Справа № 818/667/15
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 р.Справа № 818/667/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В.

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шалигинське" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 25.03.2015р. по справі № 818/667/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Глухові та Глухівському районі Сумської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шалигинське"

про стягнення боргу з відшкодування пільгових пенсій,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України в місті Глухові та Глухівському районі Сумської області звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шалигинське" в якому просив суд з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шалигинське" заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за січень 2015 року в сумі 4384 грн. 87 коп.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 р. задоволено позов Управління Пенсійного фонду України в місті Глухові та Глухівському районі Сумської області . Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шалигинське" на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Глухові та Глухівському районі відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень 2015 року в загальному розмірі 4384,87 грн.

Відповідач, не погодившись з даною постановою , подав апеляційну скаргу, вважає її такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Посилається на те , що в розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2015 року зазначені певні дати та певні суми проти прізвищ, але не зазначено за який період його складено, зазначено тільки з 2015 року, тому наданий розрахунок не є належним доказом понесення позивачем витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, крім того, він не є розрахунковим документом, що підтверджує факт сплати органом ПФУ пільгових пенсій та витрат на їх доставку. Також , вважає не доведеними є обставини щодо факту призначення таких пільгових пенсій , оскільки єдиним доказом про призначення пільгової пенсіє є відповідне рішення , а в даному випадку пенсія призначена протоколом . Апелянта вважає, що дана пільгова пенсія повинна виплачуватись за рахунок Державного бюджету України, а тому не підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача фактичні витрати на виплату та доставку пенсій. Враховуючи наведене , просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову від 25.03.2015 р. та ухвалити нову постанову якою повністю відмовити у задоволенні позову.

Управління Пенсійного фонду України в місті Глухові та Глухівському районі Сумської області заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги та просить суд апеляційної інстанції відмовити в задоволенні апеляційної скарги , постанову Сумського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 р. залишити без змін.

Апеляційна скарга розглядається відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи у їх сукупності, постанову суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ТОВ "Шалигинське" зареєстроване як юридична особа (), що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР та підпункту 2.1.1. пункту 2 Інструкції № 21-1 є страхувальником і платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Громадяни ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 працювали у ТОВ "Шалигинське", що підтверджується копіями трудових книжках, довідках, протоколах, набули право виходу на пенсію на пільгових умовах відповідно до п. "в" та "д" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тому, оскільки цим особам були призначені пенсії відповідно до підпунктів "б" та "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", витрати на виплату та доставку пенсій таким особам, враховуючи вказані норми пункту 6.1 Інструкції № 21-1, підлягають відшкодуванню.

З розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до підпунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", надісланого на адресу відповідача супровідним листом від 17.01.2015 р. № 607/02-20, слідує, що витрати позивача на виплату та доставку зазначених пенсій у січні 2015 року склали в загальному розмірі 5456 грн. 11 коп.

Із заяви про уточнення позовних вимог (а.с.19) слідує, що у зв'язку з частковою сплатою у розмірі 1071,24 грн. заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у сумі 4384,87 грн. залишається не сплаченою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки відповідачем заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком № 2 в розмірі 4384,87 грн. добровільно не сплачена, а тому підлягає стягненню з відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року на підприємство покладено обов'язок у повному розмірі відшкодовувати органам Пенсійного фонду втрати, пов'язані з виплатою та доставкою пільгових пенсій, призначених відповідно ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону № 400/97 одним з об'єктів оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За приписами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та абзацу 4 пункту 1 статті 2, абзацу 3 пункту 1 статті 4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» підприємства відшкодовують Пенсійному фонду 100% витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону №1788-ХІІ.

Порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначений в п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 (далі по тексту - Інструкція № 21-1) та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за № 64/8663.

Згідно з пунктом 6.2 Інструкції № 21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 цієї Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до пункту 6.7 Інструкції № 21-1 відповідач повинен вносити до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, щомісяця до 25-го числа. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування, органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Згідно підпунктів "в" та "д" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі та жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Порядок призначення пільгової пенсії та перелік документів, які необхідно надати до органів Пенсійного фонду для призначення пільгової пенсії врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12.08.1993.

Відповідно до вказаних нормативно - правових актів для призначення пільгової пенсії особі необхідно надати певні документи, зокрема, документи про стаж - трудову книжку, уточнюючу довідку підприємства. Розглянувши надані особою документи та за наявності для призначення пільгової пенсії, орган Пенсійного фонду приймає рішення про призначення пенсії, яке оформлюється протоколом про призначення пенсії.

Громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 призначені пенсії відповідно до підпунктів "в" , "д" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", про що свідчать протоколи про призначення пенсії , які містяться в матеріалах справи.

З метою підтвердження факту призначення пільгових пенсій ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 пенсійним фондом до суду надані копії наступних документів - трудових книжок, в яких міститься інформація про період роботи осіб у Товаристві; довідки про підтвердження пільгового стажу роботи із зазначенням посади, яку займала особа, видані Товариством (уточнюючі довідки); протоколи про призначення пільгової пенсії. При цьому, в уточнюючих довідках, виданих ТОВ «Шалигинське», зазначено пункт ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до якого було призначено пенсію особі.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, що рішення про призначення пільгових пенсій, які оформлені протоколами про призначення пенсії наведеним громадянам на дату розгляду справи відповідачем не оскаржувалися.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності факту призначення таких пільгових пенсій є помилковими, оскільки Пенсійним фондом прийняті відповідні рішення про призначення пенсії, які оформлені протоколами про призначення пенсії, що передбачено нормами вищенаведених Законів.

Тобто , враховуючи норми пункту 6 Інструкції № 21-1, витрати на виплату та доставку пенсій таким особам, підлягають відшкодуванню з підприємства.

Враховуючи наведені вимоги Закону , основним документом, який підтверджує розмір фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій є розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який і є належним доказом по справі щодо відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

На виконання вимог Інструкції № 21-1 Управління Пенсійного фонду України в місті Глухові та Глухівському районі Сумської області відповідачу було направлено повідомлення про розрахунок сум фактичних витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "б" - "з ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за січень 2015 року.

Фактичне понесення Управлінням Пенсійного фонду України в місті Глухові та Глухівському районі Сумської області витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №2 працівникам, що працювали у ТОВ "Шалигинське" , на загальну суму 5456,11 грн. підтверджується розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій призначених, відповідно до пункту «б-з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", копія якого наявна у матеріалах справи та відомостями на виплату , які містяться в матеріалах справи та є належним доказом понесення позивачем витрат на виплату та доставку пільгових пенсій .

Відповідачем частково погашено лише фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за ОСОБА_2. на суму 1071,24 грн.

Відповідачем як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час її апеляційного перегляду не було надано доказів оскарження вказаного розрахунку у встановлені законом строки або сплати у добровільному порядку суми заборгованості з урахуванням часткової сплати у розмірі 1071,24 грн.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів вказує на обов'язок відповідача відшкодовувати органам Пенсійного фонду суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, який відповідачем фактично не виконано.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність у відповідача обов'язку відшкодовувати позивачу фактичні витрати на виплату та доставку пенсії призначених на пільгових умовах за Списком №2, як наслідок, обґрунтованості вимог позивача про стягнення вказаної суми заборгованості у розмірі 4384,87 грн.

Посилання апелянта на те, що дана пільгова пенсія повинна виплачуватись за рахунок Державного бюджету України, а тому не підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача фактичні витрати на виплату та доставку пенсій є безпідставним, виходячи з наступного.

За змістом абзацу 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", було врегульовано Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР, відповідно до пункту 1 статті 1 якого, відповідач є платником збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

За змістом абзацу четвертого пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги є помилковими та не спростовують правомірність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шалигинське" залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 25.03.2015р. по справі № 818/667/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М. Тацій Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 03.08.2015 р.