Справа № 538/1017/15-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 р.Справа № 538/1017/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області на постанову Лохвицького районного суду Полтавської області від 15.06.2015р. по справі № 538/1017/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області

про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області щодо невключення в розрахунок заробітку для призначення пенсії їй усіх складових заробітної плати державного службовця, зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області включити в розрахунок заробітку для призначення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення та індексацію заробітної плати;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця з дня призначення пенсії, включивши до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати у розмірі 14859,69 грн. із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2012 році у розмірі 80%.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з проведеним відповідачем розрахунком не погодився та вважає його неправомірним та таким, що не відповідає діючому законодавству, порушує її конституційне право на пенсійне забезпечення в розмірі відповідному заробітній платі та стажу.

Постановою Лохвицького районного суду Полтавської області від 15.06.15 року адміністратвний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області щодо невключення в розрахунок заробітку для призначення пенсії ОСОБА_1 усіх складових заробітної плати державного службовця, зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області включити в розрахунок заробітку для призначення пенсії ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення та індексацію заробітної плати.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця з дня призначення пенсії, включаючи до складу заробітної плати суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати у розмірі 14859,69 грн. із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2012 році у розмірі 80%.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області та з 01.10.2012 року отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу". 20.05.2015 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії.

Так, для нарахування пенсії, нею була надана довідка від 20.05.2015 р. № 988 за формою, визначеною Постановою правління Пенсійного Фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 "Про виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 2а-4753/09/2670 за останні 24 календарні місяці роботи", про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" для перерахунку призначеної пенсії від більшої заробітної плати з урахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати відповідно до Постанови КМУ №1078 від 17.07.2003 р. ( за період з 01.10.2010р. по 30.09.2012р.).

До складових заробітної плати, зазначеній у довідці, включено: премія на загальну суму - 2113,09 грн.; інші виплати (матеріальні допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати) на загальну суму 14859,69 грн.

Водночас, як видно із розрахунку, наданого відповідачем у суді першої інстанції, до середньомісячної суми складових заробітної плати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за 24 календарні місяці не включено графу довідки "Інші виплати", а саме: матеріальної допомоги для оздоровлення та індексації заробітної плати на суму 14859,69 грн.

Відповідачем листом від 29.05.2015 р. № Г-26/04 позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії від заробітної плати. У листі Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі від 29.05.2015р. № Г-26/04 зазначено, що, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення розмірів заробітку для обчислення пенсії", до складових заробітної плати державного службовця, що враховується при обчисленні заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" такі види виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати при призначенні (перерахунку пенсії), відповідно до Закону не включаються.

Також зазначено, що, до розрахунку заробітку для обчислення пенсії включено: посадовий оклад - 1102 грн., надбавку за 12 ранг держслужбовця - 60 грн., надбавку за вислугу років ( 30% за 22 роки ) - 348,60 грн. Сума надбавок і премій за 24 календарні місяці перед зверненням, тобто за період з 01.10.2010 року по 30.09.2012 року становить 2113,09 грн. Середньомісячний розмір надбавок та премій, врахований для розрахунку пенсії - 88,05 грн.

Таким чином, за рахунок невключення до розрахунку середньомісячної суми складових заробітної плати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за 24 календарні місяці, матеріальної допомоги для оздоровлення, індексації заробітної плати, відповідач незаконно занизив розмір належної позивачу пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивача на те, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, є обґрунтованим, оскільки перевага має надаватись не положенням Закону України "Про державну службу" та Закону України "Про оплату праці", які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до п. п. 3 п. 2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, одним із основних завдань управління є призначення (перерахунок) пенсії.

На підставі п. п. 2 п. 2.3 згаданого Положення, управління має право проводити планові та, в передбачених законодавством випадках, позапланові перевірки на будь-яких підприємствах, в установах, організаціях, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, інших документів, пов'язаних із нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, призначенням пенсії, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості, зокрема письмові, з питань, що виникають у процесі таких перевірок.

Частиною 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ передбачено, що, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які, відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно з частиною 1 статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" 09.07.2003 № 1058-ІV, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема, враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оплату праці", структура заробітної плати включає основну, додаткову та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Загальні засади діяльності, статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, а також особливості правовідносин щодо призначення та перерахунку пенсій державним службовцям, встановлені Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993р. № 3723-ХІІ.

Статтею 33 Закону України "Про державну службу" визначено, що, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Частинами 6, 7 цієї ж статті визначено, що, державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положенням пункту 3 постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії " встановлено, що, посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до законів, зазначених у пункті 1 цієї постанови ( у пункті 1 постанови зазначений Закон України "Про державну службу"), враховується в розмірах, що виплачується на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про державну службу", державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Підпункт 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", надає право керівникам зазначених органів, у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу), а у п. 8 вказаної постанови зазначено, що, видатки, пов'язані з набранням чинності цією постановою, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання відповідних органів.

Частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" визначено, що, пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державним службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 37-1 вказаного Закону встановлено, що, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Верховним Судом України в постановах від 20.02.2012 р. у справі № 21-430а11, від 06.11.2013 року (справа № 21-350а13), Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 06.02.2014 (справа № К/800/53114/13), від 25.02.2014 (справа №К/800/44856/13) та ін. визначено, що, отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Позиція Верховного Суду України з цього питання викладена також 01.02.2013 року у "Висновках викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України, за 1 півріччя 2012 р.".

Зокрема, визначено, що, "отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати".

У цьому разі перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, ст. 41 Закону України від 9 липня 2003 р. № 1058-ІУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 66 Закону України від 5 листопада 1991 р. № 1788-Х-ІІ "Про пенсійне забезпечення". Норми Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-ХІІ "Про державну службу" та Закону України від 24 березня 1995 р. № 108/95-ВР "Про оплату праці" щодо спірних відносин є загальними (Постанова Верховного Суду України від 20 лютого 2012 р. у справі № 21-430а11)".

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають можливість зробити висновок про те, що обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріальна допомога, соціальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватися не положенням Законів № 3723-ХІІ та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-ІV та стаття 66 Закону № 1788-ХІІ, а тому позовні вимоги є доведеними.

Зазначена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, зазначеними в постанові від 28 травня 2013 року по справі № 21-91а13.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 06.04.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Лохвицького районного суду Полтавської області від 15.06.2015р. по справі № 538/1017/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Бегунц А.О.