Справа № 2-а-79/11/1970
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2011-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-79/11/1970

"07" лютого 2011 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А.В. при секретарі Твердохліб Н.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1;

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду місті Тернополі адміністративну справу

за позовом Лановецького районного центру зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття

до ОСОБА_2

про стягнення витрат на професійне навчання та проживання під час навчання в загальній сумі 3 467, 18 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Лановецький районний центр зайнятості робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 (надалі по тексту відповідач або ОСОБА_2І.) витрат на професійне навчання та проживання під час навчання в загальній сумі 3 467, 18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в порушення норм Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»відповідач одночасно перебуваючи на обліку в Лановецькому районному центрі зайнятості був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності фізична особа, що призвело до виникнення заборгованості перед Фондом на загальну суму 3467,18 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з мотивів викладених в адміністративному позові.

Відповідач позов визнав повністю та не заперечив проти його задоволення. Пояснив що на даний час немає можливості погасати заборгованість у звязку із скрутним матеріальним становищем.

Судом досліджені письмові докази, наявні у матеріалах справи.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_2 був зареєстрований в Лановецькому районному центрі зайнятості як безробітний в період з 08 грудня 2008 року по 04 вересня 2009 року, персональна картка № 20800006, наказом від 15.12.2008р. № НТ 081215 надано статус безробітного і призначено допомогу по безробіттю відповідно до п. 4 ст.32, п.1 ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»з 15.12.2008р. по 12.06.2009р.

З 18 березня 2009 року по 03 вересня 2009 року відповідач за направленням служби зайнятості проходив курсове навчання на базі Технічного коледжу Тернопільського Національного технічного університету ім. І.Пулюя за професією «Електрогазозварник». Наказом від 19.03.2009р. № НТ090319 йому припинено виплату допомоги по безробіттю і призначено матеріальну допомогу у період професійного навчання у зв'язку із зарахуванням на навчання відповідно до п.1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування па випадок безробіття»з 18.03.2009р. по 12.06.2009р.

Як вбачається з матеріалів справи, при звірці з даними Державного реєстратора Лановецької районної державної адміністрації, щодо виявлення осіб, які на день надання статусу безробітного не припинили підприємницьку діяльність, або в період перебування у статусі безробіття її зареєстрували, виявлено, що ОСОБА_2 перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності фізична особа з 24 липня 2008 року по 29 вересня 2009 року.

Відповідно до п.6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009р. № 60/62 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості надання соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання не своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Судом встановлено, що вказану інформацію, щодо реєстрації як субєкта підприємницької діяльності відповідач не повідомив і йому надалі виплачувалась допомога по безробіттю.

Як вбачається з матеріалів справи, районний центр зайнятості видав наказ про повернення коштів, виплачених, як допомога по безробіттю ОСОБА_2 і позивачем направлене повідомлення відповідачу про відшкодування коштів в добровільному порядку.

Під час перебування на обліку в центрі зайнятості ОСОБА_2 проходив курсове навчання. Позивачем до Тернопільського обласного центру зайнятості був надісланий лист, про надання розрахунку витрат на професійне навчання та проживання під час навчання відповідача. Від обласного центру зайнятості надійшла відповідь, що витрати на професійне навчання ОСОБА_2 за період з 18.03.2009р. по 03.09.2009р. склали 2375,18 грн. і на проживання під час навчання -1092,00 грн. Разом витрати становлять 3467,18 грн.

27 вересня 2010 року ОСОБА_2 за № 01-1177 надіслана рекомендованим листом претензія про повернення коштів в сумі 3467,18 коп., які були витрачені на його навчання.

Таким чином, загальна сума заборгованості по витратам на професійне навчання та проживання під час навчання становить 3 467, 18 грн. і на даний час в добровільному порядку не погашене.

Сума заборгованості підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: копією витягу з наказу про прийняття рішення по особі, копією персональної картки відповідача, копією заяви ОСОБА_2 про надання йому статусу безробітного, копією заяви про направлення на навчання, копією договору від 17.03.2009 р. №ПН/34/09, копією корінця направлення на навчання №ПН/02-07/0904 від 17.03.2009, копією запиту до Державного реєстратора від 16.08.2010 р. №01/1000, копією довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, копією листа Тернопільського обласного центру зайнятості від 10.09.2010 р. №ОЦ-02/3323/0/10-0818 та копією претензії від 27.09.2010 р. №01-1177.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст.ст. 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (прож. ІНФОРМАЦІЯ_1), в користь Тернопільського обласного центру зайнятості 3 467 грн. 18 коп. витрат на професійне навчання та проживання під час навчання, які перерахувати на р/р 1001 у ТВБВ 10019/034 Тернопільський обласний центр зайнятості, банк ГУДКУ в Тернопільській області, МФО 838012, .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 11 лютого 2011 року.

Головуючий суддя Осташ А. В.

копія вірна

Суддя Осташ А. В.