Справа № 807/959/15
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2015 рокум. Ужгород№ 807/959/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Скраль Т.В.

при секретарі - Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивача: Хустська об'єднана державна податкова інспекція - представник в судове засідання не з"явися ,

відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - представник в судове засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Хустської об'єднаної державної податкової інспекції до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2015 року, Хустська об'єднана державна податкова інспекція звернулася з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності. Заборгованість відповідача станом на 28.05.2015 р. становить 1095,80 грн.

Представник позивача в судові засідання не з'явився, однак у позовній заяві просить розглянути справу за наявними матеріалами та без їхньої участі.

У відповідності до ч.4 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач повторно в судове засідання не з'явився з невідомих причин. Судова кореспонденція, направлена за належною адресою, яка була зазначена в позовній заяві та підтверджена матеріалами справи, а саме: Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення, яке міститься у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України? у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: 90400, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, ( а.с. 19-21).

Фізичною особою - підприємцем 01.09.2014 року подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування з 01.01.2012 року та обрано 2 групу платника єдиного податку, ставка єдиного податку - 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати, (а.с.12-13).

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» встановлено мінімальну заробітну плату з 01.10.2014 року у розмірі 1218 грн.

Враховуючи наведене, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 повинен був сплачувати єдиний податок у 2014 році у сумі 243,60 грн. щомісяця до 20 числа. У період з листопада по грудень 2014 року підприємець не сплачував єдиний податок до бюджету. Несплачена сума становить 486,80 грн. (243,60 грн. х2 = 487,20грн. - 0,4 грн. = 486,80 грн.), ( а.с. 7).

Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» встановлено мінімальну заробітну плату з 01.01.2015 року у розмірі 1218 грн.

Враховуючи наведене, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зобов'язаний був сплачувати єдиний податок у 2015 р. у сумі 243,60 грн. щомісяця до 20 числа. За січень 2015 р. підприємець не сплатив єдиний податок до бюджету у сумі 243,6 грн., ( а.с. 7).

Актом камеральної перевірки дотримання граничних термінів сплати єдиного податку з фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності від 31.01.2015 року № 153/17 встановлено порушення термінів сплати єдиного податку з фізичних осіб, визначених ст.295 Податкового кодексу України, в результаті чого податковою інспекцією винесено податкове повідомлення - рішення від 12.02.2015 року №, на підставі п. 122.1 ст.122 Податкового кодексу України до платника застосовано фінансові санкції у розмірі 365,40 грн. які платником не сплачені, ( а.с. 9-11).

А тому, станом на 28.05.2015 року за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 рахується податковий борг по єдиному податку у сумі 1095,80 грн., у тому числі 730,40 грн. основного платежу та 365,40 грн. штрафних санкцій, що підтверджується Довідкою про стан заборгованості, ( а.с. 6).

Згідно ст.291 Податкового кодексу України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до п.291.4 ст.291 ПК України, суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 150000 гривень;

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

3) третя група - фізичні особи - підприємці, які протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв :не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 20 осіб; обсяг доходу не перевищує 3000000 гривень;

Згідно ст.293 ПК України, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до п. 293.1 ст. 293 ПК України, ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно п. 295.1. ст. 295 ПК України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності, (п. 295.2. ст. 295 ПК України).

Статтею 10 Податкового кодексу України визначено, що єдиний податок належить до місцевих податків.

Відповідно до п. 300.1 ст. 300 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-УІ, із змінами і а доповненнями, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п. 14.1.175., п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України

У відповідності до п. 59.1 ст. 59 Податкового Кодексу України - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 даного Кодексу, податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Так, податковою інспекцією була виставлена податкова вимога від 16 квітня 2015 року, яка була вручена Відповідачу 24.04.2015 року ( а.с. 14).

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України, якою передбачені обов'язки платника податків, одним із обов'язків є обов'язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 20.1.28 пункту 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною, Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З'ясувавши повно та всебічно обставини в адміністративній справі, підтверджені належними та допустимими доказами в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Так як позивачем у даній справі є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична особа, то в силу ч.4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 128, 160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Хустської об'єднаної державної податкової інспекції до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( РНООКПП -НОМЕР_1, адреса: п.і. 90400, АДРЕСА_2 ) борг по єдиному податку у сумі 1095, 80 грн. (одна тисяча дев'яносто п'ять гривень, 80 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20 липня 2015 року.

СуддяТ.В. Скраль