Справа № 2а-1870/427/11
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2011-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2011 р. Справа № 2а-1870/427/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

суддів - Гелети С.М., Шевченко І.Г.

за участю секретаря судового засідання - Дикач О.О.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідача - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Великописарівської лікарні державної ветеринарної медицини до Контрольно-ревізійного управління Сумської області про визнання вимоги протиправною,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Великописарівська районна лікарня ветеренарної медицини, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Контрольно-ревізійного управління в Сумській області (далі по тексту відповідач), в якому просить визнати протиправними вимоги Контрольно-ревізійного відділу в Великописарівському районі №03-14/506 від 16.08.2010р. «Про усунення виявлених ревізією порушень», викладені в пунктах 3, 5, 6, а саме:

Пункт 3 вимоги №03-14/506 від 16.08.2010р., в якому зазначено наступне: «Ревізією утримання законодавства при визначенні вартості платних послуг встановлено, що кошти за надані послуги сплачувались за кількість наданих довідок, не враховуючи кількості голів ВРХ, які були фактично клінічно оглянуті та зазначені у виданих довідках, що призвело до недоотримання ходів лікарнею на загальну суму 9330,75 гри.; в зв'язку з чим необхідно:

- провести претензійно-позовну роботу щодо повернення коштів за надані послуги;

- в іншому випадку стягнути з осіб, винних у недоотриманні доходів, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.»;

Пункт 5 вимоги №03-14/506 від 16.08.2010р., в якому зазначено наступне: «Ревізією наявності фактів покриття видатків, пов'язаних з наданням платних послуг, за рахунок коштів загального фонду кошторису встановлено, що виплата заробітної плати ветеринарному медичному персоналу, які фактично частину робочого часу витрачають на надання платних послуг, здійснювалася за рахунок загального фонду, а не спеціального фонду, що призвело до незаконного використання коштів загального фонду на виплату заробітної плати медичним працівникам лікарні держветмедицини, якими надавалися платні ветеринарні послуги, на загальну суму 119 749,03 грн. та як наслідок, до зайвого нарахування та сплати внесків до державних соціальних фондів на загальну суму 42 253,85 грн., з зв'язку з чим:

- відшкодувати зайві витрати коштів загального фонду на виплату заробітної плати медичним працівникам, які надавали платні послуги, за 2009 рік шляхом перерахування коштів спеціального фонду на суму 79 239,50 грн. (КЕКВ 1111 - 58 125,45 грн., КЕКВ 1120 - 21114,05 грн.) державного бюджету, а за 6 місяців 2010 року - шляхом перерахування коштів спеціального фонду в сумі 82 763,38 грн. (КЕКВ 1110 - 61 623,58 грн., КЕКВ 1120 - 21139,80 грн.) до загального фонду.»;

Пункт 6 вимоги №03-14/506 від 16.08.2010р., в якому зазначено наступне: «Ревізією правильності проведення протиепізоотичних заходів встановлено внесення до актів виконаних робіт завищеної кількості використаної приманки, що призвело до зайвого списання вакцини антирабічної в кількості 9860 доз на суму 78 362,35 грн., в зв'язку з чим:

- стягнути з осіб, винних у понаднормовому списанні матеріальних цінностей у сумі "8 362,35 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130 - 136 Кодексу законів про працю України.».

Позовні вимоги обґрунтовуються наступним, відповідачем було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Великописарівської районної державної лікарні ветеринарної медицини за період з 01.01.2009р. по 30.06.2010р. включно. За наслідками проведеної ревізії відповідачем складено акт №03-22/5 від 29.07.2010р., а також направлено вимогу від 16.08.2010р. №03-14/506 «Про усунення виявлених ревізією порушень».

Позивач вважає, що деякі пункти направленої вимоги від 16.08.2010р. №03-14/506 є незаконними, а саме.

Щодо незаконності пункту 3 вимоги від 16.08.2010р. №03-14/506, позивач зазначає, що ст. 32 Закону України «Про ветеринарну медицину» передбачено одержання ветеринарних документів для переміщення тварин. Ст. 1 Закону України «Про ветеринарну медицину» наведені визначення основних понять, а саме:

- ветеринарна довідка - разовий документ, виданий державним інспектором ветеринарної медицини або ліцензованим лікарем ветеринарної медицини, що підтверджує ветеринарно-санітарний стан партії тварин, продуктів тваринного походження, репродуктивного матеріалу, біологічних продуктів, кормів тваринного та рослинного походження, включаючи обов'язкове зазначення результатів лабораторних досліджень та ветеринарно-санітарного статусу території (потужності) походження, а для тварин - засвідчення проведення вакцинації та діагностичних досліджень. П. 4.1. Порядку видачі ветеринарних документів, затвердженого наказом Державного комітету ветеринарної медицини України від 13.04,2009р. № 85 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.09р. №519/16535 і діючого з 16.06.2009р., визначено, що при відправленні тварин у кількості до 5 голів їх перелік із зазначенням статі, віку, ідентифікаційного номера, серії і номера паспорта, номера ветеринарної картки вноситься в графу "Особливі відмітки" ветеринарного документа. При відправленні більше 5 голів тварин до ветеринарного документа додається опис тварин із зазначенням статі, віку, ідентифікаційного номера, серії і номера паспорта, номера ветеринарної картки, який завіряється печаткою установи, що видала ветеринарний документ. 23.01.2007р. начальником Управління ветеринарної медицини в Великописарівському районі Сумської області ОСОБА_7 затверджено Калькуляцію вартості ветеринарних послуг, в якій наведено тариф за передзабійний клінічний огляд (при необхідності термометрії) з видачею ветеринарної довідки на тварин з їх реалізацією на місцевому ринку (видається на партію до 10 голів) у розмірі 17 грн. 33 коп. Таким чином, видача ветеринарної довідки здійснюється не на кожну тварину, а на партію тварин. Позивач зазначає, що твердження відповідача про те, що ветеринарна довідка мала бути видана за огляд кожної тварини, є законодавчо необґрунтованими.

Щодо пункту 5 вимоги від 16.08.2010р. №03-14/506, позивач зазначає, ст. 98 Закону України «Про ветеринарну медицину» визначено види послуг, що надаються державною службою ветеринарної медицини як за рахунок коштів заявників (власників тварин), так і за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з переліком та у розмірах, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 15.08.1992р. №478 затверджено перелік протиепізоотичних, лікувальних, лабараторно-діагностичних, радіологічних та інших ветеринарно-санітарних заходів, що проводяться органами державної ветеринарної медицини за рахунок бюджетних та інших коштів (коштів власників тварин і тваринницької продукції). Спеціальний фонд Великописарівська районна державна лікарня ветеринарної медицини формує за рахунок надходжень від оплати власниками тварин і тваринницької продукції платних послуг, які згідно постанови Кабінету Міністрів України від 15.08.92р. №478 «Про перелік протиепізоотичних, лікувальних, лабараторно-діагностичних, радіологічних та інших ветеринарно-санітарних заходів, що проводяться органами державної ветеринарної медицини за рахунок відповідних та інших бюджетних коштів», дозволено надавати при виконанні основних завдань. Згідно ст. 97 Закону України «Про ветеринарну медицину» фінансування та матеріально-технічне забезпечення державної служби ветеринарної медицини здійснюються за рахунок коштів загального та спеціального фондів Державного бюджету України. Позивач зазначає, що Великописарівська державна лікарня ветеринарної медицини має один штатний розпис, при цьому складання окремого штатного розпису працівників, які надають платні послуги, а які лише за рахунок державного бюджету, жодним нормативно-правовим актом не передбачено.

Тобто, в штатних розписах Великописарівської державної районної лікарні ветеринарної медицини за 2009-2010р.р., затверджених начальником управління ветеринарної медицини у Сумській області, відсутній розподіл на працівників ветеринарної медицини, які надають лише платні послуги, фонд заробітної плати яких фінансується лише із спеціального фонду державного бюджету. При цьому послуги, які надаються як за рахунок державного бюджету, так і за рахунок спеціального бюджету, надаються одними і тими ж працівниками лікарні в їх робочий час. Таким чином, працівники Великописарівської лікарні державної ветеринарної медицини згідно своїх службових обов'язків зобов'язані здійснювати ветеринарно-санітарні заходи, джерелами фінансування яких законодавчо передбачено як кошти власників тварин і тваринницької продукції, так і кошти державного бюджету. Крім того, не існує жодного нормативно-правового акту, яким передбачалася б оплата праці спеціалістів Великописарівської районної державної лікарні ветеринарної медицини лише за рахунок коштів спеціального фонду.

Щодо незаконності пункту 6 вимоги від 16.08.2010р. №03-14/506, позивач зазначає, в своїх розрахунках для визначення нормативної кількості вакцини антирабічної для пероральної імунізації диких м'ясоїдних тварин відповідач виходить не з площі угідь Великописарівського району, що підлягали обробці вакциною, а виходячи з загального часу польоту, максимальної швидкості повітряного судна та швидкості роозвидання вакцини, що є похідним. В п.2 Методичних рекомендацій по плануванню, організації та проведенню пероральної імунізації диких м'ясоїдних тварин проти сказу, затверджених наказом Головного Державного Інспектора ветеринарної медицини України 30.03.2009р., на які посилався відповідач, зазначено, що планування програми є запорукою успіху пероральної імунізації диких м'ясоїдних тварин, цей документ обов'язково повинен містити інформацію про територію, на якій планується імунізація сисиць, її площу, кількість необхідної вакцини із розрахунку не менше 15-20 доз - приманок на 1 кв.км. Аналогічна положення містяться в п.2.1.5 Методологічних рекомендацій.

Таким чином, нормативно закріплено правило визначення кількості доз вакцини, необхідної для проведення пероральної імунізації диких м'ясоїдних тварин проти сказу, саме виходячи з площі земельних угідь, що підлягають обробці такою вакциною. Зазначені в Методичних рекомендаціях дані щодо швидкості наведені ж не для визначення кількості вакцини, яка підлягає придбанню позивачем, а для визначення швидкості її розкидання при польоті.

Отже, списання вакцини антирабічної для пероральної імунізації диких м'ясоїдних тварин «Броварабіс У-РЄ» по бухгалтерському обліку Великописарівської районної державної лікарні ветеринарної медицини в травні 2009 року в кількості 11840 доз на суму та в грудні 2009 року в кількості 11520 доз документально та нормативно обгрунтовані, а тому незаконними є викладені відповідачем в пункті 6 вимоги «Про усунення виявлених ревізією порушень» від 31.08.2010р. №15-14/774.

Представники відповідача проти позову заперечували та просили у задоволенні позовних вимог відмовити виходячи з наступного.

Ревізією дотримання законодавства при визначенні вартості платних послуг встановлено, що лікарнею в період, за який проведено ревізію, здійснювались платні послуги по видачі довідок про клінічний огляд на перевезення, забій, продаж тварин в межах В-Писарівського району. Тариф на ці послуги розрахований на підставі наказу від 19.02.1996 №51, в якому передбачено, що затрати часу на підготовку та виконання ветеринарних робіт і послуг визначаються відповідно до "ОСОБА_6 часу на їх виконання", схвалених Головним управлінням ветеринарії Міністерства сільського господарства 16.12.1991, реєстраційний номер 13 - 2 - 298 (далі - "ОСОБА_6 часу" від 16.12.1991). Вказані норми витрат часу визначені в розрахунку на 1 голову ВРХ, свиней, кіз. Однак, в недотримання вимог п. 1 вищезазначеного наказу від 19.02.1996 № 51 та "ОСОБА_6 часу" від 16.12.1991 кошти за ці надані послуги сплачувались за кількість наданих довідок, не враховуючи кількість голів ВРХ, які були фактично клінічно оглянуті та зазначені у виданих довідках. Отже, сума недоотриманих доходів склала 9330,75 грн.

Також, ревізією наявності фактів покриття видатків, пов'язаних з наданням платних послуг, за рахунок коштів загального фонду кошторису встановлено, що виплата заробітної плати ветеринарному медичному персоналу, які фактично частину робочого часу витрачають на надання платних послуг не в повному розмірі здійснювалася за рахунок коштів спеціального фонду, а покривалася за рахунок загального фонду, чим порушено п. 16 ст. 34 Закону України "Про державний бюджет України на 2009 рік" та Механізм формування тарифів за ветеринарні роботи і послуги", затверджений наказом Міністерства сільського господарства і продовольства України від 19.02.1996 № 51 ( далі - Механізм). Проте, при плануванні видатків за спеціальним фондом кошторису по платних за послугах на 2009-2010 pp., за рахунок вказаних надходжень не були в повному обсязі заплановані видатки на оплату праці ветеринарному медичному персоналу, яким надавалися платні ветеринарні послуги відповідно до обсягу фактично наданих платних послуг, що є недотриманням п. 20 «Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ», затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 №228 та п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.05.2002 № 659 «Про затвердження переліку груп власних надходжень бюджетних установ, вимог щодо їх утворення та напрямів використання». Згідно зі штатними розписами за спеціальним фондом по платним послугам посади не вводилися. Отже, зайво проведено витрат по оплаті праці та нарахуваннях, які підлягають відшкодуванню із спеціального фонду, на суму 82763,38 гривень (КЕКВ 11.10-61623,58 грн.; КЕКВ 1120 - 21139,80 грн.).

Також, ревізією правильності використання приманки було встановлено, що відповідно до укладених договорів № 1/04-3 від 08.04.2009 та №1/11-3 з підприємством авіаційною компанією «агроавіДніпро» лікарнею держветмедицини було використано повітряне судно для виконання робіт по розкладці вакцини проти сказу диких м'ясоїдних тварин. Згідно акту виконаних робіт від 25.05.2009 року за 1 годину 30 хвилин було розкладено вакцини в кількості 11840 доз, а згідно акту виконаних робіт від 02.12.2009 року за 2 години 15 хвилин - 11520 доз на зальну площу 714 км., що складає 16,5 доз на 1 км. Ревізією встановлено, що обробка території проводилася авіатранспортом і режим її розподілу залежить від швидкості польоту. Згідно пояснення начальника лікарні держветмедицини ОСОБА_8 швидкість руху повітряного судна при розкладці вакцини становила 150-200 км/год. Співставленням кількості політгодин із кількістю використаної приманки, розкиданої у цей час встановлено, що розподіл приманки не відповідає п. 2.2.2.2 «Методичних рекомендацій по плануванню, організації та проведенню пероральної імунізації диких м'ясоїдних проти сказу», затверджених наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 30.03.2009 р. Внесення до актів виконаних робіт завищеної кількості використаної приманки в травні та грудні місяцях 2009 привело до зайвого списання вакцини антирабічної в кількості 9860 доз на суму 78362,35 грн.

Суд, заслухавши представників позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, відповідно до Плану контрольно-ревізійної роботи на II квартал 2010 року та на підставі направлень на проведення ревізії відповідачем проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Великописарівської районної державної лікарні ветеринарної медицини за період з 01.01.2009р. по 30.06.2010р. включно. За результатами проведеної ревізії відповідачем складено акт №03-22/5 від 29.07.2010р., (а.с. 11-24) а також направлено вимогу від 16.08.2010р. №03-14/506 «Про усунення виявлених ревізією порушень».

В пункті 3 вимоги від 16.08.2010р. №03-14/506, зазначено, що ревізією дотримання законодавства при визначенні вартості платних послуг встановлено, що кошти за надані послуги сплачувались за кількість наданих довідок, не враховуючи кількості голів ВРХ, які були фактично клінічно оглянуті та зазначені у виданих довідках, що призвело до недоотримання доходів лікарнею на загальну суму 9330,75 гри.; в зв 'язку з чим необхідно:

- провести претензійно-позовну роботу щодо повернення коштів за надані послуги;

- в іншому випадку стягнути з осіб, винних у недоотриманні доходів, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

В акті ревізії з цього питання зазначено, що в періоді, який підлягав ревізії, стягувались кошти за надані послуги з видачі ветеринарних довідок про клінічний огляд на перевезення, забій, продаж тварин в межах Великописарівського району за кількість наданих довідок, не враховуючи кількості голів ВРХ, свиней, кіз, які були фактично клінічно оглянуті та зазначені у виданих довідках. При цьому відповідачем здійснено розрахунок недоотриманих позивачем доходів з розрахунку видачі ветеринарної довідки за кожну оглянуту тварину.

Суд не погоджується з такими висновками відповідача виходячи з наступного, ст. 32 Закону України «Про ветеринарну медицину» передбачено одержання ветеринарних документів для переміщення тварин. Об'єкти державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду супроводжуються такими ветеринарними документами: 1) міжнародні ветеринарні сертифікати (для країн СНД - ветеринарні свідоцтва форми N 1, N 2 та N 3) - при переміщенні за межі України; 2) ветеринарні свідоцтва (для України - форми N 1 та N 2) - при переміщенні за межі території Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, міст; 3)ветеринарні довідки - при переміщенні в межах району. Видача відповідних документів здійснюється на платній основі відповідно до статті 99 цього Закону. Ст. 1 Закону України «Про ветеринарну медицину» наведені визначення основних понять, а саме:

- ветеринарні документи - документи дозвільного характеру, до яких належать міжнародний ветеринарний сертифікат, ветеринарне свідоцтво, ветеринарна картка, ветеринарна довідка та ветеринарно-санітарний паспорт на тварину, видані державними інспекторами ветеринарної медицини або уповноваженими чи ліцензованими лікарями ветеринарної медицини, що підтверджують ветеринарно-санітарний стан тварини, якість та безпечність продуктів тваринного походження, репродуктивного матеріалу, біологічних продуктів, патологічного матеріалу та кормів;

- ветеринарна довідка - разовий документ, виданий державним інспектором ветеринарної медицини або ліцензованим лікарем ветеринарної медицини, що підтверджує ветеринарно-санітарний стан партії тварин, продуктів тваринного походження, репродуктивного матеріалу, біологічних продуктів, кормів тваринного та рослинного походження, включаючи обов'язкове зазначення результатів лабораторних досліджень та ветеринарно-санітарного статусу території (потужності) походження, а для тварин - засвідчення проведення вакцинації та діагностичних досліджень.

Згідно п.4 Правил видачі ветеринарних документів на вантажі, що підлягають обов'язковому ветеринарно-санітарному контролю та нагляду, затверджених наказом Державного департаменту ветеринарної медицини Міністерства аграрної політики України від 19.04.2005р. №32 і діючих до 20.11.2009р., ветеринарними довідками супроводжуються вантажі, які перевозяться в межах району (міста). Ветеринарні документи видаються спеціалістами ветеринарної медицини на підставі звернення суб'єктів господарювання, громадян.

П. 4.1. Порядку видачі ветеринарних документів, затвердженого наказом Державного комітету ветеринарної медицини України від 13.04.2009р. № 85 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.09р. №519/16535 і діючого з 16.06.2009р., визначено, що при відправленні тварин у кількості до 5 голів їх перелік із зазначенням статі, віку, ідентифікаційного номера, серії і номера паспорта, номера ветеринарної картки вноситься в графу "Особливі відмітки" ветеринарного документа. При відправленні більше 5 голів тварин до ветеринарного документа додається опис тварин із зазначенням статі, віку, ідентифікаційного номера, серії і номера паспорта, номера ветеринарної картки, який завіряється печаткою установи, що видала ветеринарний документ. Крім того, як вбачається з самої форми ветеринарної довідки, затвердженої цим наказом, в цій довідці зазначається види тварин та їх кількість.

Ст. 99 Закону України «Про ветеринарну медицину» визначено, що оплата видачі відповідних ветеринарних документів здійснюється за рахунок їх власників згідно з тарифами. Тарифи на ветеринарні послуги затверджуються відповідно до законодавства про ціни та ціноутворення. Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада №1167 затверджено Порядок формування тарифів на ветеринарні послуги, що надаються державними установами ветеринарної медицини.

Великописарівською лікарнею державної ветеринарної медицини в період з 01.01.2007 по 30.06.2010 надавались платні ветеринарні послуги, тарифи на які були введені наказом начальника управління ветеринарної медицини у Великописарівському районі №3 від 04.01.2007 «Про розробку та введення в дію тарифів вартості ветеринарних послуг» (а.с. 196) та виданого на його виконання наказом начальника Великописарівської лікарні ветеринарної медицини №3 від 05.01.2007 «Про розробку та введення нових тарифів». Також, як вбачається з матеріалів справи, 23.01.2007р. начальником Управління ветеринарної медицини в Великописарівському районі Сумської області ОСОБА_7 затверджено Тарифи вартості ветеринарних послуг (а.с. 62) та Калькуляцію вартості ветеринарних послуг (а.с. 63), в якій наведено тариф за передзабійний клінічний огляд (при необхідності термометрії) з видачею ветеринарної довідки на тварин з їх реалізацією на місцевому ринку (видається на партію до 10 голів) у розмірі 17 грн. 33 коп.

Тобто, з вказаних документів вбачається, що позивачем застосовувалась вартість послуги по видачі ветеринарної довідки в сумі 17,33 грн. як на партію тварин, так і на одну тварину у одного господаря. Накази про затвердження вказаних вище тарифів скасовані не були і незаконними не визнавалися. Затвердженою Калькуляцією вартості ветеринарних послуг: «перед забійний клінічний огляд (при необхідності термометрії) з видачею ветеринарної довідки на тварин з їх реалізацією на місцевому ринку (видається на партію)» не передбачено збільшення вартості цієї послуги в залежності від кількості тварин в одній партії.

Щодо посилання відповідача на "ОСОБА_6 часу на виконання ветеринарних робіт", схвалених Головним управлінням ветеринарії Міністерства сільського господарства 16.12.1991, суд зазначає, що вказані ОСОБА_6 передбачають норму затрат часу ветеринарного лікаря на організацію та проведення клінічного огляду з видачею ветеринарного документу на забій. Продаж великої рогатої худоби, свиней, овець та кіз із розрахунку 40 людино/хвилин на 1 голову. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Калькуляції вартості ветеринарних послуг, в діючому тарифі на ветпослуги в сумі 17,33 грн. закладено витрати часу ветеринарного лікаря на організацію та проведення клінічного огляду з видачею ветеринарного документа на забій та продаж худоби в кількості 80 людино/хвилин, що відповідно вказаних «норм часу на виконання ветеринарних робіт» складає нормативні затрати часу на 2 голови худоби (40+40). Отже, затверджений тариф 17,33 грн. застосовувався лікарнею як на партію тварин так і на одну тварину у одного господаря. Тобто, при застосуванні лікарнею діючого тарифу при видачі ветеринарної довідки на одну тварину враховано затрати часу ветеринарного лікаря в кількості 80 людино/хвилин, що відповідно вищевказаних «ОСОБА_6 часу на виконання ветеринарних робіт» складає нормативні затрати часу на 2 голови худоби (40+40), при розрахунку недоотриманих позивачем доходів цей факт КРУ не врахований.

Таким чином, суд вважає що пункт 3 вимоги від 16.08.2010р. №03-14/506, є протиправним, а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

В пункті 5 вимоги №03-14/506 від 16.08.2010р., зазначено, що ревізією наявності фактів покриття видатків, пов'язаних з наданням платних послуг, за рахунок коштів загального фонду кошторису встановлено, що виплата заробітної плати ветеринарному медичному персоналу, які фактично частину робочого часу витрачають на надання платних послуг, здійснювалася за рахунок загального фонду, а не спеціального фонду, що призвело до незаконного використання коштів загального фонду на виплату заробітної плати медичним працівникам лікарні держветмедицини, якими надавалися платні ветеринарні послуги, на загальну суму 119 749,03 грн. та як наслідок, до зайвого нарахування та сплати внесків до державних соціальних фондів на загальну суму 42 253,85грн., з зв'язку з чим:

- відшкодувати зайві витрати коштів загального фонду на виплату заробітної плати медичним працівникам, які надавали платні послуги, за 2009 рік шляхом перерахування коштів спеціального фонду на суму 79 239,50 грн. (КЕКВ 1111 - 58 125,45 грн., КЕКВ 1120 - 21114,05 грн.)

- державного бюджету, а за 6 місяців 2010 року - шляхом перерахування коштів спеціального фонду в сумі 82 763,38 грн. (КЕКВ 1110 - 61 623,58 грн., КЕКВ 1120 - 21139,80 грн.) до загального фонду.

В акті ревізії зазначено, що виплата заробітної плати ветеринарному медичному персоналу, які фактично частину робочого часу витрачають на надання платних послуг протягом 2009 та січня-червня місяців 2010 року, не в повному розмірі здійснювалася за рахунок коштів спеціального фонду, а покривалася за рахунок загального фонду, чим порушено п. 16 ст. 34 Закону України "Про державний бюджет України на 2009 рік" та Механізм формування тарифів за ветеринарні роботи і послуги", затверджений наказом Міністерства сільського господарства і продовольства країни від 19.02.1996 № 51. Суд погоджується з вказаними висновками відповідача враховуючи наступне.

Ст. 98 Закону України «Про ветеринарну медицину» визначено види послуг, що надаються державною службою ветеринарної медицини як за рахунок коштів заявників (власників тварин), так і за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з переліком та у розмірах, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 15.08.1992р. №478 затверджено перелік протиепізоотичних, лікувальних, лабараторно-діагностичних, радіологічних та інших ветеринарно-санітарних заходів, що проводяться органами державної ветеринарної медицини за рахунок бюджетних та інших коштів (коштів власників тварин і тваринницької продукції). Вказаною постановою Кабінету Міністрів України затверджено перелік заходів, що проводяться органами державної ветеринарної медицини та джерела їх фінансування.

Спеціальний фонд Великописарівська районна державна лікарня ветеринарної медицини формує за рахунок надходжень від оплати власниками тварин і тваринницької продукції платних послуг, які згідно постанови Кабінету Міністрів України від 15.08.92р. №478 «Про перелік протиепізоотичних, лікувальних, лабараторно-діагностичних, радіологічних та інших ветеринарно-санітарних заходів, що проводяться органами державної ветеринарної медицини за рахунок відповідних та інших бюджетних коштів», дозволено надавати при виконанні основних завдань.

Згідно ст. 97 Закону України «Про ветеринарну медицину» фінансування та матеріально-технічне забезпечення державної служби ветеринарної медицини здійснюються за рахунок коштів загального та спеціального фондів Державного бюджету України.

Відповідно до «Механізму формування тарифів за ветеринарні роботи і послуги", затвердженого наказом Міністерства сільського господарства і продовольства країни від 19.02.1996 № 51, в тарифах на проведення ветеринарних робіт та послуг врахована заробітна плата лікарів та ветеринарних фельдшерів, що здійснюють конкретні ветеринарні роботи, яка визначена шляхом множення вартості одиниці часу на норму часу, необхідну на виконання цих робіт. Проте, при плануванні видатків за спеціальним фондом кошторису по платних за послугах на 2009-2010 pp., за рахунок вказаних надходжень не були в повному обсязі заплановані видатки на оплату праці ветеринарному медичному персоналу, яким надавалися платні ветеринарні послуги відповідно до обсягу фактично наданих платних послуг, суд погоджується з твердженням відповідача, що це є порушенням п. 20 «Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ», затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 №228 та п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.05.2002 № 659 «Про затвердження переліку груп власних надходжень бюджетних установ, вимог щодо їх утворення та напрямів використання».

Отже, суд вважає, що висновок відповідача про зазначені вище порушення позивачем при плануванні видатків за спеціальним фондом кошторису лікарні держветмедицини та при використанні власних надходжень від надання плати за ветеринарні послуги в 2009 році та січні-червні 2010 року призвело до незаконного використання коштів загального фонду на виплату заробітної плати медичним працівникам лікарні держветмедицини, якими надавалися платні ветеринарні послуги, на загальну суму 119749,03 грн. та як наслідок, до зайвого нарахування та сплати внесків до державних соціальних фондів на загальну суму 42253,85 грн., є обґрунтованими та таким що відповідає нормам законодавства.

В пункті 6 вимоги від 16.08.2010р. №03-14/506, зазначено, що ревізією правильності проведення протиепізоотичних заходів встановлено внесення до актів виконаних робіт завищеної кількості використаної приманки, що призвело до зайвого списання вакцини антирабічної в кількості 9860 доз на суму 78 362,35 грн., в зв 'язку з чим: стягнути з осіб, винних у понаднормовому списанні матеріальних цінностей у сумі 78 362,35 грн., шкоду у порядку та розмірі , встановленому ст.ст. 130 - 136 Кодексу законів про працю України.

Актом ревізії встановлено, що лікарнею проводилось розкидання вакцини проти сказу диких м'ясоїдних тварин на території Великописарівського району на площі 714 кв.км в травні та грудні 2009р. з допомогою авіатранспорту протягом 1 години 30 хвилин та 2 годин 15 хвилин відповідно. В акті зазначено про те, що враховуючи швидкість польоту авіатранспорту 150-200 км/год повинно бути використано приманки: в травні 2009р. в кількості 5400 доз, а фактично списано 11 840 доз, в грудні 2009р. 8100 доз, а фактично списано 11520 доз, отже відповідач вважає, що розподіл приманки не відповідає п.2.2.2.2 Методичних рекомендацій по плануванню, організації та проведенню пероральної імунізації диких м'ясоїдних проти сказу, затверджених наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 30.03.2009р.

Суд вважає, що вказані висновки відповідача є безпідставними та такими, що не підтверджуються матеріалами справи, з огляду на наступне.

В п.2 Методичних рекомендацій по плануванню, організації та проведенню пероральної імунізації диких м'ясоїдних тварин проти сказу, затверджених наказом Головного Державного інспектора ветеринарної медицини України 30.03.2009р., зазначено, що планування програми є запорукою успіху пероральної імунізації диких м'ясоїдних тварин, цей документ обов'язково повинен містити інформацію про територію, на якій планується імунізація лисиць, її площу, кількість необхідної вакцини із розрахунку не менше 15-20 доз - приманок на 1 кв.км. Аналогічна положення містяться в п.2.1.5 Методологічних рекомендацій.

Таким чином, нормативно закріплено правило визначення кількості доз вакцини, необхідної для проведення пероральної імунізації диких м'ясоїдних тварин проти сказу, саме виходячи з площі земельних угідь, що підлягають обробці такою вакциною.

Пунктом 2.1.5.2 «Повітряний розподіл» зазначених Методологічних рекомендацій визначено, що повітряний розподіл може бути виконаний з гелікоптеру або літака. Для підготовки до польотів потрібні точні карти й супровід рейсів спеціалістами ветеринарної медицини. Для повідомлення про точну локалізацію розподілу, корисно використовувати GPS (Глобальна Система Позиціонування), але це не може повністю замінити роботу з картами. Призначені й навчені люди опускають принади в заданому середньому ритмі (відповідно до швидкості переміщення щодо землі), надаючи особливого значення середовищу перебування лисиці (перешкоди, окраїни сіл, окрема група дерев, і т.д.). Бажано використовувати електронний метроном, з'єднаний з GPS, що дозволяє регулювати темп скидання на швидкості, тобто розповсюджувач може збільшувати темп в «улюблених» місцях лисиці.

В п. 2.2.2.2 «Повітряний розподіл» Методологічних рекомендацій вказано, що територія області, яка підлягає обробці, повинна бути розділена на зони, в яких визначені лінії польоту авіатранспорту. З метою забезпечення рівномірності розподілу приманок відстань між лініями польоту повітряного транспорту повинна становити 500 м, але не більше 1 км. Висота польоту повітряного транспорту залежить від його технічних характеристик, але повинна бути не вище 100-150 м. Швидкість розкладання приманок напряму залежить від швидкості повітряного транспорту, а саме: при швидкості 100-120 км/год - інтервал становить 2,5-3 сек., при швидкості 120-150 1,5-2.5 сек., а при швидкості 150-200 км/год 1-1,5 сек. При таких режимах розподілу забезпечується оптимальна відстань між приманкам і забезпечується їх щільність в межах 15-20 на 1 км2.

В Актах проведення пероральної вакциннацїї дикої фауни проти сказу антирабічною вакциною «Броварабіс V-PG» на території мисливських угідь Великописарівського району від 25.05.2009р. та від02.12.2009р., складених за підписами: начальника ветлікарні, завідуючогопротиепізоотичним відділом РДЛВМ, голови УТМР, єгерів мисливських угідь, в яких зазначена наступна щільність розкладання вакцини на території Великописарівського району площею 714 кв.км, а саме: травень кількість використаної вакцини (доз) 11840, щільність використання вакцини, доз приманок на 1 кв.км.- 16,58; грудень кількість використаної вакцини (доз) 11520, щільність використання вакцини, доз приманок на 1 кв.км.- 16,13.

Згідно, ч.2. ст.71 Кодексу адміністративного судочинства, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже суд приходить до висновку, що відповідач не довів суду правомірність висновків викладених в акті ревізії щодо завищення списання вакцини антирабічної для пероральної імунізації диких м'ясоїдних тварин «Броварабіс».

Суд вважає, що списання вакцини антирабічної для пероральної імунізації диких м'ясоїдних тварин «Броварабіс» по бухгалтерському обліку Великописарівської районної державної лікарні ветеринарної медицини в травні 2009 року в кількості 11840 доз та в грудні 2009 року в кількості 11520 доз документально підтверджено, а тому незаконними є викладені відповідачем в пункті 6 вимоги «Про усунення виявлених ревізією порушень» від 31.08.2010р. №15-14/774. Тобто, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Великописарівської лікарні державної ветеринарної медицини до Контрольно-ревізійного управління Сумської області про визнання вимоги протиправною задовольнити частково.

Визнати протиправним п. 3 вимоги Контрольно ревізійного відділу в Великописарівському районі № 03-14/506 від 16 серпня 2010 року про усунення виявлених ревізією порушень в якому зазначено, що ревізією дотримання законодавства при визначені вартості платних послуг встановлено, що кошти за надані послуги сплачувалаись за кількість наданих довідок, не враховуючи кількості голів ВРХ, які були фактично клінічно оглянуті та зазначені у виданих довідках, що призвело до недоотримання доходів лікарнею на загальну суму 9330,75 грн., в звязку з чим необхідно провести претензійно-позовну роботу щодо повернення коштів за надані послуги; в іншому випадку стягнути з осіб, винних у недоотриманні доходів, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексів законів про працю України.

Визнати протиправним п. 6 вимоги Контрольно ревізійного відділу в Великописарівському районі № 03-14/506 від 16 серпня 2010 року про усунення виявлених ревізією порушень в якому зазанчено, що ревізією правильності проведення протиепізоотичних заходів встановлено внесення до актів виконаних робіт завищеної кількості використаної приманки, що призвело до зайвого списання вакцини антирабічної в кількості 9860 доз на суму 78362,35 грн., в звязку з чим стягнути з з осіб, винних у понаднормовому списанні матеріальних цінностей у сумі 78362,35 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 27 червня 2011 року.

Головуючий суддя В.О. Павлічек

суддя С.М. Гелета

суддя І.Г. Шевченко

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек