Справа № 2-а-209/11
Суддя: Гичко М. Г.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-209/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 року

Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді Гичко М. Г.

при секретарі Медяній І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новограді-Волинському справу за позовом ОСОБА_1 до старшого державтоінспектора ВДАІ м. Новоград-Волинський ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності та постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

21.01.2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим адміністративним позовом до старшого державтоінспектора ВДАІ м. Новоград-Волинський ОСОБА_2, в якому просить суд визнати його дії неправомірними, скасувати протокол серії АМ1 № 149323 від 13.01.2011 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122 ч. 1 КУпАП та постанову серії АМ 1 № 053852 від 13.01.2011 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., а також закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. Обгрунтовує свій позов тим, що при розгляді справи відповідачем не були зясовані та доведені обставини, які б свідчили про скоєння ним адміністративного проступку.

В судовому засіданні позивач підтримав свій адміністративний позов з підстав, в ньому передбачених. Пояснив, що 13.01.2011 року близько 14 год. 30 хв. він, керуючи власним автомобілем ВАЗ 2101, д.н. К5263ЖИ, рухаючись по вул. Коротченка, м. Новоград-Волинський, в напрямку с. Сусли, Новоград-Волинського району, помітив, що на узбіччі стояв автомобіль марки Опель, в якому водій лежав на водійському кріслі. Через неінтенсивний рух транспортних засобів, яким він міг би створити аварійну обстановку, на цій ділянці дороги, він вирішив зупинитись поряд з даним автомобілем на проїзній частині, відчинив вікно, поцікавився самопочуттям водія автомобіля Опель та запитав чи потрібна останньому допомога. Останній відповів йому, що в нього все гаразд. Під час цієї розмови підїхав службовий автомобіль працівників ДАІ, при цьому моргнувши йому світлом. Після цього він зїхав з проїзної частини та зупинився, і до нього підійшов відповідач, який наказав предявити йому документи на право керування автомобілем. Після одержання необхідних документів відповідач пішов з ними до службового автомобіля та склав протокол про адміністративне правопорушення, не взявши до уваги його пояснень та пояснень водія автомобіля Опель, що стояв на узбіччі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи в своїй відсутності та заперечень проти позову не подав, тому суд, враховуючи думку позивача, вважає за можливе розглянути справу по суті в його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.01.2011 року відповідачем по справі, ст. ДАІ ВДАІ м. Новоград-Волинського ст. л-нтом міліції ОСОБА_2, винесено постанову серія АМ1 № 053852 (а.с. 4), якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що останній 13.01.2011 року о 14 год. 35 хв. в м. Новоград-Волинський по вул. Коротченка, керуючи автомобілем ВАЗ-2101, д/н К5263ЖИ, здійснив зупинку на проїзній частині дороги, де унеможливлював зустрічний розїзд та обїзд транспортного засобу. Цю постанову винесено на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серія АМ1 № 149323, в якому відзначено, що ОСОБА_1 порушив п. 15.9 ж Правил Дорожнього Руху.

У відповідності до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п. 15.9 ж Правил Дорожнього Руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, забороняється зупинка у місцях, де буде неможливим зустрічний розїзд або обїзд транспортного засобу, що зупинився.

Судом встановлено, що позивач здійснив зупинку на проїзній частині дороги в місці, де буде неможливим обїзд транспортного засобу, що зупинився. Ця обставина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями самого позивача, даними ним в судовому засіданні. Суд не бере до уваги пояснення позивача, що в момент, коли він здійснив зупинку, на цій ділянці дороги був неінтенсивний рух і його автомобіль не міг створити перешкод в русі іншим транспортним засобам, оскільки зупинка, яку здійснив позивач, не носила характер вимушеної.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача по складанню протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та про безпідставність заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову, а тому відмовляє в його задоволенні.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 КУпАП суд залишає постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. без змін, а його адміністративний позов без задоволення.

Керуючись ст. ст. 71 ч. 1 та ч. 2, 158, 159, 160, 161, 163, 1712 Кодексу Адміністративного Судочинства України, ст. ст. 122 ч. 1, ст. ст. 287, 288, 293 КУпАП, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого державтоінспектора ВДАІ м. Новоград-Волинський ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності та постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити за його безпідставністю.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Головуючий: