Справа № 2а-1870/58/12
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2012-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2012 р. Справа № 2a-1870/58/12

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі про визнання незаконними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1Б.), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі (далі по тексту - відповідач, УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі), в якій просить суд визнати незаконними та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м.Охтирка та Охтирському районі (далі відповідач) № 23, 24, 25, 26 від 13.12.2011 року про застосування фінансових санкцій в загальному розмірі 665,43 грн., які було нараховано за несвоєчасну сплату страхових внесків.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 12.12.2011р. УПФУ в м. Охтирка та Охтирському районі була проведена перевірка та складено акт № 14 позапланової перевірки, що була проведена у звязку з припиненням ФОП ОСОБА_2 (позивачем) підприємницької діяльності. В ході перевірки відповідачем було встановлено, що в період часу з 15.06.2010 р. по 22.12.2010 р. позивач допустив несвоєчасну сплату авансових платежів на загальну суму 837,54 грн., у звязку з чим, керуючись пунктом 7 частини 9 статті 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (в редакції чинною на момент виникнення спірних правовідносин) першим заступником начальника УПФУ в м. Охтирка та Охтирському районі ОСОБА_3 були застосовані фінансові санкції у розмірі 50% від суми несвоєчасно сплачених авансових платежів в розмірі 418,77 грн. та винесено рішення № 23 від 13.12.2011 про застосування фінансових санкцій. Також, відповідачем в порядку п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинною на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) рішенням № 24 до позивача були застосовані фінансові санкції в сумі 170,00 грн. Крім того, рішенням № 25 від 13.12.2011 були застосовані фінансові санкції в сумі 60,65 грн. За виявлення відповідачем порушення п.6 ч. 2 ст. 17, ст. 19, ч. 2 ст. 20 Закону, до позивача рішенням № 26 від 13.12.2011 були застосовані фінансові санкції в сумі 16,01 грн.

Позивач вважає, що вищезазначені дії відповідача є незаконними, так як ч. 9 ст. 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування№1058-ІУ від 09.07.2003р., якою, зокрема, була передбачена відповідальність за несплату (несвоєчасну або неповну сплату) авансових платежів, було виключено відповідно до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування № 2464-УІ від 08.07.2010р. Отже, позивач вважає, що з 01.01.2011р., з моменту введення в дію поняття єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, відповідальність за несплату (несвоєчасну або неповну сплату) авансових платежів пенсійним законодавством України не передбачена, а норма Закону, яка була застосована відповідачем станом на дату винесення оскаржуваних рішень не існувала взагалі.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, при цьому, 30.01.2012р., 21.02.2012р. та 16.03.2012р. до суду надходили письмові заяви позивача (а.с. 53, 64, 69) в яких ФОП ОСОБА_1 просив суд розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача надав суду заперечення (а.с. 55-56а) в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову. При цьому, представник відповідача просив суд врахувати, що відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" № 2464 від 08.07.2010 р., на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або несплачених у період до 1 січня 2011 року, у тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом. Крім цього, відповідач у запереченні посилається на те, що відповідно до п.9.1. Інструкції Про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду №21-1 до страхувальників за порушення норм законодавства про загальнообовязкове державне пенсійне страхування застосовуються фінансові санкції відповідно до повноважень, якими органи Пенсійного фонду були наділені до 1 січня 2011 року.

Представником відповідача була надана до суду заява про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування від 08.07.2010р. №2464-УІ (далі Закон №2464-УІ), позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі як платник єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

До 01.01.2011р., тобто до набрання чинності Законом № 2464-УІ фізична особа підприємець ОСОБА_1 мав статус платника страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та був зареєстрованаий як платник страхових внесків.

Зняття з обліку в органах Пенсійного фонду України регулюється порядком взяття на облік та зняття з обліку в органах Пенсійного фонду України платників єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 27.09.2010р. № 21-6 та зареєстровано в міністерстві юстиції України 27.10.2010р. за №995/18290 (далі по тексту - Порядок).

Відповідно до п. 5.1 Порядку орган Пенсійного фонду України проводить документальну перевірку платника щодо правильності нарахування та сплати єдиного внеску, на підставі якого платник здійснює остаточні розрахунки. Довідка про відсутність заборгованості видається органом Пенсійного фонду після проведення розрахунків.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлення № 31 від 08.12.2011р. головним спеціалістом відділу по КПР за нарахуванням та сплатою платежів управління ПФУ в м.Охтирка та Охтирському районі ОСОБА_4 у дводенний термін було здійснено позапланову перевірку, за результатами якої було складено ОСОБА_4 № 14 від 12.12.2011р. (а.с. 6-32) та встановлено факт несвоєчасної сплати авансових платежів із страхових внесків за період з 15.06.2010 по 22.12.2010. Таким чином, відповідач дійшов висновку про порушення позивачем п. 6 ч. 2 ст. 17, ст. 19, ч. 2 ст. 20 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування №1058, у звязку з чим, керуючись п.п. 3, 4, 5, 7 ч. 9 ст.106 зазначеного Закону № 1058 першим заступником Управління ПФУ м. Охтирці та Охтирському районі ОСОБА_3 були прийняті рішення № 23, 24, 25, 26 від 13.12.2011р. про застосування фінансових санкцій у загальному розмірі 665,43 грн. (а.с. 33, 35-37).

Відповідно до ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Позивач не погодившись з рішеннями УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі № 23,24,25,26 від 13.12.2011р. звернувся до суду з позовом про їх оскарження.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України №1058 від 09.07.2003р. Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в редакції чинною на час прийняття спірних рішень, який регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17, ч. 6 ст. 20 Закону України № 1058 в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення, страхувальники зобовязані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до п. 3 ч. 9 статті 106 Закону 1058, виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції за приховування (заниження) страхувальником суми заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, накладається штраф у розмірі всієї суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу), а в разі повторного протягом року такого порушення - штраф у триразовому розмірі суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу).

Пунктом 4 частини 9 статті 106 Закону встановлено, що виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Також, відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону, виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 7 ч. 9 ст.106 Закону України № 1058 виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників такі фінансові санкції за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків, передбачених цим Законом, - штраф у розмірі 50 відсотків сум несплачених або своєчасно не сплачених авансових платежів.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України, У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 19 Конституції України зобовязує орган влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Рішення УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі № 23, 24, 25, 26 про застосування фінансових санкцій було прийнято 13 грудня 2011 року, тобто в той час, коли частина 9 статті 106 Закону України № 1058 втратила чинність у звязку із набранням законної сили Законом України від 08.07.2010 р. № 2464 Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Рішення відповідача не містить посилання на будь-яку іншу норму права.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно, правомірність поведінки особи, зокрема, дотримання нею норм законодавства про сплату обовязкових страхових внесків, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент вчинення відповідних дій або бездіяльності такої особи.

В свою чергу, заходи відповідальності, які можуть бути застосовані до особи-порушника слід визначати на підставі законодавства, яке є чинним на момент виявлення та застосування відповідних санкцій.

Виходячи з викладеного, якщо певне діяння було правопорушенням на момент його вчинення і за таке діяння до особи було застосовано заходи відповідальності, передбачені чинним на той час нормативним актом, відповідні санкції підлягають стягненню з особи і після втрати чинності нормативним актом, що визначав зміст відповідальності.

На момент прийняття спірного рішення пункти 3, 4, 5, 7 ч. 9 ст. 106 Закону України № 1058 втратили чинність у зв'язку із набранням законної сили Законом України № 2464 від 08.07.2010р. "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування передбачено, що на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Дія вказаної норми Перехідних положень поширюється і на сплату внесків із загальнообовязкового державного пенсійного страхування, оскільки відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування №16 від 14.01.1998р., Пенсійний фонд України відноситься до фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Так, відповідно до ст. 4 Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування № 16 від 14.01.1998 р., залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України.

Згідно ч. 1 ст. 14 Основ законодавства, страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, провадять акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечують фінансування виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та здійснюють інші функції згідно з затвердженими статутами.

Відповідно до ст. 6 Основ законодавства України № 16, страховиками є цільові страхові фонди з: пенсійного страхування; медичного страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань; страхування на випадок безробіття.

До 01.01.11, тобто до набрання чинності Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відповідальність за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та порядок її застосування регулювалися статтею 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Стаття 106 цього Закону втратила чинність із 01.01.2011р.

Відповідно, з 01.01.2011р. втратили чинність норми, які визначали склад правопорушення і розміри відповідальності в галузі нарахування і стягнення страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Виходячи зі змісту пункту 7 Перехідних положень Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, органи пенсійного фонду зберегли повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом, тобто в тому числі повноваження, передбачені статтею 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відтак, органи пенсійного фонду можуть стягувати ті недоїмки, штрафи та пеню, які виникли до 01.01.2011р. Механізм стягнення цих сум відповідає змісту статті 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та застосовується з посиланням на пункт 7 Перехідних положень Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Проте, органи пенсійного фонду з 01.01.2011р. не вправі за порушення, вчинені до 01.01.2011р., нараховувати штрафи та пені, визначені статтею 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки передбачені відповідними нормами склади правопорушень та санкції втратили чинність, і їх застосування з 01.01.2011р. суперечить статті 58 Конституції України, не зважаючи на зміст пункту 7 Перехідних положень Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Застосування відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення недіючої норми права суперечить засадам верховенства права, що передбачає, в першу чергу, суворе дотримання суб'єктами владних повноважень вимог чинного законодавства під час виконання останніми владних управлінських функцій при реалізації публічно-правового інтересу.

Дискреційні повноваження органів державної влади та спосіб їх здійснення повинні полягати виключно в межах принципу законності із застосуванням правових норм, що мають законну силу під час притягнення до відповідальності юридичних та фізичних осіб за вчинене правопорушення. Отже, управління Пенсійного Фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі при застосуванні фінансових санкцій до позивача за несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків неправомірно винесло рішення № 23, 24, 25, 26 від 13.12.2011 р., оскільки пункти 3, 4, 5, 7 частини 9 статті 106 Закону України № 1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", на які йдеться посилання в зазначених рішеннях відповідача, було виключено з 01.01.2011 р. відповідно до Закону України № 2464 від 08.07.2010 р.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено законність винесення рішень № 23,24,25,26 від 13.12.2011 р. про застосування фінансових санкцій у сумі 665,43 грн. Отже, з наведених підстав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі про визнання незаконними та скасування рішень задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі про застосування фінансових санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків № 23, 24, 25, 26 від 13 грудня 2011 року.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек