Справа № 826/1382/15
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1382/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Територіальне міжгосподарче об'єднання «ЛІКО-ХОЛДИНГ» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Територіальне міжгосподарче об'єднання «ЛІКО-ХОЛДИНГ» (далі - Позивач) звернулось до суду із адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Відповідач) у якому просило:

1) визнати нечинним протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23 квітня 2013 року, складений посадовою особою інспекції Карапиш Т.М. відносно ТОВ «ЛІКО-ХОЛДИНГ»;

2) визнати нечинним припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 23 квітня 2013 року, складений посадовою особою інспекції Карапиш Т.М. відносно ТОВ «ЛІКО-ХОЛДИНГ»;

3) скасувати постанову т.в.о. начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві Алєксєєнко І.О. від 07 травня 2013 року №147/13 про накладення штрафу на ТОВ «ЛІКО-ХОЛДИНГ» за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 103 230,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2015 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши представників сторін, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно із Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, на підставі вимоги Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України за дорученням Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 02.04.2013 року №40-2351, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних норм, державних стандартів і правил ТОВ «ЛІКО-ХОЛДИНГ».

За результатами вищезазначеної перевірки відповідачем складено акт дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 23.04.2013 року (далі по тексту - акт перевірки).

Актом перевірки встановлено, що ТОВ «ЛІКО-ХОЛДИНГ» експлуатує нежитлові приміщення будинку під офіс за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. №57/3 без прийняття в експлуатацію після виконання будівельних робіт із реконструкції вказаних приміщень, а саме: влаштування додаткового санітарного вузла, демонтовано існуючі та встановлено нові стіни, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі по тексту - Закон).

На підставі акта перевірки, відповідно до ст.41 Закону та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі по тексту - Порядок), відповідачем видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 23.04.2013 року з вимогою, з 23.04.2013 року заборонити експлуатацію нежитлових приміщень будинку №57/3 на вул. Червоноармійській у Печерському районі міста Києва до усунення порушень встановленого законодавством порядку та усунути допущені правопорушення до 23.05.2013 року (далі по тексту - припис).

Також, посадовими особами відповідача складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.04.2013 року відносно ТОВ «ЛІКО-ХОЛДИНГ», яким призначено розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності на 07.05.2013 року (далі по тексту - протокол).

За результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.05.2013 року №148/13, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 6 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 103 230,00 грн. (далі по тексту - оскаржувана постанова).

Не погоджуючись із вищезазначеними рішеннями Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість спірних припису та постанови з урахуванням вимог встановлених чинним законодавством.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та зазначено в акті перевірки нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 57/3, експлуатуються ТОВ «ЛІКО-ХОЛДИНГ» під офіс.

Експлуатація здійснюється у встановленому законодавством порядку, на підставі акта введення в експлуатацію нежитлового приміщення №364 (а.с.23), свідоцтва про право власності (а.с.24) та технічного паспорту.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що після введення в експлуатацію згідно акта про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, зареєстрованого 11.11.2003 року за №364 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва, у нежитлових приміщеннях, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 57/3 позивачем проводились будь-які будівельні роботи, зокрема, влаштування додаткового санітарного вузла, демонтаж існуючих та встановлення нових стін.

В свою чергу, в акті перевірки не встановлено, які саме будівельні роботи здійснювались позивачем та чи можна їх вважати реконструкцією, оскільки відповідачем не надано ані суду першої інстанції ані суду апеляційної інстанції доказів докорінної зміни форми чи геометричних розмірів даних приміщень та як змінилось функціональне призначення зазначених приміщень.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази виконання будівельних робіт із реконструкції нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 57/3, без прийняття в експлуатацію, а тому висновки відповідача про порушення позивачем ч. 8 ст. 39 Закону документально не підтверджено.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 23.04.2013 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо оскаржуваної постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 07.05.2013 року №148/13, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 6 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 103 230,00 грн., колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до абз. 4 п. 6 ч.2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, як експлуатація або використання об'єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації чи акті готовності об'єкта до експлуатації, зокрема об'єктів III категорії складності - у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат.

Судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги доводи відповідача щодо вчинення позивачем правопорушень у сфері містобудівної діяльності та накладення штрафу на ТОВ «ЛІКО-ХОЛДИНГ», а тому оскаржувана постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання нечинним протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.04.2013, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч.2 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте, ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Разом з тим, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності не є рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки позивача у сфері публічно-правових відносин, а тому, позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Проте, в даному випадку Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів правомірності та обґрунтування своїх дій та оскаржуваних рішень.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.