Справа № 2-а-3568/10
Суддя: Бичківська К. Г.
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-3568/10
Провадження по справі № б/н
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області

в складі : головуючого судді Бичківської К.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в смт. Лугини справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації управління, Пенсійного фонду України в Лугинському районі про визнання дій протиправними та зобовязанням провести перерахунок і виплатити компенсацію та пенсію, передбачені ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 6 Законом України «Про соціальний захист дітей війни», -

В С Т А Н О В И В :

16.11.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просив визнати дії відповідачів - управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації і управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі щодо невиплати йому у повному розмірі компенсації та доплати до пенсії, передбачених ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і ст. 6 Законом України «Про соціальний захист дітей війни» протиправними; зобовязати управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації провести перерахунок та виплатити недоплачену грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачену ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.05.2010 року по 31.10.2010 року та зобовязати управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі провести перерахунок та виплатити недоплачене підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.06.2010 року по 30.10.2010 року.

Зазначені вимоги позивача обгрунтовуються посиланням на те, що вказані виплати йому виплачувались не в розмірах, визначених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і Законом України «Про соціальний захист дітей війни» та в кратному розмірі до мінімальної заробітної плати і мінімальної пенсії, а в твердих сумах встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, що призвело до порушення його прав, оскільки Закон України має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України.

Ухвалою суду позов позивача в частині стягнення коштів, передбачених ст. 37Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.05.2010 року по 15.05.2010 року залишений без розгляду.

Позивач в судове засідання не з'явився. Надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації і управління пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області в судове засідання не з'явились. Надіслали заперечення у яких просять справу розглянути без участі їхнього представника, постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що стверджується копією посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серія Б №123876, виданого 01.12.1992 року Житомирською облдержадміністрацією, з 01.06.2010 року перебував на обліку в УПФУ в Лугинському районі та отримував підвищення до пенсії, як дитина війни. Проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке за переліком населених пунктів Житомирської та Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12.01.1993 року, відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Згідно ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога в зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства. У зоні гарантованого добровільного відселення - 40 % від мінімальної заробітної плати.

Статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Так як позивач є дитиною війни та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, територія якого віднесена до зони гарантованого добровільного відселення, тому він повинен отримувати вказані виплати в зазначеному розмірі щомісяця, однак вони виплачувались йому частково, у фіксованому розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Звуження змісту та обсягу існуючих прав шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Згідно ст. 71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими Законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Зі змісту законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат на 2002-2005 роки не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норм Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України або в іншому правовому акті суд застосовує правові акти, які мають вищу юридичну силу.

Слід зазначити, що встановлені ще в 1996 році постановою Кабінету Міністрів України №836 розмір доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає розмірам, встановленими іншими законами України.

Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень з цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року №836.

Тому виплатою зазначених підвищення до пенсії та щомісячної грошової допомоги у твердих сумах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року, порушені права позивача.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 22 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 71, 99, 100, 161,163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 37, 70,71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 53 Закону України "Про державний бюджет на 2010 рік», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії відповідачів - управління праці і соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації та управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному розмірі щомісячної грошової допомоги та підвищення до пенсії, передбачених ст.ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни, передбачене 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» із застосуванням мінімальної пенсії за віком, згідно ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично виплачених коштів за період з 01.06.2010 року по 30.11.2010 року.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щомісячну грошову допомогу в звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачену ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із застосуванням відповідної мінімальної заробітної плати згідно ст. 53 Закону України "Про державний бюджет на 2010 рік», з урахуванням фактично виплачених коштів за період з 16.05.2010 року по 31.10.2010 року.

Виплати в межах суми стягнення за один місяць підлягають негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Лугинський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження.

Суддя К. Г. Бичківська