Справа № 2604/23775/12
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва, третя особа Державна організація медичного автотранспорту міста Києва «Київмедавтотранс» про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати рішення комісії по вирішенню питань, пов'язаних з призначенням і перерахунком та виплатою пенсій при Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва, від 23 серпня 2012 року №1506 про відмову призначити пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та зобов'язати призначити пенсію за віком,

в с т а н о в и в:

17 жовтня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва, як місцевого адміністративного суду, з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, відповідно до заявлених позовних вимог позивач просив суд: «Визнати протиправним та скасувати рішення комісії по вирішенню питань, пов'язаних з призначенням і перерахунком та виплатою пенсій при Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва від 23 серпня 2012 року №1506 про відмову призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Визнати право ОСОБА_1 на пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 16 липня 2012 року. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 16 липня 2012 року».

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2012 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та скасувати рішення комісії по вирішенню питань, пов'язаних з призначенням і перерахунком та виплатою пенсій при Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва від 23 серпня 2012 року №1506 про відмову призначити пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та зобов'язати призначити пенсію за віком залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2012 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. (а.с.21-22)

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 06 березня 2014 року залучено Державну організацію медичного автотранспорту міста Києва «Київмедавтотранс» у якості третьої особи без самостійних вимог. (а.с.61-62)

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, пояснив, що має статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в період з 07 липня 1982 року по 09 серпня 2001 року позивач працював водієм на Державному комунальному підприємстві санітарного транспорту м. Києва та залучався до проведення робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно довідки виданої Державним комунальним підприємством санітарного транспорту м. Києва від 30 вересня 1992 року за №558, позивачу за роботу в населених пунктах м. Чорнобиль, зони відчуження, в період з 01 червня 1986 року по 08 червня 1986 року по місцю роботи виплачено заробітну плату в сумі 81 крб. 74 коп. з урахуванням коефіцієнту 2 (два) відповідно до Постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10.06.1986 р. №207-7. У встановленому порядку, позивач отримав посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, яке є основним документом, які підтверджують особливий статус позивача, за наявності якого, ліквідаторам наслідків аварії на ЧАЕС не потрібно додатково підтверджувати свій статус іншими архівними та первинними документами. Тому, на думку позивача, для призначення пенсії до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва було надано всі необхідні документи, що підтверджують факт виконання робіт безпосередньо в зоні відчуження, а тому відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ст.55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є необґрунтованою та такою, що суперечить положенням чинного законодавства.

Представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, та пояснень наданих позивачем в судовому засіданні.

Представник відповідача Ходорков В.Ю. в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, які приєднано до матеріалів справи. (а.с.53-54)

Представник третьої особи Надорак В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підстригав, просив позов задовольнити з підстав, викладених у письмових пояснень на позов, які долучено до матеріалів справи. (а.с.74-75)

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_7, представника відповідача Ходоркова В.Ю., представника третьої особи Надорак В.В., дослідивши наявні справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (частина друга статті 46 Конституції України).

Умови призначення і виплати пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, регулюються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» учасники ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року - не менше 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років, а учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року в зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку до 5 років.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2-ої категорії, що підтверджується посвідченням виданим на ім'я позивача.

16 липня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На підставі рішення Комісії по вирішенню питань, пов'язаних з призначенням і перерахунком та виплатою пенсії в Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва від 23 серпня 2012 року за №1506, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», у зв'язку з відсутністю в Державній організації медичного транспорту м. Києва «Київмедавтотранс» первинних документів про роботу ОСОБА_1 на ліквідації аварії на ЧАЕС, а згідно п. 1 «б» наказу №458 від 31 липня 1986 року доплату за роботу в Чорнобилі повинні були нараховувати в чотирьохкратному розмірі, а по особовому рахунку за серпень 1986 року проведена доплата згідно п.1 Наказу №527 від 26 серпня 1986 року в однократному розмірі.

Згідно з статтею 15 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджується відповідними документами. Видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також на території радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

В межах розгляду даної справи, сторонами по справі не заперечується той факт, що ОСОБА_1 є ліквідатором аварії на Чорнобильській АЕС, ці обставини підтверджуються посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорії 2) серії НОМЕР_1.

Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156 "Об умовах оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони "Чорнобильської АЕС" (постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року №168-5 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС) було надано право керівникам підприємств і організацій проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС по підвищених до 100% тарифних ставках (відрядних розцінках) і посадових окладах. Конкретні розміри підвищення зазначених ставок (розцінок) і окладів встановлювалися з урахуванням складності і терміновості робіт. Наказом МОЗ СРСР від 14.05.1986 року за №104 на підставі постанови ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 07.05.1986 року №524-156 (постанова РМ УРСР від 08.05.1986 року) було надано право підвищувати на 25% посадові оклади працівників, які безпосередньо приймали участь в проведенні медико-біологічних, дозиметричних і біофізичних обстежень людей, дезактивації території, приміщень, обладнання, виконували роботи по дозиметричному і радіометричному контролю та дезактивації джерел радіоактивних випромінювань і таке інше.

Відповідно до вимог чинного законодавства (Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-11 «Про затвердження Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»), особи повинні надати: посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно мати штамп про його перереєстрацію, дату її проведення; довідку форми 122 (за установленою формою, затвердженою Постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питань № 122 від 09.03.1988 року).

Проте, у разі неможливості подання довідки за формою №122 для призначення пенсії надаються інші первинні документи, що підтверджують період роботи в зоні відчуження: довідки про період роботи в зоні, табелі обліку робочого часу тощо. Вказана позиція узгоджується із змістом п.7 п.п. «ґ» Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. N22-1 (в редакції станом на 15.10.2009р.), згідно з якою замість довідки про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N122, можуть надаватись довідки архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об'єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС тощо.

Згідно відомостей, викладених у трудовій книжці, з 07 липня 1982 року по 09 серпня 2001 року ОСОБА_1 працював водієм на Державному комунальному підприємстві санітарного транспорту м. Києва (правонаступником якого є Державна організація медичного автотранспорту міста Києва «Київмедавтотранс»).

Як убачається з даних, викладених в довідці Державного комунального підприємства санітарного транспорту м. Києва від 30 вересня 1992 року за №558, ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах м. Чорнобиль, зони відчуження, в період з 01 червня 1986 року по 08 червня 1986 року по місцю роботи виплачено заробітну плату в сумі 81 крб. 74 коп. з урахуванням коефіцієнту 2 (два) відповідно до Постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10.06.1986 р. №207-7, що підтверджує факт перебування ОСОБА_1 на роботах, що передбачені Постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29 грудня 1987 року №1497-878 та постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 06 червня 1986 року №665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку №1, затвердженого постановою Ради міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, з 28 квітня 1986 року по 03 травня 1986 року, час вказаної праці до 01 січня 1988 року зараховується до стажу нарахуванні пенсії у трикратному, у 1988-1990 роках у полуторному розмірі.

Отже, з урахуванням наявності у позивача вказаних первинними документів за час його відрядження в період з 01 червня 1986 року по 08 червня 1986 року в зону відчуження ЧАЕС, де він був зайнятий на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії, що підтверджено вищенаведеними документами, суд приходить до висновку щодо безпідставності відмови Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва у призначенні позивачу пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв'язку з чим рішення Комісії по вирішенню питань, пов'язаних з призначенням і перерахунком та виплатою пенсій при Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва, від 23 серпня 2012 року за №1506 про відмову призначити пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є незаконним та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним, що позивач ОСОБА_1 має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а право позивача на призначення пенсії підлягає відновленню з дати звернення до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва із заявою про призначення пенсії, тобто з 16 липня 2012 року.

Відповідно до ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень і зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

Згідно зі ст.71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини другої статті 11 Кодексу Адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва, третя особа Державна організація медичного автотранспорту міста Києва «Київмедавтотранс» про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати рішення комісії по вирішенню питань, пов'язаних з призначенням і перерахунком та виплатою пенсій при Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва від 23 серпня 2012 року №1506 про відмову призначити пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та зобов'язати призначити пенсію за віком, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно п. 10 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. 46 Конституції України, ст. ст.15, 46, 49, 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 1, 2, 5, 11, 90, 94, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва, третя особа Державна організація медичного автотранспорту міста Києва «Київмедавтотранс» про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати рішення комісії по вирішенню питань, пов'язаних з призначенням і перерахунком та виплатою пенсій при Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва від 23 серпня 2012 року №1506 про відмову призначити пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та зобов'язати призначити пенсію за віком, задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Скасувати рішення Комісії по вирішенню питань, пов'язаних з призначенням і перерахунком та виплатою пенсій при Управлінні Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва, від 23 серпня 2012 року за №1506 про відмову призначити пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, другої категорії, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 16 липня 2012 року, тобто з моменту звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

С у д д я: