Справа № 826/12767/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 серпня 2015 року письмове провадження № 826/12767/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон плюс лтд»
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авалон плюс лтд» (надалі - позивач або ТОВ «Авалон плюс лтд») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі-відповідач), у якій, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №8627/10/26-50-15-01 від 15.05.2015, згідно якого податкова декларація з податку на додану вартість з додатком №5 за квітень 2015 року ТОВ «Авалон плюс лтд» вважаються неподаними;

- зобов'язати відповідача прийняти податкову декларацію ТОВ «Авалон плюс лтд» з податку на додану вартість за квітень 2015 року з додатком №5, датою її фактичного отримання, тобто 14.05.2015;

- зобов'язати відповідача відобразити задекларовані позивачем показники у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року з додатком №5, к електронних базах даних податкової звітності Державної податкової інспекції, у тому числі в інтегрованих картках ТОВ «Авалон плюс лтд».

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач у відповідності до положень законодавства склав та направив на адресу контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2015 року, в квитанції податкового органу №2, що виготовляється під час прийняття податкової звітності в електронній формі, зазначено, що документи прийняті, однак, показники декларації не були відображені в картці особового рахунку позивача та не внесені до податкових баз. Однак відповідач протиправно не визнав їх як податкову звітність. Вважає рішення відповідача про невизнання податкової звітності протиправними та такими, що суперечать положенням Податкового кодексу України, у зв'язку з чим мають бути скасовані, а податкова звітність за квітень 2015 року має бути прийнята і зареєстрована датою її фактичного подання до контролюючого органу.

Представник відповідача заперечив по суті заявлених позовних вимог. Зазначив, що позивач вніс у подану ним податкову декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року недостовірні дані, а саме: вказав податкову адресу, за якою товариство не знаходиться, що є порушенням пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу України та підставою для невизнання звітності як податкової. Просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ «Авалон плюс лтд» подало 14.15.2015 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний податковий період квітень 2015 року та додаток №5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів».

На підставі квитанцій податкового органу №2, що виготовляються під час прийняття податкової звітності в електронній формі, декларацію з додатками подано позивачем 14.05.2015р., реєстраційний номер документу: .

Так, в квитанції зазначено, що: «Документ доставлено до районного рівня 2650 ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві 14.05.2015 року», та «Пакет прийнято».

Позивач зазначив, що йому стало відомо про те, що вказані декларація та уточнюючий розрахунок не були визнані відповідачем як податкова звітність.

В матеріалах справи міститься копія листа щодо подання податкової звітності №8627/10/26-50-15-01 від 15.05.2015, які є повідомленнями про невизнання податкової звітності як податкової, згідно яких вищезазначена декларація не вважаються податковою звітністю.

Позивач, вважаючи протиправними рішення відповідача, оформлені вказаними листами щодо невизнання податкової звітності, оскаржив їх до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Пунктом 48.1 статті 48 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

У відповідності до пункту 46.5 статті 46 Податкового кодексу України, форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.11.2013 №678 затверджено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №678).

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №678 декларація подається до контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податку, одним із таких способів на вибір платника податків:

1) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

2) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

3) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до абзацу 3 пункту 13 розділу ІІІ Порядку №678, у складі декларації подаються передбачені цим Порядком додатки (у разі заповнення даних у відповідних рядках декларації) та копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних.

Пунктом 48.3 статті 48 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Згідно пояснень представника відповідача, позивач зазначив недостовірні дані у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року, а саме вказав місцезнаходження ТОВ «Авалон плюс лтд» ,за яким товариство не знаходиться.

Судом, за результатами аналізу матеріалів справи встановлено, що у декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року ТОВ «Авалон плюс лтд» зазначило наступну податкову адресу: м. Київ, вул. Червонопрапорна, буд.42, офіс 10.

Відповідач зазначив, що ТОВ «Авалон плюс лтд» фактично за вказаною адресою не знаходиться та, за результатами здійснення заходів, передбачених п.12.5 розділу 12 Наказу Міністерства фінансів України №1588 від 09.12.2011 зареєстрованого Міністерством юстиції України №1562/20300 від 29.12.2011 щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи не підтверджено.

На думку відповідача, подана позивачем податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2015 року була складена з порушенням пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу України, оскільки містила недостовірні дані щодо податкової адреси платника податків, а також позивачем не подав реєстр виданих та отриманих податкових накладних, у зв'язку з чим подана декларація не була визнана як податкова та її показники не внесені до електронних баз даних податкової звітності податкових органів, що підтверджується витягом з аналітичної системи «Податковий блок».

Відповідно до статті 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно із статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб - підприємців» місцезнаходження юридичної особи це - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Відповідно до частини 2 статті 17 Закону в ЄДР містяться відомості в тому числі і щодо місцезнаходження юридичної особи, а також дані про установчі документи юридичної особи, дати, номери записів про внесення змін до них, а відповідно до частини 5 статті 17 Закону - також відомості про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Вказана адреса місцезнаходження ТОВ «Авалон плюс лтд» внесена до Статуту товариства та внесена як адреса місцезнаходження позивача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за якою фактично здійснюється діяльність.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів відсутності позивача за місцезнаходженням, а також доказів того, що з моменту державної реєстрації ТОВ «Авалон плюс лтд» як юридичної особи до установчих документів товариства вносились зміни, що стосуються місцезнаходження.

В той же час, інформація про зміну місцезнаходження (місця реєстрації) не подавалася державному реєстратору та. відповідно, не вносилася до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Вказана інформація підтверджується даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на дату подання позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року, а саме: 26.06.2015, юридичною адресою була: м. Київ, вул. Червонопрапорна, буд. 42, офіс 10.

Саме таку адресу ТОВ «Авалон плюс лтд» зазначило у графі «податкова адреса» податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року.

Крім того, позивач надав до матеріалів справи копію договору оренди № 22-11/14ЧП від 20.11.2014, на підставі якого ТОВ «Авалон плюс лтд» прийняло у строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Червонопрапорна, буд. 42, офіс 10 загальною площею 21.9 кв.м.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідач повинен був використовувати офіційні дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо підтвердження місцезнаходження юридичної особи, які спростовують інформацію відповідача щодо відсутності ТОВ «Авалон плюс лтд» за податковою адресою.

Положеннями пункту 22 розділу ІІІ Порядку №678 передбачено, що податкова звітність, надана платником або його представником (у паперовому вигляді, поштою, засобами електронного зв'язку) та заповнена з порушенням норм пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 глави 2 розділу II Податкового кодексу України, вважається неподаною, про що платник повідомляється у порядку, визначеному пунктом 49.11 статті 49 глави 2 розділу II Податкового кодексу України.

Дослідивши наявну в матеріалах справи копію податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року ТОВ «Авалон плюс лтд» суд встановив, що вона містить усі визначені законодавством обов'язкові реквізити та відповідає вимогам вищенаведених положень законодавства.

В той же час, інформація про зміну місцезнаходження (місця реєстрації) не подавалася державному реєстратору та. відповідно, не вносилася до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність невизнання податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року з відповідними додатками до неї, оскільки у відповідності до п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України позивачем у поданій податковій декларації зазначені обов'язкові реквізити, серед яких і місцезнаходження позивача, які є достовірними в силу ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

При цьому податковий орган не мав права змінювати показники податкових декларацій позивача, зокрема, шляхом не внесення показників по декларації з податку на додану вартість до інформаційних баз, не прийнявши та не направивши платнику податків податкове повідомлення-рішення і не дотримавшись процедури узгодження такого зобов'язання.

Враховуючи зазначене, оскільки позивачем подано декларацію у встановлені законодавством строки, підстав для невизнання вищезазначеної декларації як податкової звітності у відповідача не було, податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2014 року з додатками згідно квитанції №2 є прийнятою, суд вважає, що відповідачем неправомірно, без належних на те законних підстав не внесено показники податкової звітності з податкової декларації з податку на додану вартість, наданих ТОВ «Авалон плюс лтд» () за квітень 2015 року.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для невизнання вказаної податкової звітності позивача, з огляду на що рішення відповідача №8627/10/26-50-15-01 від 15.05.2015, згідно якого податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2015 року № від 14.05.2015, додаток №5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за № від 14.05.2015 не визнана як податкова звітність є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 49.13 статті 49 Податкового кодексу України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Враховуючи встановлений судом факт протиправності невизнання відповідачем податкової декларації ТОВ «Авалон плюс лтд» з податку на додану вартість за квітень 2015 року з додатками, дана декларація вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом, тобто 14.05.2015.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача відобразити задекларовані позивачем показники податкового кредиту та зобов'язань з податку на додану вартість за квітень 2015 року в АІС «Податковий блок», суд зазначає наступне.

Враховуючи те, що судом встановлена протиправність невизнання відповідачем податкової декларації ТОВ «Авалон плюс лтд» з податку на додану вартість за квітень 2015 року суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання відповідача відобразити задекларовані позивачем показники (дані) у вказаній податковій звітності в електронних базах даних податкової звітності податкових органів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон плюс лтд» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №8627/10/26-50-15-01 від 15.05.2015, згідно якого податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2015 року № від 14.05.2015 товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон плюс лтд» не визнана як податкова звітність.

4. Вважати прийнятою та зареєстрованою податкову декларацію товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон плюс лтд» () з податку на додану вартість за квітень 2015 року з додатком №5 14.05.2015.

6. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві відобразити задекларовані позивачем показники у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року з додатком №5, в електронних базах даних податкової звітності, у тому числі в інтегрованих картках товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон плюс лтд».

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленим статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій