Справа № 2а/1770/5689/2011
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2012-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/5689/2011

21 березня 2012 року 12год. 43хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Яковчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: представник ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4 підприємства Торгово-виробнича фірма "Чари"

до Державної податкової інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби

про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Торгово-виробнича фірма «Чари» звернулася в суд з позовом до Державної податкової інспекції в м. Рівне про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.12.2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

Так, спірними податковим повідомленням-рішенням позивачу збільшено суму грошового зобовязання на 34 315,00 грн.

Разом з тим, вказана сума була включена позивачем до складу витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування, як відємне значення обєкта оподаткування за IІ-ІІІ квартал 2011 року, що в повній мірі відповідає вимогам пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України.

В свою чергу, визначаючи обєкт оподаткування за IІ-ІІІ квартал 2011 року позивач діяв у повній відповідності до вимог пункту 6.1. статті 6 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, що був чинним до 01.04.2011 року, з урахуванням особливостей, встановлених пунктом 22.4 статті 22 цього Закону. Жодних зауважень до змісту чи форми податкової декларації з податку на прибуток за II-ІІІ квартал 2011 року податковим органом предявлено не було.

На переконання позивача такі дії в повній мірі відповідають вимогам пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, оскільки жодного обмеження у вказаній нормі, у вигляді неврахування платником податків відємного значення обєкта оподаткування, яке увійшло до складу ІІ-ІІІ кварталу 2011 року з 2010 року, немає.

Таким чином, розраховане за підсумками 2010 року та попередніх податкових років від'ємне значення об'єкта оподаткування включалося, згідно з вимогами Закону, до витрат І кварталу 2011 року та послідуючих звітних періодів, враховувалось при розрахунку об'єкта оподаткування за підсумками такого кварталу.

Звертає увагу, що при прийнятті спірного рішення не враховано, що ПП ТВФ "Чари" оскаржило в суді податкове повідомлення-рішення, яке було прийнято на підставі акту № 25 від 19.10.2011р., яке фігурує в акті перевіри №45 від 05.12.2011 року

Відповідач позов заперечив про що подав письмові заперечення вх. № 1093/12 від 16.01.2012 року.

Вказує, що пунктом 1 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України визначено, що розділ III Кодексу "Податок на прибуток підприємств" застосовується під час розрахунків з бюджетом починаючи з доходів і витрат, що отримані і проведені з 01.04.2011 року, якщо інше не встановлено цим підрозділом.

Пунктом 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України визначено, що пункт 150.1 статті 150 розділу III застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками I кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат II календарного кварталу 2011 року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками II кварталу 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за I квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення. Відтак, дослівне тлумачення положень вказаного пункту дає підстави вважати, що до складу II-ІІІ кварталу 2011 року включається виключно від'ємне значення об'єкта оподаткування, отримане суб'єктами господарювання за результатами здійсненої господарської діяльності за I квартал 2011 року без врахування від'ємного значення, що увійшло до складу I кварталу 2011 року з 2010 року. З врахуванням цього та Рішення Конституційного Суду України у справі №1-рп/99 від 09.02.1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), за яким дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, у зв'язку із набранням 01.04.2011 року чинності розділом III Податкового кодексу України та відсутністю у ньому посилання на врахування у II кварталі 2011 року від'ємного значення об'єкта оподаткування, окрім того, що виник за результатами діяльності у I кварталі 2011 року, від'ємне значення об'єкта оподаткування 2010 року, що увійшло до I кварталу 2011 року, відповідно до пункту 22.4 статті 22 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, до складу від'ємного значення II кварталу 2011 року не включається. За наведеного, вказує, що податкове повідомлення-рішення прийняте ДПІ в м. Рівне правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому підстав для його скасування немає. За наведеного, просив відмовити в позові повністю.

До початку судового засідання в адміністративній справі відповідно до положень ст. 55 КАС України, суд допустив процесуальне правонаступництво, шляхом заміни відповідача Державної податкової інспекції в м. Рівне на Державну податкову інспекцію у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби (підстава виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія ААВ №062222 та наказ №1 від 01.03.2012 року Державної податкової інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби).

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Надали пояснення ідентичні викладеному в позові Просили задовольнити позовні вимоги в повному шляхом визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.12.2011 року.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила у повному обсязі з підстав, викладених у письмовому запереченні поданому 16.01.2012 року. Надала пояснення аналогічні обставинам, зазначеним у запереченні. Просила у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю за безпідставністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Приватне підприємство «Торгово-виробнича фірма «Чари», подаючи декларацію з податку на прибуток підприємства за ІІ-ІІІ квартал 2011 року, задекларувало в рядку 06.6 "відємне значення обєкта оподаткування попереднього податкового року" 250407, 00 грн. Вказана сума була визначена позивачем з врахуванням вимог абзацу першого пункту 22.4 статті 22 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, що був чинним до 01.04.2011 року, та за яким у 2010 році у складі валових витрат платника податку враховується лише 20% суми від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток, що утворилося станом на 1 січня 2010 року.

Відповідно до абзацу другого пункту 22.4 статті 22 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, що був чинним до 01.04.2011 року, у 2011 році сума від'ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат, та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом.

В свою чергу пунктом 6.1 статті 6 вказаного Закону передбачалось: "якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення".

Вказана декларація була прийнята ДПІ в м. Рівне без жодних зауважень. Встановлено, що вказана декларація заповнена платником податків вірно, у повній відповідності до чинного на I квартал 2011 року Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року.

В силу вимог пункту 3.1 статті 3 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, обєкт оподаткування податком на прибуток визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону та на суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

На підставі зазначеної норми, позивачем в декларації з податку на прибуток за IІ-ІІІ квартал 2011 року розрахувало обєкт оподаткування вказаного податкового періоду шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу на суму скоригованих валових витрат, до якої, як зазначалося вище, цілком правомірно увійшло і відємне значення обєкта оподаткування попереднього податкового року та на суму амортизаційних відрахувань . Такий розрахунок в повній мірі відповідав Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, що був затверджений наказом Державної податкової адміністрації України №143 від 29.03.2003 року і зареєстрований в Міністерстві юстиції України 08.04.2003 року за №271/7592, який діяв до 11.04.2011 року. Відповідно до цього, позивачем цілком законно і обґрунтовано визначено обєкт оподаткування за підсумками IІ-ІІІ кварталу 2011 року на рівні : = 31650 грн.

Крім того, при прийнятті податкового повідомлення-рішення, не враховано той факт, що ПП ТВФ "Чари" оскаржило в суді податкове повідомлення-рішення, яке було прийнято на підставі акту № 25 від 19.10.2011р., а тому сума, на яку зменшує ДПІ у м. рівне витрати у декларації з податку на прибуток за 2-3 квартали 2011 року є неузгодженою відповідно до п. 56.18 ст. 56 та п. 57.3 ст. 57 ПКУ.

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, крім, зокрема, розділу III цього Кодексу "Податок на прибуток підприємств", який набрав чинності з 01.04.2011 року. Відповідно до цього, згідно з пунктом 2 розділу XIX Податкового кодексу України з 01.04.2011 року визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, крім пункту 1.20 статті 1 цього Закону, який діє до 01.01.2013 року.

В силу вимог підпункту 134.1.1. пункту 134 статті 134 розділу III Податкового кодексу України, об'єкт оподаткування визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

А відповідно до пункту 151.1 статті 151 цього ж розділу, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Таким чином, норма пункту 6.1 статті 6 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року, що був чинним до 01.04.2011 року і норма пункту 151.1 статті 151 розділу III Податкового кодексу України, що набрала чинності з 01.04.2011 року, є тотожними.

Однак з врахуванням того, що розділ III Податкового кодексу України набрав чинності не з початку податкового року, законодавець в підрозділі 4 розділу XX Податкового кодексу України визначив необхідні у звязку з цим перехідні положення. А саме, в пункті 1 вказаного підрозділу прямо визначив, що розділ III цього Кодексу застосовується під час розрахунків з бюджетом починаючи з доходів і витрат, що отримані і проведені з 01.04.2011 року, якщо інше не встановлено цим підрозділом. Відповідно до цього у пункті 2 вказаного підрозділу визначив, що з дати набрання чинності розділом III цього Кодексу платники податку на прибуток підприємств складають наростаючим підсумком та подають декларацію з податку на прибуток за такі звітні податкові періоди: II квартал, II і III квартали, II і IV квартали 2011 року. Наведене зумовлене тим, що податок на прибуток за загальними правилами обраховується наростаючим підсумком з початку податкового року, а I квартал 2011 року під дію Податкового кодексу України не підпадає.

Саме для того, щоб врегулювати порядок розрахунку платниками податку об'єкта оподаткування у тому році, I квартал якого випадає з-під регулювання Податкового кодексу України, законодавець в пункті 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України визначив, що пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: "якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками I кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат II календарного кварталу 2011 року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками II, II-III кварталів, II-IV кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за I квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення".

Враховуючи ту обставину, що результатом розрахунку об'єкта оподаткування за підсумками I кварталу 2011 року у позивача було від'ємне значення , сума такого від'ємного значення була включена позивачем до складу витрат поточного періоду. Такі дії позивача в повній мірі відповідають вимогам пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України. Крім цього, таке відображення показників у декларації повністю відповідає вимогам наказу Державної податкової служби України №114 від 28.02.2011 року, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.03.2011 року за №397/19135, яким була затверджена форма Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, чинна на II квартал 2011 року (наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів України №1213 від 28.09.2011 року). Так, відповідно до зазначеної форми, значення рядка 04 "витрати, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування" обраховуються за формулою: рядок 05 + рядок 06 = рядок 04. В свою чергу, до складу рядка 06 входить рядок 06.6, в якому платник податків має право відобразити: "відємне значення обєкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (відємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітний (податковий) період - відповідно до статті 150 розділу III Податкового кодексу України, або відємне значення обєкта оподаткування за І квартал 2011 року).

У рядку 06.6. декларації з податку на прибуток за II-ІІІ квартал 2011 року позивачем відображеноо відємне значення на рівні 250407, 00 грн., що є відємним значенням обєкта оподаткування за минулий звітний період, тобто в повній мірі дотрималось вимог чинного законодавства.

Враховуючи ту обставину, що коригування показників декларації за ІІ-ІИ квартали 2011 року на підставі висновків акту № 25 від 19.10.2011р., то відповідачем порушено вимоги п. 56.18, п. 57.3 Податкового кодексу України. Відповідачу було відомо факт судового оскарження податкових повідомлень-рішень, які були складені за результатами вище вказаного акту перевірки. Тим самим, нараховані суми по оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях є неузгодженими, а за таких підстав врахування цих сум в деюкларації за ІІ-ІП квартали 2011 року є таким, що порушує вказані вимоги податкового законодавства.

Такі дії позивача в повній мірі відповідають вимогам пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України. Крім цього, таке відображення показників у декларації повністю відповідає вимогам наказу Державної податкової служби України №114 від 28.02.2011 року, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.03.2011 року за №397/19135, яким була затверджена форма Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, чинна на III квартал 2011 року (наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів України №1213 від 28.09.2011 року). Так, відповідно до зазначеної форми, значення рядка 04 "витрати, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування" обраховуються за формулою: рядок 05 + рядок 06 = рядок 04. В свою чергу, до складу рядка 06 входить рядок 06.6, в якому платник податків має право відобразити: "відємне значення обєкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (відємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітний (податковий) період - відповідно до статті 150 розділу III Податкового кодексу України, або відємне значення обєкта оподаткування за І квартал 2011 року).

У рядку 06.6. декларації з податку на прибуток за II-ІІІ квартали 2011 року Позивач відобразив відємне значення на рівні 250407,00 грн., що є відємним значенням обєкта оподаткування за ІІ квартал 2011 року (рядок 08 декларації за І квартал 2011 року), тобто в повній мірі дотрималось вимог чинного законодавства.

За даними такої декларації, позивачем задекларовано доходи на рівні 1180000,00 грн., а витрати на рівні 1148350,00 грн., до яких включено і відємне значення ІІ кварталу 2011 року, а відтак результат розрахунку об'єкта оподаткування платника податку (рядок 01 рядок 04 = рядок 07) визначено на рівні: 31650,00 грн.

05.12.2011 року ДПІ в м.Рівне провела камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток ОСОБА_4 підприємства «Торгово-виробнича фірма «Чари», а саме податкової декларації з податку на прибуток за II-ІІІ квартал 2011 року. Результати перевірки відображені в акті №45.

За змістом такого акту, податковий орган вказав, що в порушення пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України. На підставі таких висновків, ДПІ в м. Рівне 16.12.2011 року винесено податкове повідомлення-рішення №.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тим самим, враховуючи вищевикладене, податкове повідомлення-рішення № від 16.12.2011 року не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та добросовісності.

Так, в основу вказаного податкового повідомлення-рішення, про що прямо зазначено в його мотивувальній частині, покладено висновки податкового органу про порушення позивачем вимог пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України. Разом з тим, наведеними вище та дослідженими судом доказами в повній мірі підтверджено ту обставину, що позивач діяв у повній відповідності до вимог підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України і жодної його норми не порушив.

Отже, висновки податкового органу зроблені виключно за рахунок хибного тлумачення нею норми пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України. Так і в акті перевірки, результати якого оскаржуються, і в письмових запереченнях відповідача на позов наведена позиція, за змістом якої, дослівне тлумачення положень пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України дає підстави вважати, що: "до складу II кварталу 2011 року включається виключно від'ємне значення об'єкта оподаткування, отримане суб'єктами господарювання за результатами здійсненої господарської діяльності за I квартал 2011 року без врахування від'ємного значення, що увійшло до складу I кварталу 2011 року з 2010 року"; а тлумачення положень абзацу другого пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України дає підстави вважати, що: "розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками II, II-III кварталів, II-IV кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку саме за I квартал 2011 року без врахування будь-яких інших звітних періодів."

Разом з тим, таке розуміння не є буквальним тлумаченням зазначених норм. Фактично, ні в першому, ні в другому абзаці пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, жодного обмеження, у вигляді неврахування платником податків відємного значення обєкта оподаткування, яке увійшло до складу I кварталу 2011 року з 2010 року, немає. Навпаки, законодавець чітко визначив: "якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками I кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат II кварталу 2011 року". Оскільки відємне значення обєкта оподаткування за 2010 рік приймає участь у розрахунку обєкта оподаткування за I квартал 2011 року у складі валових витрат (через рядок 04.9, який входить до складу рядка 04), то, поза всяким сумнівом, воно має вплив і на показники декларації за II квартал 2011 року, однак вже не як відємне значення обєкта оподаткування за 2010 рік, а як відємне значення обєкта оподаткування за I квартал 2011 року. Доводи податкового органу про те, що законодавець дозволив платнику податків врахувати при визначенні обєкта оподаткування I кварталу 2011 року відємне значення 2010 року, одночасно зобовязавши його нормою пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, в подальшому виключити таку суму відємного значення 2010 року зі складу витрат при визначенні обєкта оподаткування II кварталу 2011 року, II-III кварталів, II-IV кварталів 2011 року, ґрунтуються на такому тлумаченні норми права, яке безпідставно звужує, як її зміст, так і права платника податків.

Фактично таке тлумачення зроблене за рахунок перекручування буквального змісту цієї норми. Так, податковий орган констатує, що від'ємне значення, яке увійшло до складу I кварталу 2011 року з 2010 року не повинно враховуватись у II кварталі 2011 року, позаяк воно отримане не за результатами здійсненої платником податків у I кварталі 2011 року господарської діяльності. В той же час пункт 3 підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України говорить не про результати господарської діяльності платника податків за I квартал 2011 року, а про результати розрахунку об'єкта оподаткування платника податків за I квартал 2011 року. Підміна одного поняття іншим, повністю змінює введений законодавцем на перехідний етап механізм врахування відємного значення, позаяк валові витрати 2010 року беруть участь у розрахунку обєкта оподаткування за I квартал 2011 року, і не можуть брати такої участі при підсумку результатів господарської діяльності платника за такий окремо взятий період.

Комітет Верховної Ради України з питань фінансів, банківської діяльності, податкової та митної політики у своєму листі №04-39/10-1160 від 10.11.2011 року також дав розяснення, що застереження, яке міститься в пункті 3 підрозділу 4 Розділу XX Податкового кодексу України, базувалося на тому, що розрахунок I кварталу 2011 року є кінцевим результатом розрахунку об'єкта оподаткування (аналогічно як річний розрахунок) за законом, який втрачав чинність, а тому зазначена норма не містить заборони на врахування у 2011 та 2012 роках збитків, які виникли до 01.01.2011 року, а отже, такі збитки повинні враховуватись у складі витрат поточних податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення від'ємного значення.

Відповідно до пункту 7.3. статті 7 Податкового кодексу України, будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. ДПІ в м. Рівне є органом державної влади і, відповідно, її діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України та вимогам Закону України "Про державну податкову службу в Україні" №509-XII від 04.12.1990 року. Здійсненням контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом. Право самостійно зменшувати відємне значення обєкту оподаткування та збільшувати суму грошового зобов'язання платників податків реалізується з дотриманням вимог Податкового кодексу України, тобто за умови встановлення за результатами перевірок платника податків, фактів завищення відємного значення та заниження суми податкових зобов'язань.

Оскільки наведені в акті камеральної перевірки позивача обставини щодо порушення ним вимог підрозділу 4 розділу XX Податкового кодексу України, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, рішення суб'єкта владних повноважень, в основу яких покладено ці висновки, є протиправними.

Враховуючи сукупність наведених обставин наряду із правовою специфікою податкових повідомлень-рішень, як актів органів державної податкової служби України, яка полягає у тому, що владний припис таких правових актів індивідуальної дії міститься безпосередньо в самому податковому повідомленні-рішенні, а мотиви його винесення, тобто обставини, яким керувався субєкт владних повноважень, у відповідному акті перевірки, на підставі якого і приймався такий правовий акт індивідуальної дії, суд прийшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення №№ від 16.12.2011 року є протиправним.

Вирішуючи питання щодо способу задоволення позовних вимог, суд зазначає, що враховуючи вимоги пункту 1 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування або визнання нечинним рішення, та норми матеріального права, що визначають порядок набрання та втрати чинності лише стосовно нормативно-правових актів, що кореспондується з нормою частини 11 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, а позивачем фактично оскаржується правовий акт індивідуальної дії, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в спосіб скасування податкового повідомлення-рішення .

Судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 30, 12 грн. згідно частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України присуджуються на користь позивача з Державного бюджету.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному Рівненської області Державної податкової служби № від 16.12.2011 року.

Присудити на користь позивача ОСОБА_4 підприємства Торгово-виробнича фірма "Чари" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 30, 12 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.