Справа № 2-а-1913/11
Суддя: Кірімова О. М.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1913/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.11.2011 року Арбузинський районний суд

Миколаївської області

у складі: головуючої судді Кірімової О.М.

при секретарі - Картоусова С.О., Торби А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Арбузинка справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Арбузинської селищної ради Миколаївської області

Про визнання незаконним рішення селищної ради

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Арбузинської селищної ради Миколаївської області, в якому просить визнати незаконним та скасувати п.2 рішення № 1 від 09 червня 2011 року Арбузинської селищної ради, стягнути із відповідача на його користь 100000 грн. моральної шкоди та сплачені ним судові витрати по даній справі.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач, приймаючи зазначене рішення, вийшов за межі своєї компетенції, чим було порушено право позивача на володіння належним йому майном.

У судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги в частині відшкодування йому відповідачем моральної шкоди, та просив стягнути з останнього на його користь 30000 грн. в відшкодування моральної шкоди. Суду пояснив, що рішенням Арбузинської селищної ради № 77 від 02 серпня 2006 року йому, як підряднику, делеговано функції замовника на будівництво газопостачання селища Арбузинка. Того ж дня, між сторонами по справі було укладено договір на виконання соціального замовлення по будівництву газопроводів високого, середнього та низького тиску відстанню 64578м.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26 лютого 2009 року за ОСОБА_1 визнано право приватної власності на газопровід, збудований за договором від 02 серпня 2006 року, укладеним між позивачем та Арбузинською селищною радою.

Пунктом 2 рішення Арбузинської селищної ради від 09 червня 2011 року визнано таким, що не мають юридичної сили документи: - розрахунок вартості за будівельно-монтажні роботи по газифікації смт. Арбузинка на кожного споживача ( документ без дати), - розрахунок вартості за обслуговування вуличних газових мереж смт. Арбузинка на кожного споживача станом на 01.08.2009 року ( без дати), - список мешканців,які бажають прийняти участь у газифікації селища Арбузинка визначені шляхом опитування ( без дати), - та реєстр по вартості будівельно-монтажних робіт по газифікації смт. Арбузинка виконаних ПП ОСОБА_1 ( теж без дати), як не погоджені, не затверджені у відповідному порядку радою чи виконкомом та виготовлені з перевищенням повноважень селищною головою.

Вважає, що п.2 рішення від 09 червня 2011 року прийняте сесією з перевищенням меж своєї компетенції та повноважень, змінив в односторонньому порядку правовідносини, тим самим відмовився від договірних відносин, чим порушується право позивача на володіння належним йому майном, а саме газопроводом.

Вимоги в частині відшкодування моральної шкоди мотивував тим, що в зв»язку з прийняттям незаконного рішення, у позивача погіршилося здоров»я, тривалий час погано себе почував. Для відновлення становища, яке існувало до прийняття незаконного рішення, йому необхідно докласти додаткових зусиль для організації свого життя, в тому числі відновити стан здоров»я, душевної рівноваги, прийняти міри для зменшення негативних наслідків такого рішення, тому розмір моральної шкоди оцінює в 30000 грн.

Просив суд задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні, оскільки на його думку оскаржуване рішення № 1 від 09 червня 2011 року Арбузинської селищної ради є законним, обґрунтованим та правомірним. Суду пояснив, що вказане рішення вирішує внутрішні проблеми селищної ради з додержання законності в роботі її посадових осіб і не стосується позивача, а тим більше не порушує його прав, як власника. Поява в судах в якості доказів документів, що надає позивач, які пунктом 2 цього ж рішення визнано такими, що не мають юридичної сили. Так, дійсно, всі документи, охвачені пунктом 2 рішення № 1 від 09 червня 2011 року, без дат, без реєстрації, без вихідних даних і без відповідного погодження з радою чи її виконкомом. Всі документи хоч і підписані селищним головою, за виключенням другого розрахунку, але є такими, що не відповідають дійсності, що викликало у жителів селища, а також депутатського корпусу ради занепокоєння та обурення діями селищного голови, що і стало причиною для винесення питання на розгляд сесії, яка дала правову оцінку подібним документам та діям селищного голови, виклавши її в своєму рішенні № 1 від 09 червня 2011 року.

Заявлені позивачем вимоги про відшкодування моральної шкоди вважає не доведеними, тому просив суд відмовити позивачу в задоволені позову в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази в їх сукупності та які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права або інтереси

Рішенням Арбузинської селищної ради № 77 ( 76) від 02 серпня 2006 року ОСОБА_1, як підряднику, делеговано функції замовника на будівництво газопостачання селища Арбузинка ( а.с.13,23).

Рішенням Арбузинської селищної ради №1 від 26.11.2010 року скасоване рішення виконавчого комітету Арбузинської селищної ради «Про делегування повноважень» від 02.08.2006 року № 76 ,як таке, що прийняте з порушенням вимог чинного законодавства ( а.с.25)

02 серпня 2006 року між Арбузинською селищною радою та приватним підприємцем ОСОБА_1 укладено договір на виконання соціального замовлення, де згідно п.1 даного Договору сторони зобов»язуються шляхом об»єднання фінансів, майна та зусиль спільно діяти в сфері виконання територіального соціального замовлення щодо розвитку муніципального житлового будівництва та в спільній пайовій участі з будівництва газопроводів високого, середнього та низького тиску відстанню 64578м, монтажем ШРП-7шт., ГШРП -2шт., ПГРК 1 шт.( а.с.57-59)

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26 лютого 2009 року за ОСОБА_1 визнано право приватної власності на газопровід, збудований за договором від 02 серпня 2006 року, укладеним між позивачем та Арбузинською селищною радою ( а.с.18-20).

Пунктом 2 рішення Арбузинської селищної ради від 09 червня 2011 року ( а.с.12) визнано таким, що не мають юридичної сили документи: - розрахунок вартості за будівельно-монтажні роботи по газифікації смт. Арбузинка на кожного споживача ( документ без дати), - розрахунок вартості за обслуговування вуличних газових мереж смт. Арбузинка на кожного споживача станом на 01.08.2009 року ( без дати), - список мешканців,які бажають прийняти участь у газифікації селища Арбузинка визначені шляхом опитування ( без дати), - та реєстр по вартості будівельно-монтажних робіт по газифікації смт. Арбузинка виконаних ПП ОСОБА_1 ( теж без дати), як не погоджені, не затверджені у відповідному порядку радою чи виконкомом та виготовлені з перевищенням повноважень селищною головою.

Відповідно до ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ( вчинення дії); безсторонньо ( неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення ( дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»система місцевого самоврядування включає, зокрема, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

Частиною першою статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади жителів села чи добровільного об»єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі.

З матеріалів справи вбачається, що предметом адміністративного позову є визнання незаконним та скасування п.2 рішення відповідача за № 1 від 09 червня 2011 року, яким визнано - розрахунок вартості за будівельно-монтажні роботи по газифікації смт. Арбузинка на кожного споживача, - розрахунок вартості за обслуговування вуличних газових мереж смт. Арбузинка на кожного споживача станом на 01.08.2009 року, - список мешканців, які бажають прийняти участь у газифікації селища Арбузинка визначені шляхом опитування, - та реєстр по вартості будівельно-монтажних робіт по газифікації смт. Арбузинка виконаних ПП ОСОБА_1, такими, що не мають юридичної сили.

Підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного рішення стало те, що позивач звертається до Арбузинського районного суду з позовами до споживачів газу про стягнення заборгованості за користування газомережею та в якості письмових доказів надає суду, в тому числі документи, зазначені в п.2 рішення відповідача за № 1 від 09 червня 2011 року.

Виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад визначено ст.. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Перевіряючи правомірність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, суд зазначає, що визначення його відповідності Закону повинно здійснюватися з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ( вчинення дії).

Відповідно до ст.. 69 КАС України та ст.. 57 ЦК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

В силу ст.. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з аналізу наведених правових норм випливає, що законодавством не передбачено права Арбузинської селищної ради надавати правову оцінку документам, зазначеним в п. 2 рішення Арбузинської селищної ради за № 1 від 09 червня 2011 року та які надаються до суду в якості доказу по цивільним справам чи по справам адміністративного провадження.

Таким чином вказане рішення прийняте відповідачем поза межами наданих законодавством повноважень та в порушення вимог ст.. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Виходячи з цього, вимоги позивача в частині визнання незаконним та скасування п.2 рішення № 1 від 09 червня 2011 року Арбузинської селищної ради підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В судовому засіданні позивачем на підтвердження вимог про стягнення із відповідача на його користь моральної шкоди в розмірі 30000 грн., надано епікриз ( а.с.31) про те, що позивач в період з 26.08.2011 року по 09.09.2011 рік та з 04.08.2011 року по 22.08.2011 рік ( а.с.32) перебував на лікуванні в ендокринологічному відділенні з діагнозом цукровий діабет важкої форми, та в період з 05.10.2011 року по 19.10.2011 рік знаходився в пультовідділенні КОБ з діагнозом очагова пневмонія в нижній частині правої легені середнього ступеня тяжкості. ( а.с.33)

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях

Відшкодування шкоди передбачає наявність складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу, завдання моральної (немайнової) шкоди та причинний звязок між порушенням права та вини завдавача. Саме при наявності таких обставин у особи виникає право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Кожна обставина, яка мала місце в судовому засіданні, повинна доводитись, однак при розгляді даної справи, позивачем не доведено в суді причинного зв»язку між завданням моральної (немайнової) шкоди та виною завдавача, а також негативних наслідків, що призвели його до хвороби ( а.с.31-33).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе відмовити ОСОБА_1 в задоволені вимог в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В силу ч.3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, тому суд вважає доцільним стягнути із відповідача на користь позивача сплачені останнім судові витрати при зверненні до суду з адміністративним позовом в розмірі 3 грн. 40 коп..

Керуючись ст.ст. 158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Арбузинської селищної ради Миколаївської області про визнання незаконним рішення селищної ради - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати п.2 рішення Арбузинської селищної ради Миколаївської області за № 1 від 09 червня 2011 року.

Стягнути із Арбузинської селищної ради Миколаївської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 грн. 40 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного адміністративного суду Одеського апеляційного округу через Арбузинський районний суд Миколаївської області в порядку та строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Арбузинського

районного суду: ОСОБА_2