Справа № 804/4746/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2015 рокусправа № 804/4746/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Портненко М.В.

за участю представника позивача Фішелєвої Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі № 804/4746/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фаворит» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фаворит» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Дніпропетровської митниці ДФС про корегування митної вартості товарів № 110100000/2014/200168/1 від 07.10.2014р. та № 110100000/2014/200169/1 від 07.10.2014 року та визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110100000/2014/00425 від 07.10.2014р. та № 110100000/2014/00426 від 07.10.2014 року.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час судового розгляду справи не було доведено обставини, що мають значення для справи. Так в документах, які були надані позивачем до митного органу для митного оформлення товару встановлено різницю у вартості товару, а в товаросупровідних документах не був зазначений вид (сорт) товару, що впливає на формування ціни продукту, а в митній декларації країни експортера встановлена різниця в найменуванні товару від зовнішньоекономічного контракту, що був підписаний з позивачем, та будь-які додаткові угоди щодо зміни первинного контракту не надавались як під час митного оформлення та і під час судового розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні просив залишити рішення суду першої інстанції без змін. Подано заперечення на апеляційну скаргу, де зазначено, що подані підприємством основні та додаткові документи дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості та відомості щодо ціни, а також містили у повному обсязі інформацію, необхідну для здійснення контролю правильності визначення митної вартості. Просили рішення суду першої інстанції залишити без змін. Причини різниці в ціні між двома партіями товару пояснив тим, що таку вартість виставив продавець, ціна визначалась ним на кожну партію окремо в процесі переговорів, але обидві ціни влаштовували позивача, тому товар був придбаний.

Представник відповідача в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотання представника про відкладення розгляду справи судом залишено без задоволення, оскільки явка обов'язковою не визнавалась, а зайнятість представника в іншій справі ні чим не підтверджено та в будь-якому разі для державної установи зі штатом юридичного відділу цей факт не є поважною причиною.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 01.07.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фаворит» та компанією ELGINSAN NARENCIYE DEPOLAMA GIDA PLASTIK AMBALAJ URUNLERI LOJISTIK SERVISLERI SANAYI VE TICARET. LIMITED SIRKETІ, Туреччина, (далі по тексту Компанія) був укладений контракт № 2627-EL/FV, в межах якого продавець зобов'язався продати а покупець купити та оплатити товар найменування, ціна та кількість, якого зазначаються у специфікаціях, що підписуються на кожну окрему поставку, та є невід'ємною частиною цього контракту. Умови поставки зазначені FOB Zonguldak, Туреччина.

Згідно із підписаними сторонами специфікацією № 4 від 24.09.2014 р. до контракту № 2627-EL/FV Компанія зобов'язалась здійснити поставку позивачу винограду у кількості 19 500 кг за ціною 0,78 доларів США/кг на загальну суму 15 210 доларів США, а згідно із специфікацією № 5 від 24.09.2014 р. до контракту № 2627-EL/FV від 01.07.2014 у кількості 19 500 кг за ціною 0,86 доларів США/кг на загальну суму 16 770 доларів США. Умови поставки - СРТ Дніпропетровськ (Інкотермс - 2010).

Постачання вищевказаного товару здійснювалось Компанією двома партіями за інвойсами № 55794 від 24.09.2014 р. та № 55795 від 24.09.2014p. відповідно.

Для здійснення митного оформлення вищезазначеного товару, позивач подав відповідачу, серед інших документів, декларації митної вартості від 06.10.2014р. з додатковими аркушами А до них, згідно з якими митна вартість товару, заявленого до митного оформлення, становила 15 210 доларів США (інвойс № 55794 від 24.09.2014р.) та 16 770 доларів США (інвойс № 55795 від 24.09.2014р.). Митна вартість зазначеного товару визначена декларантом за методом 1, тобто, за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції).

Крім того, позивачем надано митному органу: Копія Специфікації № 4 від 24.09.2014р. до Контракту №2627-EL/FV від 01.07.2014р; Копія Специфікації № 5 від 24.09.2014р. до Контракту №2627-EL/FV від 01.07.2014р; Копія Інвойсу № 55794 від 24.09.2014р.; Копія перекладу інвойсу № 55794 від 24.09.2014р.; Копія Інвойсу № 55795 від 24.09.2014р.; Копія перекладу інвойсу № 55795 від 24.09.2014р.; Копія пакувального листа № 4 від 24.09.2014р.; копія пакувального листа № 5 від 24.09.2014р.; Копії сертифікату якості від 24.09.2014р.; копії сертифіката походження № 0868752 від 24.09.2014р.; копія сертифіката походження № 0868753 від 24.09.2014р. з його перекладом; копія TIR ХЕ 77254345; копія TIR ХЕ 77254346; копія CMR від 28.09.14р.; копія експортної митної декларації № 14411600ЕХ001648 від 25.09.2014р. на партію товару за специфікацією № 4 із перекладом; копія експортної митної декларації № 14411600ЕХ001649 від 25.09.2014р. на партію товару за специфікацією № 5 із перекладом; Копія прайс - листа від 24.09.2014р. на партію товару за специфікацією № 4; Копія прайс-листа від 24.09.2014р. на партію товару за специфікацією № 5; Копія листа постачальника від № 4/24.09.14 від 24.09.2014р.; Копія договору комісії №1208-13 від 12.08.2013р. між ТОВ "АТБ-Маркет" та ТОВ "ТД "Фаворит"; Копія специфікації № 4EL від 24.09.14р. до договору комісії № 1208-13 від 12.08.2013р.; Копія специфікації № 5EL від 24.09.14р. до договору комісії № 1208-13 від 12.08.2013р.; Копія звіту комісіонера №1178/1 від 31.10.2014р.; Копія звіту комісіонера №1178/2 від 31.10.2014; Копія звіту комісіонера №1179/1 від 31.10.2014р.; Копія звіту комісіонера №1179/2 від 31.10.2014р.; Копія декларації митної вартості від 07.10.2014р. з додатковим аркушем А до неї (у формі електронного документа); Копія декларації митної вартості від 07.10.2014р. з додатковим аркушем А до неї (у формі електронного документа).

Відповідач надіслав на адресу декларанта електронне повідомлення. в якому проінформував про те , що надані документи містять розбіжності, а саме вважав, що надані декларантом прас - листи від 24.09.2014р. носять суб'єктивний характер, оскільки містять інформацію щодо позицій інвойсів від 24.09.2014 року № 55794 та № 55795; у товаросупровідних документах (комерційному рахунку, сертифікаті якості, сертифікаті про походження товару) відсутній сорт винограду, що впливає на формування ціни продукту для кінцевого споживача так і безпосередньо при визначенні рівня заявленої митної вартості товару, але у митних деклараціях країни відправлення від 25.10.2014р. № 14411600ЕХ16649 та № 14411600ЕХ16648 зазначено, що сорт оцінюваного товару - SULTANI. Враховуючи це, відповідач під час консультацій зобов'язав декларанта протягом 10 днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Позивач листом від 07.10.2014 р. повідомив відповідача про неможливість надання витребуваних документів в 10-денний строк.

Рішеннями №110100000/2014/200168/1 від 07.10.2014р. та № 110100000/2014/200169/1 від 07.10.2014р. про коригування митної вартості товару, відповідач провів коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, та визначив цю вартість за методом 6 в розмірі 1 долар США /кг на підставі ціни, визначеної у МД № 100260006/2014/157253 від 26.09.2014 р., за якою здійснювалось оформлення такого товару з тим самим регіоном походження. таким чином вартість кожної партії визначена у розмірі 19 500 доларів США.

На підставі вищевказаних рішень, відповідач оформив та надіслав декларанту електронним повідомленням картки відмови у прийнятті митної декларації № 110100000/2014/00425 від 07.10.2014 р. (щодо МД № 110100000.2014.227362 від 06.10.2014 р.) та № 110100000/2014/00426 від 07.10.2014р. (щодо МД № 110100000.2014.227352 від 06.10.2014 р.).

У зв'язку із вказаними рішеннями відповідача, позивач здійснив митне оформлення товару за визначеною відповідачем митною вартістю на підставі митних декларацій №110100000/2014/227395 від 07.10.2014р. і №110100000/2014/227426 від 07.10.2014р. під фінансові гарантії

Під час дії фінансових гарантій Позивач надав відповідачу додаткові документи для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару (заяви № 22-12/2 та № 22-12/3 від 22.12.2014 року). До заяв позивач надав лист виробника товару, платіжне доручення, заяву про купівлю валюти, swift, звіти комісіонера, переклади митних декларацій країни походження та сертифікатів про походження товару, експертний висновок Дніпропетровської торгово-промислової палати.

Відповідач за результатами розгляду цих додаткових документів відмовив у визнанні заявленої декларантом митної вартості товару та скасуванні рішень про визначення митної вартості, про що позивача було повідомлено листом № 1039/04-50-25-2 від 29.12.2014р. (а.с. 77).

Вказані обставини знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем разом з митною декларацією для митного оформлення товару були надані усі документи, що передбачені законодавством, які обґрунтовано та беззаперечно доводили вартісні показники товару, що імпортується, а тому у митного органу не було жодних підстав самостійно визначати митну вартість задекларованого товару за резервним методом. При цьому у митного органу не було жодних підстав для сумніву щодо заявленої позивачем митної вартості товару за основним методом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов з огляду на наступне.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3).

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в ст. 58 Митного кодексу України.

Як визначено в ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень ч. 10 цієї статті.

Водночас, як встановлено ч. 5 ст. 58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

За нормами п.2 ст.52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати ( за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач надав відповідачу під час митного оформлення кожної з партій товару документи згідно вимог частини 2 ст. 53 Митного кодексу України, які в повній мірі підтверджували заявлену митну вартість товарів.

Посилання апелянта на те, що надані декларантом прайс-листи носять суб'єктивний характер, є необґрунтованими, оскільки ці документи взагалі відсутні у переліку обов'язкових документів, що подаються під час митного оформлення, і були надані з власної ініціативи декларанта, тому неналежність їх оформлення не може бути підставою для застосування основного методу визначення митної вартості.

Також неможливо вважати обґрунтованими доводи апелянта про те, що відсутність у товаросупровідних документах будь-якої назви сорту винограду за умови, що його сорт вказаний у експортній декларації країни походження, створює розбіжність, яка унеможливлює ідентифікувати товар та перевірити правильність заявленої митної вартості товару, оскільки за наданими позивачем документами однозначно простежується імпорт конкретної партії товару.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 54 Митного кодексу України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до п.4 ст. 57 Митного кодексу України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

При цьому, застосування другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

За ч. 5 ст.55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у митному органі.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Аналіз положень частини 3 статті 53, частин 1, 2 та 5 статті 54, статті 58 Митного кодексу України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю є виключно наявність обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/ або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості, митниця зобов'язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Таким чином, у разі виявлення митним органом розбіжності між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, митний орган вправі витребувати від декларанта додаткові документи та здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують сумнів у правильності визначення митної вартості товарів.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, судом першої інстанції ретельно досліджено та встановлено, що зазначені митним органом формальні розбіжності не вплинули на визначення митної вартості товару.

Отже, оскільки судом встановлено, що у відповідача не було підстав для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 110100000/2014/00425 від 07.10.2014р. та № 110100000/2014/00426 від 07.10.2014 року, то здійснення митного оформлення товару повинно було відбутися за заявленою позивачем митною вартістю.

За таких обставин підлягає скасуванню як протиправними і рішення відповідача про визначення митної вартості товару № 110100000/2014/200168/1 від 07.10.2014р. та № 110100000/2014/200169/1 від 07.10.2014, відповідно до якого митну вартість визначено за резервним методом у розмірі 1,00 доларів США за кг., тобто в іншому розмірі, ніж визначив декларант.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірне рішення митного органу про корегування митної вартості товарів та картка відмови у митному оформленні товарів підлягають скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що в межах доводів апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення суду слід залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року у справі № 804/4746/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фаворит» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 03 серпня 2015 року.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко