліковується податковий борг зі сплати податку на додану вартість у розмірі 17571 грн. 89 коп., який виник внаслідок несплати відповідачем сум податкових зобовязань, самостійно визначених у податкових деклараціях з податку на додану вартість від 16.04.2015 № та від 15.05.2015 № (а.с. 5-8).

У звязку з несплатою платником податків суми податкового/грошового зобовязання (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14, підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України) у строки, визначені статтею 57 ПК України, зазначене зобовязання набуло статусу податкового боргу (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Позивачем вживались заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку (пункт 59.1 статті 59 ПК України). Податкова вимога від 06.05.2015 №1321-23 надіслана на адресу платника податків, та отримана ним 14.05.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.13).

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (пункт 88.1 статті 88 ПК України).

За приписами пункту 88.2 статті 88 ПК України, право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Право податкової застави виникає у разі, зокрема, несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку (підпункт 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 ПК України).

Відповідно до пункту 89.2 статті 89 ПК України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

За правилами пункту 89.3 статті 89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Заступником начальника Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області винесено рішення від 06.05.2015 №107 про опис майна у податкову заставу (а.с. 15).

Фіскальним органом надіслано на адресу платника податків лист «Про надання інформації» від 06.05.2015 №989/17-16-23-10 (а.с. 14), в якому повідомлялось про наявність у підприємства податкового боргу та необхідність надання до контролюючого органу у пятиденний термін з моменту отримання листа переліку ліквідного майна (згідно наданої форми), яке перебуває у власності (повному господарському віданні або оперативному управлінні), залишкова балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу.

Судом встановлено, що вказаний вище лист отримано відповідачем 14.05.2015, про що останній під час розгляду справи не заперечив. Проте, платником податків у строк, визначений фіскальним органом, не надано відповідних документів на письмову вимогу.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що ним була надана відповідь на запит фіскального органу, в якій повідомлялось про відсутність ліквідного майна, яке перебуває у власності підприємства (а.с. 26). Такий лист датований 16.06.2015 (отриманий контролюючим органом 17.06.2015), тобто за спливом близько одного місяця після отримання письмового запиту про надання інформації.

За приписами пункту 89.4 статті 89 ПК України, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Зі змісту даної норми вбачається, що підставою для складання акту відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, може бути як наявність одночасно двох обставин: не допуск податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та неподання документів, необхідних для такого опису, так і наявність однієї з таких обставин.

Податковим керуючим ОСОБА_1 (наказ від 12.01.2015 №8 (а.с. 49)) складно Акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу від 09.06.2015 №24 (а.с. 24), саме з підстави неподання платником податків документів, необхідних для такого опису, що повністю узгоджується з нормами статті 89 ПК України.

Даною статтею закріплено право фіскального органу на звернення до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Проте, за час розгляду адміністративної справи, податковим керуючим, на підставі наданих відповідачем документів та пояснень, складено Акт опису майна від 23.07.2015 №26 (а.с. 50), яким підтверджено відсутність у платника податків ліквідного майна, що може бути описано у податкову заставу.

Таким чином, заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов'язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна (абз. 3 пункту 89.4 статті 89 ПК України).

Системний аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що такі заходи, як зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна, являються за своєю суттю заходами забезпечення можливості контролюючим органом скласти акт опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акт про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу.

Тобто, зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна необхідні саме для досягнення кінцевого результату складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, оскільки дія таких заходів припиняється у разі складення вказаних актів. Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборона відчуження таким платником податків майна та зобовязання допустити податкового керуючого для опису майна є попередніми заходами для забезпечення можливості фіскального органу в подальшому скласти відповідний акт.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборони відчуження таким платником податків майна та зобовязання допустити податкового керуючого для опису майна, оскільки на момент розгляду справи вже наявний Акт опису майна від 23.07.2015 №26.

Відповідно до пункту 89.5 статті 89 ПК України, у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Дана норма визначає поширення права податкової застави на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

Поширення права податкової застави на інше майно (у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу) не визначає підстав для зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборони відчуження таким платником податків майна та зобовязання допустити податкового керуючого для опису майна, оскільки поширення права податкової застави відбувається відповідно до Рішення про опис майна у податкову заставу від 06.05.2015 №107, та реалізується відповідно до пункту 88.2 статті 88 та пункту 89.2 статті 89 ПК України.

Суд не приймає до уваги посилання позивача в адміністративному позові на норми підпункту 20.1.16 пункту 20.1 статті 20 ПК України, оскільки дана норма регламентує право фіскального органу на користування у службових справах засобами звязку, що належать платникам податків, з їх дозволу або з дозволу посадових осіб таких платників, що не стосується предмета спору.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат не підлягає вирішенню судом, оскільки відповідно до пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська