Справа № 755/27387/14-а
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2014-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2014 р. м. Київ Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва адміністративний позовом ОСОБА_1 до Інспектора Золотоніського взводу ДПС ДАІ прапорщика міліції Лелеки Віталія Валерійовича про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з адміністративним позовом до Дніпровського районного суду міста Києва, як місцевого адміністративного суду, просив визнати дії Інспектора Золотоніського взводу ДПС ДАІ прапорщика міліції Лелеки Віталія Валерійовича протиправними, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АХ1 №195685 від 25 вересня 2014 року та закрити провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. (а.с. 1-3)

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснив, що 25 вересня 2014 року позивач, керуючи автомобілем «КІА», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався на 121 км. автомобільної дороги д/з Бровари-Запоріжжя, був зупинений Інспектором Золотоніського взводу ДПС ДАІ прапорщиком міліції Лелекою В.В., який пояснив, що позивач допустив порушення правил дорожнього руху, а саме: перевищення встановленого обмеження швидкості на вказаній ділянці (населеному пункті) дороги на 40 км/год., в результаті чого інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Швидкість руху автомобіля позивача вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості «Trucam» ТС000698, відповідно до зафіксованих даних його автомобіль рухався зі швидкістю 90 км/год. Позивач не визнав факт правопорушення, пояснив, що правил дорожнього руху не порушував, оскільки рухався в межах дозволеної швидкості руху на цій ділянці дороги. На вищевказані факти позивач звертав увагу при складанні інспектором ДАІ постанови по справі про адміністративне правопорушення та винесенні постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП, однак інспектор ДАІ не звернув увагу на пояснення позивача, не вжив заходів для доведення його вини, зробив висновок про наявність в діях позивача складу правопорушення на підставі своїх припущень. Крім того, позивач вважає що його було позбавлено можливості надати ґрунтовні пояснення по суті правопорушення, при прийнятті рішення та винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідач грубо порушив положення 252, 280 КУпАП, а саме: не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, не долучив докази, які мали підтвердити факт правопорушення, не надав можливість позивачу, скористатись юридичною допомогою, тому вважає, що всі дії інспектора в сукупності стосовно виявлення факту адміністративного правопорушення та його фіксування є протиправними, вчиненні з порушенням норм діючого законодавства, тому просить визнати дії суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Відповідач - Інспектор Золотоніського взводу ДПС ДАІ прапорщик міліції Лелека В.В. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 вересня 2014 року Інспектором дорожньо-патрульної служби Золотоніського взводу ДПС ДАІ прапорщиком міліції Лелекою В.В. винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серія АХ1 №195685 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. (а.с. 5)

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 №595083 від 25 вересня 2014 року, "25 вересня 2014 року водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «КІА», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на 121 км. д/з Бориспіль-Запоріжжя, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 50 км/год.), рухався зі швидкістю 90 км/год., перевищив швидкість на 40 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Trucam» ТС000698, чим водій ОСОБА_1 порушив п.п. 12.9, 12.10.2 Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП."

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами внесеними Законом України від 24.09.2008 року), доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів , що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення виноситься уповноваженою особою Державтоінспекції МВС з урахуванням положень статей 34, 35 КУпАП з метою прийняття об'єктивного рішення в справі.

Як передбачено п.4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за №77 від 26.02.2009 року, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, у разі їх наявності.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За нормою ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серія АХ1 №195685 від 25 вересня 2014 року, винесена з порушенням норм адміністративного законодавства та вимог Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України 26.02.2009 року за №77, оскільки в оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, відсутнє посилання на покази свідків, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами, що призвели до порушення з боку позивача п.п. 12.9, 12.10.2 Правил дорожнього руху України, та відповідно є складом правопорушення, що слугувало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно статі 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд вважає недоведеним.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, діючи в межах заявлених позовних вимог, проаналізувавши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Золотоніського взводу ДПС ДАІ прапорщика міліції Лелеки Віталія Валерійовича в частині заявлених позовних вимог про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

У відповідності до статті 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить рішення, одним з яких є закриття справи. Постанови про закриття справи виноситься за наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу, в тому числі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки способом захисту прав та інтересів особи у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у адміністративній справі належить до компетенції органу, який відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення наділений таким правом, у даному випадку це відноситься до компетенції відповідача, тому суд вважає що вимоги позивача щодо закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у зв'язку з відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем визначено спосіб захисту порушеного права, який не передбачений чинним законодавством.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 222, 251, 252, 256, 268, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 10, 11, 70, 159, 162, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Золотоніського взводу ДПС ДАІ прапорщика міліції Лелеки Віталія Валерійовича про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Інспектора дорожньо-патрульної служби Золотоніського взводу ДПС ДАІ прапорщика міліції Лелеки Віталія Валерійовича щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АХ1 №195685 від 25 вересня 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д я :