Справа № 2а-1670/5214/11
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2011-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/5214/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чеснокової А.О.,

при секретарі Пшенишному В.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 районного центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2011 року позивач ОСОБА_4 РЦЗ звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів в розмірі 2082,78 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ОСОБА_3 реєструючись у ОСОБА_4 РЦЗ як безробітний для отримання відповідного статусу, значився суб'єктом підприємницької діяльності, що суперечить вимогам Закону України "Про зайнятість населення" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". За час перебування на обліку в ОСОБА_4 РЦЗ у період з 21 квітня 2006 року по 15 квітня 2007 року відповідач безпідставно отримав матеріальну допомогу по безробіттю у розмірі 2082,78 грн. З вимогою про стягнення з відповідача зазначеної суми позивач звернувся до суду.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував, посилаючись на те, що за отриманням статусу безробітного відповідач звернувся лише після подання державному реєстратору заяви про припинення підприємницької діяльності, у період отримання допомоги по безробіттю господарської діяльності не здійснював, прибутку не одержував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

21 квітня 2006 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_4 РЦЗ із заявою про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. У поданій заяві відповідач зазначив, що не є субєктом підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається та пенсії не отримує.

На підставі вказаної заяви позивачем гр. ОСОБА_5 з 21 квітня 2006 року надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю.

17 квітня 2007 року відповідач знятий з обліку у Центрі зайнятості на підставі наказу № НТ070417 від 17 квітня 2007 року, у зв'язку із чим першому припинено виплату допомоги по безробіттю.

За період з 21 квітня 2006 року по 15 квітня 2007 року відповідачу сплачена допомога по безробіттю в сумі 2082 грн. 78 коп.

Згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис щодо державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що, як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах: а) працюючі по найму на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності, у міжнародних та іноземних організаціях в Україні і за кордоном у фізичних осіб; б) громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України "Про особисте селянське господарство"; в) обрані, призначені або затверджені на оплачувану посаду в органах державної влади, управління та громадських об'єднаннях; г) які проходять службу в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, військах внутрішньої та конвойної охорони і Цивільної оборони України, органах внутрішніх справ України, інших військових формуваннях, створених відповідно до законодавства України, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, альтернативну (невійськову) службу; е) які проходять професійну підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації з відривом від виробництва; навчаються в денних загальноосвітніх школах і вищих навчальних закладах; ж) працюючі громадяни інших країн, які тимчасово перебувають в Україні і виконують функції, не пов'язані із забезпеченням діяльності посольств і місій.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про зайнятість населення" безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу.

Пунктом 8 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи з моменту виникнення обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно пункту 5 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62 перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості, зокрема шляхом звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними у державних реєстраторів. За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили. У разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом, про що засвідчує власним підписом. У разі відмови особи підписати акт про це робиться відповідна відмітка спеціалістом центру зайнятості.

Обмін інформацією між центрами зайнятості та державними реєстраторами здійснюється згідно з Порядком взаємодії суб'єктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, затвердженим наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету статистики України від 07 грудня 2005 року № 121/560/406, постановою правління Пенсійного фонду України від 07 грудня 2005 року № 23-3, постановою правління Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття від 07 грудня 2005 року № 368, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16 грудня 2005 року за № 1523/11803.

Судом досліджена довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з якої встановлено, що 03 червня 2005 року державним реєстратором ОСОБА_4 РДА здійснено державну реєстрацію ФОП ОСОБА_3, а 24 лютого 2006 року до державного реєстру внесено запис про рішення фізичної особи-підприємця про припинення підприємницької діяльності.

Вказаною вище довідкою також підтверджується факт внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису щодо державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3 з 13 травня 2006 року.

Згідно з частиною 7 статті 47 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" державний реєстратор за відсутності підстав для залишення документів, які подані для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення фізичної особи - підприємця щодо припинення нею підприємницької діяльності, без розгляду зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження цих документів внести до Єдиного державного реєстру запис про рішення щодо припинення нею підприємницької діяльності та в той же день передати органам статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України повідомлення про внесення такого запису.

При цьому, у відповідності до частини 15 статті 47 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

Як пояснив в судовому засіданні відповідач, на момент звернення до Центру зайнятості 21 квітня 2006 року він був впевнений, що не являється приватним підприємцем, оскільки 20 лютого 2006 року він подав до реєстратора заяву щодо припинення підприємницької діяльності і через 2 місяці отримав довідку державного реєстратора, в якій зазначено про те, що він не внесений до реєстру суб'єктів підприємницької діяльності.

Таким чином, при вирішенні даного публічно-правового спору суд зважає на те, що відповідач на момент подачі до Центру зайнятості заяви про надання статусу безробітного не здійснював господарської діяльності та не отримував заробітку або іншого передбаченого законодавством доходу, в порядку, встановленому законом, вчинив заходи щодо припинення власної підприємницької діяльності, про що державним реєстратором зроблено відповідний запис та надано довідку (від 21 квітня 2006 року № 746) про відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису щодо ОСОБА_3, у зв'язку із чим слід зробити висновок про відсутність з боку відповідача умисних дій, спрямованих на невиконання ним своїх обов'язків при отриманні статусу безробітного.

З огляду на викладене, позовні вимоги суд визнає необґрунтованими, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 районного центру зайнятості Полтавської області до ОСОБА_3 про стягнення коштів - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 15 серпня 2011 року.

Суддя А.О. Чеснокова