Справа № 490/6785/14-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

31 липня 2015 року м. Київ К/800/35156/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Смокович М.І., розглянувши касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва на постанову Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 лютого 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва (далі також - Управління) про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії.

Постановою Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва щодо відмови включити в розрахунок пенсії як державному службовцю ОСОБА_1 виплат допомоги на оздоровлення, соціально-побутової допомоги та сум індексації, скасовано рішення Управління № 37/1 від 29 листопада 2013 року про відмову здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням виплат допомоги на оздоровлення, соціально-побутової допомоги та сум індексації.

Зобов'язано Управління здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням виплат допомоги на оздоровлення, соціально-побутової допомоги та сум індексації з 23 листопада 2013 року з урахуванням фактично отриманих сум.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга, в якій скаржник просить скасувати постанову Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 лютого 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2015 року, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що ОСОБА_2 призначено пенсію 07 квітня 2010 року відповідно до Закону України "Про державну службу".

21 листопада 2013 року позивач звернулася до відповідача із заявою в якій просила Управління здійснити перерахунок призначеної їй пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Рішенням відповідача від 29 листопада 2013 року №37/1 останній відмовлено в проведенні перерахунку пенсії, посилаючись на статтю 33 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (надалі також - Закон № 3723-ХІІ), оскільки зазначені складові не входять до структури заробітної плати державного службовця та не можуть бути враховані для розрахунку пенсії.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої, зокрема, входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із приписами частини другої статті 33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку, що за нормами чинного законодавства до складу заробітної плати входять також і інші виплати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому відповідач безпідставно відмовив позивачу у врахуванні інших виплат при обчисленні пенсії.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ та правовій позиції Верховного суду України (постанова від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, постанова від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, постанова від 14 травня 2013 року у справі № 21-125а13), вимогам статті 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та статті 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, згідно яких матеріальна допомога на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань та сум індексації, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включається до складу заробітної плати державного службовця та враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а не таким, які щодо спірних відносин є загальними.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередній інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись частинами 5, 6 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва на постанову Центрального районного суду міста Миколаєва від 12 лютого 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 1 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва про визнання протиправним рішення, зобов'язання вчинити дії.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Смокович