Справа № 2-а/2508/9025/2011
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а/2508/9025/2011 Головуючий у 1-й інстанції: Іванюк Т.І. Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

04 серпня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 жовтня 2011 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області, Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації про перерахунок пенсії ЧАЕС, -

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області, Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації про визнання протиправними дії відповідача та зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області перерахувати та виплатити щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування та щорічну допомогу на оздоровлення відповідно до ст. ст. 37, 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 жовтня 2011 р. адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач 2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в позові.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та відноситься до 1-ої категорії 2-ої групи та проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

По змісту ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 % від мінімальної заробітної плати.

З принципу пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру виплат позивачу, застосуванню підлягають зазначені вище норми Закону, не взявши до уваги вимоги положень постанови КМ України № 836 від 26.07.1996, на підставі яких проводилося нарахування спірних виплат позивачу раніше, оскільки останні істотно звужують обсяг встановлених законом прав позивача.

Крім того, позивач у 2011 році отримав щорічну допомогу на оздоровлення передбачену ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 в розмірі, передбаченому Постановою КМ України від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону № 796, щорічна допомога на оздоровлення особам віднесених до 1 категорії 2 групи виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Так, позивач має право на одержання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах визначеними ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Всупереч ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу щорічна допомога на оздоровлення виплачувалась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562.

З огляду на те, що Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 позивачу неправомірно виплачували щорічну допомогу на оздоровлення в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 48 зазначеного Закону.

Таким чином, апеляційна інстанція приходить до однозначного висновку про правомірність доводів суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік у розмірах, визначених ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 % від мінімальної заробітної плати, відповідно до ст. 37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, доводи апеляційної скарги та апелянта спростовуються висновками суду першої інстанції, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації - залишити без задоволення.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 14 жовтня 2011 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.