Справа № 820/4765/15
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 р. № 820/4765/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сагайдака В.В.

при секретарі судового засідання - Абояна І.І.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника першого відповідача - Ляшенка Ю.О.,

представник другого відповідача - Гончар Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Харківської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, Харківської митниці ДФС, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок Західної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20 лютого 2015 р. №1756/118/8/20-33-17-06-17 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" щодо ОСОБА_4.

- зобов'язати Харківську митницю ДФС утриматися від звільнення з роботи ОСОБА_4 відповідно до п.72 ч.1 ст. 36 КЗпП України на підставі висновку Західної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20 лютого 2015 року №1756/118/8/20-33-17-06-17 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" щодо ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не згоден з висновком Західної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20 лютого 2015 року №1756/118/8/20-33-17-06-17 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", де зазначено, що ОСОБА_4 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013р. вказано недостовірні відомості щодо наявності майна, набутого ним за час перебування на посадах, визначених в пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно ( майнові права). А саме: не відображено квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.11.2013 року. Також позивач зазначив, що даний висновок виданий неналежною особою.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник першого відповідача проти позову заперечував, вказав, що спірний висновок є правомірним, позивачем у відповідній декларації було подано недостовірні дані, що є порушенням Закону України «Про запобігання і протидії корупції» та є підставою про застосування до нього приписів Закону України «Про очищення влади».

Представник другого відповідача проти позову частково заперечував та вказав, що згідно приписів ч.14 ст.5 Закону України «Про очищення влади», отримавши висновок першого відповідача, він обтяжений обов'язком реалізувати його шляхом звільнення позивача з займаної посади.

Судом зроблено заміну неналежного відповідача - Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, належним - Західною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Законом України "Про очищення влади" від 16.09.2014 року за №1682-VII (далі - Закон) визначено правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні.

Згідно з п.10 ч.1 ст.2 Закону, заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону (ч. 2 ст.4 Закону).

Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_4 відповідна заява була подана в строки, передбачені Законом.

Порядок проведення перевірки унормовано приписами ст. 5 Закону. Відповідно до ч. 4 ст.5 Закону, організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону, перевірці підлягають: - достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; - достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку ( ч.10 ст.5 Закону).

Частиною 11 ст. 5 Закону встановлено, що орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки. Такий висновок може бути оскаржений особою в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом Харківської митниці Міндоходів № 09-о від 01.06.2013 року ОСОБА_4 - старшого інспектора митного поста «Казача Лопань» Харківської обласної митниці в порядку переведення було прийнято на роботу до Харківської митниці Міндоходів з 01.06.2013 року на посаду головного інспектора митного поста «Казача Лопань» Харківської митниці Міндоходів із збереженням умов оплати праці та матеріального забезпечення, з посадовим окладом 1147 грн./місяць, як такого, що був зарахований до кадрового резерву на цю посаду ( а.с. 13).

Наказом Харківської митниці ДФС № 06-о від 24.12.2014 року ОСОБА_4 - головного державного інспектора митного поста «Казача Лопань» Харківської митниці Міндоходів в порядку переведення було прийнято на роботу до Харківської митниці ДФС з 25.12.2014 року на посаду головного державного інспектора митного поста «Казача Лопань» Харківської митниці ДФС із збереженням умов оплати праці та матеріального забезпечення, з посадовим окладом 1253 грн./місяць ( а.с. 14).

На час розгляду справи позивач працює на посаді головного державного інспектора митного поста «Казача Лопань» Харківської митниці ДФС.

Тобто ОСОБА_4 є суб'єктом декларування у розумінні Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", який зобов'язаний подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру та особою, щодо якої здійснюються заходи з очищення влади (люстрації).

Позивачем 14.03.2014 року було подано декларацію про майно, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік ( а.с.70-74).

ОСОБА_4 18.12.2014р. на ім'я начальника Харківської митниці ДФС подано заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", в якій він надав згоду на проведення вказаної перевірки ( а.с.75).

Результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", оформлені висновком Західної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20 лютого 2015 р. №1756/118/8/20-33-17-06-17 ( а.с. 15-17).

Суд зазначає, що процедура проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", визначена Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 03 листопада 2014 року N 1100 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 листопада 2014 р. за N 1385/26162 (надалі - Порядок).

Згідно з п. 6 Порядку для перевірки використовуються дані, що зазначені у відповідних розділах декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, зокрема про: джерела отримання доходів; об'єкти оподаткування; суму нарахованих та/або виплачених доходів. Отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел. Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Згідно з п.8 Порядку, у розділі ІІІ декларації перевірці підлягають: достовірність відомостей щодо наявності нерухомого майна, вказаного у декларації, набутого особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про нерухоме майно такої особи; відповідність вартості нерухомого майна, вказаного у декларації, набутого особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

При перевірці даних про нерухоме майно, вказаних особою, стосовно якої проводиться перевірка, у розділі III декларації, враховується зазначена такою особою в декларації інформація щодо перебування такого нерухомого майна або його частини у власності, в оренді чи на іншому праві користування (у разі зазначення такої інформації декларантом).

Для перевірки інформації про нерухоме майно використовуються дані, що надходять від суб'єктів інформаційних відносин: зокрема, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отримані відповідно до законодавства, - про виникнення, перехід чи припинення речових прав на нерухоме майно.

Відповідачем, в рамках проведення перевірки відносно позивача, було направлено ряд запитів до відповідних органів.

Так, з відповіддю від 29.01.2015 року № 32875677 на запит, Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції повідомила про наявність за ОСОБА_4 зареєстрованих об'єктів нерухомого майна, а саме квартир за адресами: АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2. Наявність останнього підтверджується відповідною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оригінал якої на вимогу суду надано реєстраційним органом ( а.с.96-97).

Але в декларації позивачем відображена лише квартира за адресою: АДРЕСА_2.

Водночас в розділі ІІІ даної декларації відсутні дані щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 15.11.2013 року.

З цього приводу ОСОБА_4 на ім'я в.о. заступника начальника Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області було надано пояснення ( а.с.115). В поясненнях позивач зазначив, що 15.11.2013 року отримав квартиру за адресою: АДРЕСА_1, у спадщину та помилково її не задекларував, проте мав намір зробити це у Декларації за 2014 рік. Представник позивача з цього приводу додатково пояснив, що в позивача не було наміру приховати дане нерухоме майно, оскільки у фактичне володіння спадковим майном ОСОБА_4 досі не вступив, не проживає у даній квартирі та не зареєстрований там.

Згідно норм ЦК України, до похідного способу набуття права власності зокрема відноситься набуття такого права в порядку спадкування. Підставою для набуття такого права власності є правовідносини, які виникли на підставі юридичних фактів. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Набуття права власності пов'язане з його державною реєстрацією. Це стосується передусім прав на нерухоме майно. Згідно зі ст. 19 За кону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, є зокрема: свідоцтво про право на спадщину.

Отже набуття права власності у позивача пов'язане з державною реєстрацією та внесенням відповідних відомостей 15.11.2013 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( запис про право власності № НОМЕР_1, держ. Реєстратор Кормілець Ю.М. - держ. нотаріус Першої ДНК Харківського району Харківської області), на підставі свідоцтва про право на спадщину 3-1111, виданого 15.11.2013 року державним нотаріусом Першої ДНК Харківського району Харківської області Кормілець Ю.М. ( а.с.96).

Тобто, позивачем було вказано в декларації за 2013 рік неповні відомості щодо наявного майна, набутого за час перебування на займаних посадах, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку позивач набув у звітному 2013 році.

Посилання позивача на не вступ у фактичне володіння спадковим майном, обставини не проживання там суд, не вважає об'єктивними причинами по декларуванню такого майна, оскільки законом визначено юридичний момент набуття права власності, що не пов'язаний з фактичними обставинами.

Отже, Висновок Західної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20 лютого 2015 р. №1756/118/8/20-33-17-06-17 лише відображає факт того, що позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_4

Також під час розгляду справи було встановлено, що позивачем була подана уточнююча декларація із вказанням всієї достовірної інформації, проте даний факт не є підставою для скасування спірного висновку. ОСОБА_4 було подано уточнюючу декларацію вже після прийняття висновку про результати перевірки.

Законом України "Про очищення влади", Порядком проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженої наказом Міністерства фінансів України "Про затвердження Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», та форми висновку про результати такої перевірки від 03.11.2014 р. №1100, відповідно до яких проводиться перевірка достовірності інформації відображеної в деклараціях про майно, доходи витрати та зобов'язання фінансового характеру, не передбачено подання уточнених декларацій.

Також суд вважає необґрунтованими посилання позивача на проведення перевірки неналежною особою - органом Міністерства доходів і зборів, замість належного - органом Державної фіскальної служби, з огляду на приписи Постанови Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 563. На час винесення спірного рішення, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 р. № 311 реорганізацію першого відповідача ще не було завершено. Судом встановлено, що спірний висновок видано належним органом.

Отже, встановлені в ході судового розгляду обставини свідчать про правомірність висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" щодо ОСОБА_4

Перший відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, з огляду на що, позовна вимога про визнання протиправним та скасування висновку Західної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20 лютого 2015 р. №1756/118/8/20-33-17-06-17 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" щодо ОСОБА_4 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Суд також відмовляє у задоволенні позову в частині зобов'язання Харківську митницю ДФС утриматися від звільнення з роботи ОСОБА_4 відповідно до п.72 ч.1 ст. 36 КЗпП України на підставі висновку Західної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 20 лютого 2015 року №1756/118/8/20-33-17-06-17. Дана позовна вимога безпосередньо пов'язана з попередньою та не може бути відокремлена в силу приписів ч.14 ст.5 Закону України «Про очищення влади». Суд відмовляє у задоволенні даної позовної вимоги, оскільки рішення суду не може бути прийнято на майбутнє та не може ґрунтуватися на припущеннях і обставинах, котрі не відбулися, проте можуть мати місце у майбутньому.

Керуючись ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 163, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Харківської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування висновку, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 05.08.2015 року

Суддя В.В.Сагайдак