Справа № П/811/1467/15
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2015 року Справа № П/811/1467/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши адміністративну справу

за позовом: Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря»

про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

за участю:

секретаря судового засідання - Черної О.Ю.,

Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в розмірі 25568,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про порушення відповідачем вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року № 875-XII відповідач у 2014 році, оскільки СТОВ "Зоря" не виконало нормативу щодо працевлаштування на підприємстві інвалідів на одне робоче місце. Внаслідок цього відповідачеві було нараховано адміністративно-господарські санкції за одне незайняте робоче місце інваліда у 2014 році на суму 25067,16 грн., а також пеню у розмірі 501,40 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив зазначену суму, Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до суду із позовом про її стягнення.

Представником відповідача до суду надано заперечення відповідно до змісту якого позов ним не визнається в повному обсязі. При цьому повідомлено, що Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Зоря» не було порушено норм Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» в частині створення робочих місць для інвалідів в розмірі 4% від загальної чисельності працюючих. Відповідно до цього зазначає, що позивач при розрахунку фактичної чисельності працюючих інвалідів бере до уваги звіт 10 ПІ за 2014 р. від 28.02.2015 р., в якому допущено помилку (кількість працюючих інвалідів - 2), та не бере до уваги уточнений звіт і пояснення до нього.

В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. В поданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю (а.с.43).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.42). Додатково просив розглядати справу без його участі (а.с.236).

У відповідності до ч.1 ст.41 КАСУ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 р. №875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 р. №875-ХІІ забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 № 70 "Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Судом встановлено, що Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Зоря» 26.02.2015 року подано до Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік (а.с.6), відповідно до змісту якого середньооблікова чисельність працюючих на підприємстві відповідача у 2014 році складала 67 осіб, фонд оплати праці за 2014 рік становив 1679,5 тис. грн., середньорічна заробітна плата штатного працівника у 2014 році складала 25067,00 грн. Таким чином, норматив створення робочих місць для інвалідів має складати 3 робочих місця (67 х 0,04).

Однак, в звіті, а саме - в рядку 02 (середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, що фактично працювали в 2014 році) Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Зоря» вказано дві особи (а.с.6).

В своєму позові позивач посилався на те, що відповідач не виконав нормативу щодо працевлаштування на підприємстві інвалідів на одне робоче місце. Як наслідок Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Зоря» було нараховано адміністративно-господарські санкції за одне незайняте робоче місце у 2014 році на суму 25067,16 грн., а також пеню у розмірі 501,40 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 02.04.2015 року було подано до Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів уточнюючий Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2014 рік відповідно до якого виправлено помилку показника "середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність", а саме - показник "2" замінено на "3"(а.с.35).

Відповідно до наданих в суд матеріалів, встановлено, що протягом 2014 року на підприємстві були працевлаштовані працівники, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність у кількості, що перевищує встановлений чинним законодавством норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.

Так, відповідно до щомісячних звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, судом встановлено, що:

- у січні 2014 року на підприємстві працювали чотири особи, яким встановлено інвалідність за кодом категорії застрахованих осіб - 2, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.51-63);

- у лютому 2014 року на підприємстві працювали три особи, яким встановлено інвалідність - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.65-74);

- у березні 2014 року на підприємстві працювали чотири особи, яким встановлено інвалідність - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.76-87);

- у квітні 2014 року на підприємстві працювали п'ятеро осіб, яким встановлено інвалідність - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.89-99);

- у травні 2014 року на підприємстві працювали п'ятеро осіб, яким встановлено інвалідність - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.101-114);

- у червні 2014 року на підприємстві працювали шестеро осіб, яким встановлено інвалідність - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.116-130);

- у липні 2014 року на підприємстві працювали п'ятеро осіб, яким встановлено інвалідність - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7В та ОСОБА_6 (а.с.132-146);

- у серпні 2014 року на підприємстві працювали чотири особи, яким встановлено інвалідність - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.148-162);

- у вересні 2014 року на підприємстві працювали чотири особи, яким встановлено інвалідність - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.164-178);

- у жовтні 2014 року на підприємстві працювали три особи, яким встановлено інвалідність - ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с.180-193);

- у листопаді 2014 року на підприємстві працювали три особи, яким встановлено інвалідність - ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.195-207);

- у грудні 2014 року на підприємстві працювали дві особи, яким встановлено інвалідність - ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с.209-220).

Наявність інвалідності у вказаних осіб підтверджено копіями довідок акту огляду МСЕК та посвідчень (а.с.41-48).

Згідно пп. 3.2.5. Інструкції зі статистики кількості працівників затвердженої наказом державного комітету статистики України від 28.09.2005 р. №286 середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.

Відповідно до ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність за рік обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто на 12.

Таким чином середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, що фактично працювали на Сільськогосподарському товаристві з обмеженою відповідальністю «Зоря» з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року становить чотири особи (4 + 3 + 4 + 5 + 5 + 6 + 5 + 4 + 4 + 3 + 3 + 2 : 12 міс.).

Статтею 19 Закону України вищевказаного Закону передбачено, що керівники підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання у разі незабезпечення нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.20 вказаного Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст.19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Оскільки відповідач на протязі 2014 року не припустився невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, суд вважає, що позов Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду С.В. Дегтярьова