Справа № 826/1709/15
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1709/15 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М. Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

28 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Безименної Н.В.,

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Авраменко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся в Окружний адміністративний суд міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просив: визнати протиправною відмову Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у поновленні в автоматизованій системі ПК «Кадастр» ОСОБА_2, як землекористувача земельної ділянки розміром 400, 05 кв. м на АДРЕСА_1 (код ділянки НОМЕР_1) та зобов'язати Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відновити реєстрацію позивача, як землекористувача земельної ділянки розміром 400, 05 кв. м. на АДРЕСА_1 (код ділянки НОМЕР_1) і внести відповідну інформацію до автоматизованої системи ПК «Кадастр».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду вмотивовано тим, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив її скасувати та постановити нову, якою позов задовольнити. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, думку позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини та наданим доказам дав правильну правову оцінку і дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно договору дарування від 28 лютого 1995 року позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться на земельній ділянці з кадастровим кодом №85:048:002 (а.с. 9).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 квітня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2007 року визнано ОСОБА_2, таким, що втратив право користування земельною ділянкою загальною площею 400, 19 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнано право користування за ОСОБА_3

На підставі вказаного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 квітня 2007 року виготовлено технічний звіт про встановлення зовнішніх меж землекористування від 08 квітня 2008 року та внесено до автоматизованої системи ПК "Кадастр" відомості про реєстрацію землекористування вказаної земельної за ОСОБА_3

Ухвалою Верховного Суду України від 30 січня 2008 року скасовано рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 квітня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 27 липня 2007 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 27-28).

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 02 листопада 2009 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду (а.с. 29).

З огляду на скасування судового рішення, на підставі якого складено технічний звіт про встановлення зовнішніх меж землекористування від 08 квітня 2008 року та внесено відповідні відомості до автоматизованої системи ПК "Кадастр", позивач звернувся до відповідача із проханням анулювати звіт та виключити відомості про ОСОБА_3 як землекористувача земельною ділянкою.

Разом з тим, у задоволенні даного клопотання позивачу відмовлено.

Не погоджуючись з даною відмовою, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2010 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 19 грудня 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 грудня 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2010 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволено частково та зобов'язано Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської державної адміністрації розглянути питання щодо виключення з автоматизованої системи ПК "Кадастр" відомостей про реєстрацію за ОСОБА_3 земельної ділянки розміром 400 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, та анулювання технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування від 08 квітня 2008 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 31-33).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з заявами від 15.07.2014 та від 14.10.2014, на які отримав відповіді від 21.10.2014 № 057025-057/Л-1765-5995 та від 17.11.2014№ 057025-057/11-2268-7149, в яких повідомлено позивача про виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 19.12.2013 № К 800/3088/13 - внесення змін до міського земельного кадастру, зокрема виключення відомостей про реєстрацію за гр. ОСОБА_3 земельної ділянки розміром 400, 05 кв. м. на АДРЕСА_1 (код ділянки НОМЕР_1) та зняття з реєстрації технічного звіту по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки (а.с. 31-32, 33, 36).

Згідно ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 120 ЗК до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, установлених договором. У випадку, якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Статтею 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, установлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача споруди переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Отже, законодавством визначено, що з виникненням права власності на будівлю чи споруду до власника переходить право власності на частину земельної ділянки, на якій розташована належна йому на праві власності будівля чи споруда.

Частинами першою, другою статті 125 ЗК встановлено, що право власності та право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності та право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Статтею 126 цього ж Кодексу передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно витягу з бази даних міського земельного кадастру станом на 14.10.2014 року землекористувачем земельної ділянки код НОМЕР_2 є ОСОБА_2, натомість земельна ділянка код НОМЕР_1 числиться як така, що не надана у власність чи користування.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що до реєстрації за гр. ОСОБА_3 земельної ділянки розміром на АДРЕСА_1 (код ділянки НОМЕР_1), дана земельна ділянка перебувала у користуванні позивача, в зв'язку з чим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо необґрунтованості позовних вимог про зобов'язання відповідача відновити реєстрацію ОСОБА_2, як землекористувача земельної ділянки код НОМЕР_1 і внести відповідну інформацію до автоматизованої системи ПК «Кадастр».

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною відмови Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у поновленні в автоматизованій системі ПК «Кадастр» ОСОБА_2, як землекористувача земельної ділянки розміром 400, 05 кв. м на АДРЕСА_1 (код ділянки НОМЕР_1), оскільки остання відсутня в матеріалах справи, та зазначає, що листом від 17 листопада 2014 відповідач лише повідомив позивача про виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 19.12.2013 № К 800/3088/13, а не відмовляв у задоволенні його заяви.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 212 та 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 травня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 03 серпня 2015 року.

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Аліменко В.О.