Справа № 2а-319/11
Суддя: Головенко О.С. О. С.
Дата ухвалення: 2011-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-319/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2011року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі

головуючого - судді Головенко О.С. ,

секретаря судового засідання Галів І.Б.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Болехівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Болехівської міської ради про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 156 КУпАП та накладення штрафу в сумі 510грн. за те, що вона 23.01.2011року в магазині «Азалія»продала пачку сигарет «Вінстон»неповнолітньому.

Свої вимоги мотивує тим, що в той день у магазин, який належить приватному підприємству «Азалія» і в якому вона працює продавцем, зайшло троє осіб. Один із чоловіків, якому на вигляд було 19-20років, підійшов до неї та попросив продати пачку сигарет, а інші залишилися біля входу. Оскільки зовнішній вигляд особи, який купляв сигарети, не викликав підозри, що він неповнолітній, то й вона не вимагала у нього посвідчення особи. Після продажу сигарет покупцеві, до неї підійшли двоє інших чоловіків. Представились, що вони є працівниками міліції і сказали, що вона продала сигарети неповнолітньому. На її пояснення працівники міліції повідомили, що їм відомо, що ця особа є неповнолітньою, про те жодного документу, який би засвідчував особу у покупця із собою не було. Пізніше їй стало відомо, що відносно неї був складений протокол з порушеннями, без її участі, без розяснень прав та обовязків , передбачених ст.268 КУпАП.

01 лютого 2011року адмінкомісією розглядалася адміністративна справа щодо неї, про розгляд справи її не було повідомлено, вона не надавала пояснення та не змогла скористатися юридичною допомогою адвоката, тобто рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності приймалося без її участі.

Крім того, зазначає, що матеріалах адміністративної справи немає доказів, що особа, якій продали сигарети, є неповнолітньою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої вимоги з підстав, викладених в позовній.

Представник відповідача по справі проти позову заперечувала, вказуючи, що до адміністративної комісії надійшли матеріали про продаж позивачем цигарок неповнолітньому. На засіданні комісії щодо притягнення до амінвідповідальності позивачка викликалася ( даних про вручення їй виклику в них немає). Розгляд справи проводився без її участі на підставі складеного протоколу, без виклику свідків та особи, якій продано сигарети.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 71 КАСУ приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення , поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих , свідків , висновком експерта , речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису , які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів , а також іншими документами

З матеріалів справи вбачається, що 23 січня 2011року складено протокол працівником Долинського РВМУС ОСОБА_3, з якого вбачається, що 23.01.2011р. о 15год.45хв. в магазині «Азалія» в м.Болехові позивач продала пачку сигарет «Вінстон»неповнолітньому.

Відповідно до ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним із джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, суть правопорушення і його конкретність.

Однак суд звертає увагу на те, що в протоколі щодо ОСОБА_1 відсутні дані про ту особу, якій було здійснено продаж тютюнового виробу : не встановлено його особу, вік, точне місце проживання, тобто, неможливо зробити висновок про те, чи дійсно ця особа не досягла 18-річного віку.

Відсутність у протоколі таких відомостей, не тільки обмежує права особи, відносно якої складеного протокол, регламентовані гл, 21 КУпАП, але й покладає на орган, що уповноважений розглядати дану адміністративну справу обовязок встановити наявність ознак обєктивної сторони правопорушення, хоча вони мали бути зазначені у протоколі особою, яка її склала.

Проте матеріали справи свідчать про те, що обставини, що стосуються даних особи, що придбала тютюнові вироби також не перевірялись при винесенні рішення за складеним протоколом про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, що підтверджується також поясненнями представника відповідача .

Так, зі змісту постанови адміністративної комісії виконавчого комітету Болехівської міської ради від 01 лютого 2011року вбачається, що ОСОБА_1 продала сигарети неповнолітньому і на неї накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.2 КУпАП (а.с.4) тобто теж не зазначено конкретних даних щодо неповнолітньої особи .

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем та його представником в суді, який заперечував проти позову, не надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, зокрема, не отримано жодних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку комісією міської ради встановлено наявність у діях позивача адміністративного правопорушення та винність особи в його вчиненні. а тому суд вирішив справу на основі наявних доказів.

Частина 2 ст.156 КУпАП передбачає відповідальність за умисну продажу неповнолітньому тютюнових виробів.

Згідно із ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Як встановив суд, позивач не мала наміру продавати тютюнові вироби неповнолітньому і стверджує, що з покупцем раніше знайома не була, за зовнішнім виглядом визначити, що він не досяг 18 років неможливо, так як на вигляд він дорослий і будь-яких сумнівів у неї щодо віку вказаної особи не виникало.

Як зазначено вище, ні в протоколі, ні в постанові адміністративної справи не зазначені будь-які дані щодо неповнолітньої особи, якій продано сигарети.

А допитаний судом свідок ОСОБА_4Б, пояснив, що він на момент продажу сигарет не був присутнім в магазині. Він, як свідок, був присутнім тільки при складанні протоколу. Особа, яка купили сигарети при собі будь-яких документів не мала і давала письмові пояснення працівнику міліції в машині, а не на місці складання протоколу.

Таким чином, факт продажу позивачем тютюнових виробів неповнолітній особі не знайшов підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, при розгляді адміністративною комісією справи позивач була позбавлена можливості реалізувати на засіданні комісії передбачені законом ( ст. 268 КпАП) права, якими наділено особу, котра притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою.

Так, відповідно до ст. 268 КпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуло лише в разі, коли є дані про своєчасне її повідомлення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про відкладення останнього.

Як вбачається з пояснень позивача та представника відповідача справу було розглянуто адмінкомісією за відсутності ОСОБА_1 і про день розгляду справи її не повідомили.

У матеріалах справи також немає даних про своєчасне повідомлення позивача.

Отже винесення постанови, що оскаржується у відсутності позивача є бузумовною умовою неправомірності такої постанови та підставою для її скасування.

Вказані обставини є свідченнням допущення грубого порушення як норм матеріального,так і процесуального права не тільки при складанні протоколу, а й при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Таким чином, в ході судового розгляду даного адміністративного позову не знайшло свого підтвердження скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення,передбаченого ст.156 ч.2 КУпАП і суд вважає,що винесена постанова №5 від 01.02.2010 року про накладення на неї адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 510 гривень не базується на достовірних і обєктивних доказах і тому її слід визнати нечинною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,10,11, 14,159-163,167 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити.

Скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Болехівської міської ради №5 від 01.02.2011року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу розміром 510 (пятсот десять ) гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі закрити.

Постанова суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Головенко О.С.