Справа № 823/1706/15
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року справа № 823/1706/15

14 год. 50 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Будченко А.Ю.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Якиляшек І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про оскарження неправомірних дій суб'єкта владних повноважень,

встановив:

ОСОБА_1, подав позов, в якому просить:

- визнати незаконними дії Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області в частині не задоволення заяви ОСОБА_1 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення городництва площею 8,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, - в повному обсязі, як такі, що не відповідають вимогам Закону та порушують права позивача;

- зобов'язати Головне Управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення городництва площею 8,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області, - та прийняти рішення передбачені ст. 118 Земельного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним була подана заява про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення городництва площею 8,0 га. До заяви позивач подав всі, передбачені законодавством документи, однак відповідач, в порушення вимог Земельного кодексу України, безпідставно відмовив у наданні такого дозволу.

Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що відмова у наданні позивачеві дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення городництва площею 8,0 га відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки на вказану земельну ділянку вже надано такий дозвіл іншій особі. Крім того, Білозірська сільська рада рішенням від 15.06.2015 № 95-1/VI вирішила відмовити позивачеві у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв'язку з тим, що вказана земельна ділянка передбачена для обміну під розширення кладовища.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

22 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 10 років для ведення городництва площею 8,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.

Листом від 09.07.2015 № 1232/0/300-15 відповідач повідомив позивачеві, що наказом від 24.04.2015 іншому заявникові було надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 8,0000 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району, у зв'язку з чим позивач не може отримати вказану земельну ділянку. Крім того, відповідач повідомив, що позивач вправі звернутися з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення в оренду іншої земельної ділянки відповідно до законодавства.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 22 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Пункт "а" частини 3 вказаної статті передбачає, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно частини 4 статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини 2 статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Абзацом першим частини 3 статті 123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналізуючи зміст вищевикладених норм чинного законодавства, які встановлюють механізм та процедуру звернення осіб до органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади з приводу надання їм в користування земельних ділянок, суд вказує, що надання відповідного дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог чинного законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель на праві користування.

Зміст статей 122, 123 ЗК України, на думку суду, свідчить про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у користування, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам в користування є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог вказаних статей ЗК України. Крім того, суд вважає, що законні критерії визначення пріоритетності того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування відсутні.

Таким чином, відповідач безпідставно відмовив позивачеві в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення городництва площею 8,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.

Разом з тим, позивач просить визнати незаконними дії Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області в частині не задоволення його заяви, однак суд вважає, що належним способом захисту порушеного оправа позивача в даному випадку буде саме визнання протиправною відмови в наданні дозволу та зобов'язання розглянути заяву, оскільки саме відмова у наданні дозволу створює перешкоди для реалізації права позивача, а не дії щодо незадоволення заяви.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення городництва площею 8,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.

Зобов'язати Головне Управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення городництва площею 8,0 га в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Гаврилюк

Постанова складена в повному обсязі 04.08.2015.