Справа № 811/1505/13-а
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2013-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2013 року Справа № 811/1505/13-а

Кіровоградський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого -судді Кармазиної Т.М.

за участю секретаря -Сириці І.О.,

за участю представників:

позивача:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді справу за адміністративним позовом виконавчого комітету Новоархангельської селищної ради до ОСОБА_1 про обмеження права на мині зібрання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить обмежити право на мирні (пікетування, пішу ходу, демонстрації, мітинги та збори) шляхом заборони ініціативній групі смт. Новоархангельська в особі ОСОБА_1 та іншим учасникам акції, а також іншим суб'єктам, які реалізують право на мирні зібрання, проведення заходів біля будівлі Свято-Володимирського храму (вул. Слави, 79/19) та на прилеглій до неї території до введення даного храму в експлуатацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що проведення заходів в обраних відповідачем місцях призведе до порушення громадського порядку, оскільки створює реальну небезпеку заворушень чи злочинам, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей. Також, посилався на те, що проведення мирних зібрань біля будівлі Свято-Володимирського храму (вул. Слави, 79/19) та на прилеглій до неї території суперечить вимогам п.12 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №461, відповідно до п.12 якої експлуатація об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 квітня 2013 року ОСОБА_1 подано до виконавчого комітету заяву про проведення пасхальних богослужінь та зібрань з 04.05.2013р. по 05.05.2013р. (а.с.-------)

Відповідно до даної заяви метою проведення зібрань є привернення уваги громадськості до порушення прав звичайних громадян органами влади щодо захисту їх волевиявлення самостійно обирати різні релігійні конфесії.

Зібрання планується проводити з 04.05.2013р. по 05.05.2013р. біля будівлі Свято-Володимирського храму (вул. Слави, 79/19) та на прилеглій до неї території.

Згідно статті 38 Закону України "Про місце самоврядування в України, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, вирішення відповідно до закону питань про проведення зборів, мітингів, маніфестацій і демонстрацій, спортивних, видовищних та інших масових заходів; здійснення контролю за забезпеченням при їх проведенні громадського порядку.

З огляду на приписи статті 182 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -КАС України), органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування негайно після одержання повідомлення про проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій тощо мають право звернутися до окружного адміністративного суду за своїм місцезнаходженням із позовною заявою про заборону таких заходів чи про інше обмеження права на мирні зібрання (щодо місця чи часу їх проведення тощо).

Частиною другою статті 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що здійснення прав на свободу зібрань та об'єднання не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття не перешкоджає запровадженню законних обмежень на здійснення цих прав особами, що входять до складу збройних сил, поліції чи адміністративних органів держави.

Право громадян України на мирні зібрання гарантується Конституцією України, згідно з частиною першою статті 39 якої вони мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги, походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. Частиною другою цієї статті встановлено, що обмеження щодо реалізації цього права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Згідно зі статтею 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров'я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей.

Відповідно до ст. 39 Конституції України гарантується право громадян збиратися мирно, без зброї, проводити мітинги, збори, походи і демонстрації, про які завчасно сповіщаються органи виконавчої влади чи місцевого самоврядування. Проведення вказаних акцій не повинно порушувати громадський порядок, права і свободи інших людей, створювати небезпеку заворушень чи злочинів, загрожувати здоров'ю населення.

Спеціального закону, який регулював би суспільні відносини у сфері мирних зібрань, законодавство України на сьогодні не має. Однією з нагальних проблем, яка повинна бути розв'язана таким законом, є строки сповіщення органів влади про проведення мирного зібрання з метою належного забезпечення безпеки їх проведення. Стаття 39 Конституції України хоча і передбачає завчасне сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення мирного зібрання, однак не встановлює конкретних строків такого сповіщення. Невизначеність цього питання викликає різне застосування зазначеної норми Конституції та вказує на необхідність його законодавчого врегулювання.

Тлумачення приписам частини 1 статті 39 Конституції України надано Конституційним Судом України у Рішенні від 19 квітня 2001 року №4-рп/2001 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 39 Конституції України про завчасне сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій (справа щодо завчасного сповіщення про мирні зібрання).

Так, у названому Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що положення частини першої статті 39 Конституції України щодо завчасного сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій в аспекті конституційного подання треба розуміти так, що організатори таких мирних зібрань мають сповістити зазначені органи про проведення цих заходів заздалегідь, тобто у прийнятні строки, що передують даті їх проведення. Ці строки не повинні обмежувати передбачене статтею 39 Конституції України право громадян, а мають служити його гарантією і водночас надавати можливість відповідним органам виконавчої влади чи органам місцевого самоврядування вжити заходів щодо безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей.

Крім того, Конституційний Суд України вказав, що визначення конкретних строків завчасного сповіщення з урахуванням особливостей форм мирних зібрань, їх масовості, місця, часу проведення тощо є предметом законодавчого регулювання.

Відповідно частини 5 статті 182 КАС України, суд задовольняє позов про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання в інтересах національної безпеки та громадського порядку в разі, якщо визнає, що проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань може створити реальну небезпеку заворушень чи злочинів, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей.

Умовою можливого обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання є створення реальної небезпеки заворушень чи злочинів, загрози здоров'ю населення або правам і свободам інших людей через проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань та в інтересах національної безпеки та громадського порядку. Разом з тим саме по собі проведення мирної акції на вулицях зі значними переміщеннями громадян не є свідченням того, що права, свободи та інтереси мешканців будуть порушені чи буде порушено правопорядок, та не може бути підставою для задоволення позову.

В матеріалах адміністративної справи міститься лист

Також у матеріалах адміністративної справи міститься

Частинами 5-7 ст.182 КАС України встановлено, що суд задовольняє вимоги позивача в інтересах національної безпеки та громадського порядку в разі, якщо визнає, що проведення зборів, мітингів, походів, демонстрацій чи інших зібрань може створити реальну небезпеку заворушень чи злочинів, загрозу здоров'ю населення або правам і свободам інших людей. У постанові суду зазначається спосіб обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання.

Суд також вважає, що відповідачами порушено вимоги ст.39 Конституції України щодо завчасного сповіщення позивача про проведення мирного зібрання, оскільки подані ними заяви датовані тим самим числом, що день проведення зібрань, а в це в свою чергу позбавило позивача можливості завчасно вжити достатніх заходів щодо безперешкодного проведення громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, забезпечення громадського порядку, прав і свобод інших людей. Також, дані обставини позбавили позивача право у визначені законом строки звернутись до суду, в порядку статті 182 КАС України.

З огляду на вищевказане, позовні вимоги щодо обмеження права відповідачів на мирне зібрання шляхом заборони

підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 86,94,159-163, 167,182-183 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.