Справа № 802/2202/15-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 серпня 2015 р. Справа № 802/2202/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні, без технічної фіксації судового процесу, адміністративну справу за позовом Гайсинської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Гайсинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі- Гайсинська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, податковий орган, позивач) з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 боргу по єдиному податку в розмірі 2472,60 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом, яка виникла внаслідок несплати єдиного податку та складає 2472,60 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності (вх.№19922/15 від 24.07.2015 року).

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації (а.с.4). Проте до суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення "адресат вибув".

Положенням частини 11 статті 35 КАС України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

А тому, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Частиною 4 статті 128 КАС України передбачено, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи наявність заяви представника позивача, належне повідомлення відповідача та положення наведеної норми, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, що беруть участь у справі. При цьому, відповідно до положень статті 41 КАС України, технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, як фізична особа-підприємець зареєстрований Гайсинською райдержадміністрацією 28.12.2009 року та є платником єдиного податку з 01.01.2012 р., що підтверджується заявою про застосування спрощеної системи оподаткування. Одночасно відноситься до першої групи платників єдиного податку із ставкою єдиного податку 10% розміру.

Станом на день звернення з даним позовом до суду відповідач не сплатив єдиний податок у розмірі 2472,60 грн., внаслідок чого виник податковий борг в зазначеній сумі, що стверджується витягом облікової картки платника (а.с. 11-15).

21.11.2012 року ФОП ОСОБА_1 направлялась податкова вимога № 186, яка, у встановлений законом термін, не сплачена, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 Глави 1 Розділу XIV Податкового Кодексу України (ПК України), фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно пункту 294.1 статті 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік.

Положеннями пункту 295.1 статті 295 ПК України передбачено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до пункту 295.2 статті 295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

В свою чергу, грошовим зобов"язанням, в розумінні підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, - є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк (пп. 14.1.156, п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Обов'язок сплати податків платником передбачений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, відповідно до якого, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до норм статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

За сукупністю наведених вище обставин, враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані та податковий борг не сплачено, відтак, підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовільнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1) борг з єдиного податку в сумі 2472,60 грн. (дві тисячі чотириста сімдесят дві грн. 60 коп.) до місцевого бюджету с.Куна, Гайсинського району, Вінницької області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна