Справа № 2а-3048/10/0970
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2010-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2010 р. Справа № 2a-3048/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Шварговський Д.Д.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави в особі Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Івано-Франківської міської виконавчої дирекції, вул. А.Мельника, 11,м. Івано-Франківськ,76000

до відповідача: Установи "Футбольно-спортивний клуб "Прикарпаття", вул. Мельника, 1а, м. Івано-Франківськ, 76000

про стягнення коштів в сумі 5019,10 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора м. Івано-Франківська звернувся в суд в інтересах держави - Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Івано-Франківської міської виконавчої дирекції з адміністративним позовом до установи «Футбольно-спортивний клуб «Прикарпаття» про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків в сумі 5019,10 грн., мотивуючи тим, що в порушення вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням» відповідачем було допущено недоїмку по сплаті страхових внесків в загальній сумі 9264,63 грн., з якої сума боргу в розмірі 4245,53 грн. врегульовано в судовому порядку, заборгованість в сумі 5019,10 грн. підлягає стягненню в судовому порядку.

Прокурор в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення судового розгляду справи суд судом повідомлений належним чином. 24.09.2010 р. Надіслав до суду клопотання в порядку ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України щодо відкладення судового розгляду справи у звязку з неможливістю прибути в судове засідання.

Представник позивача щодо задоволення зазначеного клопотання заперечив з тих підстав, що на момент судового розгляду справи позовні вимоги не змінені та є обґрунтованими, а тому вважає можливим розглядати справи за відсутності прокурора.

Виходячи з наведеного, суд вважає можливим розгляд справи без участі прокурора, оскільки явка позивача в судове засідання забезпечена його представником, а первинні позовні вимоги не змінені.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом був повідомлений. Правом подання заперечень щодо задоволення позову не скористався. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не надав.

Згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повторного неприбуття відповідача не субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З таких обставин, суд вбачає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши подані суду письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідки з ЄДРПОУ, виданої Головним управлінням статистики в Івано-Франківській області №996 від 12.07.2007 р., установа «Футбольно-спортивний клуб «Прикарпаття» є юридичною особою, яка згідно заяви від 12.07.2007 року №11182 зареєстрована платником страхових внесків Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (а.с. 10-11).

Відповідачем було подано звіт про нараховані внески, перерахування та витрати, повязані з загальнообовязковим державним соціальним страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності за перше півріччя 2010 року, відповідно до якого прострочена заборгованість за страхувальником на кінець звітного періоду становить 9264,63 грн. (а.с. 7).

Як вбачається з матеріалів справи, 07.05.2010 року державною виконавчою службою міського управління юстиції, згідно поданих виконавчих листів №2а-645/10/0970 та №2а-3334/09/0970, прийнято постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно до яких в примусовому порядку з відповідача на користь позивача стягується сума заборгованості по страхових внесках до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в розмірі 4245,53 грн.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на забезпечення їх у разі втрати працездатності, яке гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» №2240-ІІІ від 18.01.2001 р. зі змінами та доповненнями, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених вказаним Законом.

Статтею 2 Закону України №2240-ІІІ від 18.01.2001 р. встановлено, що субєктами загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасом втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, є застрахована особа, страхувальник та страховик. Страхувальником згідно зазначеного Закону є роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованих в Україні іноземних підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 22 зазначеного Закону відповідач є платником страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Джерелами формування коштів загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, є страхові внески страхувальників-роботодавців і застрахованих осіб, що сплачуються на умовах і в порядку, передбачених даним Законом (ст. 19 Закону). Відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» страхувальник зобовязаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно ст.21 зазначеного Закону розмір страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, щорічно за поданням Кабінету Міністрів України встановлюється Верховною Радою України відповідно для роботодавців осіб у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб. Страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, нараховуються в межах граничної суми заробітної плати (доходу), що встановлюється щороку на рівні п'ятнадцяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, та є розрахунковою величиною при обчисленні допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітності та пологах.

У ст.23 Закону передбачено, що страхувальники-роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, пов'язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону. Перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється страхувальниками-роботодавцями один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період. Якщо страхувальники несвоєчасно чи не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування за безготівковими розрахунками - день подання до установи банку розрахункових документів на перерахування страхових внесків на рахунок Фонду; у разі сплати готівкою - день внесення коштів до банківської установи чи відділення зв'язку для перерахування на рахунок Фонду.

У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником (у тому числі фізичною особою, яка не має статусу підприємця та використовує найману працю, через ухилення від подання заяви про взяття на облік як платника страхових внесків) або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню (ст. 30 Закону). Не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Строк давності в разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

Відповідно до Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду, затвердженої постановою Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.06.2001 року №16, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності належить до цільових позабюджетних страхових фондів, кошти Фонду не включаються до Державного бюджету, не підлягають вилученню та використовуються тільки за цільовим призначенням.

Пунктом 3.1. Інструкції передбачено, що відповідно до Закону України «Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування» розмір страхових внесків складає для роботодавців 1,5 % суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інші заохочувальні і компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці», та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб.

Відповідно до п.4.1 Інструкції страхувальники щомісячно нараховують страхові внески в розмірах, встановлених чинним законодавством. Перерахування коштів на рахунки Фонду страхувальниками-роботодавцями здійснюється одночасно з одержанням коштів на оплату праці в установах банків. Не сплачені в цей строк кошти вважаються недоїмкою.

Страхувальник - роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів (п.5.1 Інструкції). Указані платежі можуть стягуватись із страхувальника також у судовому порядку.

Не сплачені в строк страхові платежі стягуються в дохід Фонду зі страхувальника, згідно з Порядком надіслання органам державної податкової служби подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків та інформації про скасування або зміну суми нарахованого податкового зобов'язання за рішенням суду від інших контролюючих органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2001 р. №1387, та Угоди про інформаційне співробітництво між Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Державною податковою адміністрацією України від 25.04.2003 р.

В ході судового засідання встановлено, що згідно поданого відповідачем звіту про нараховані внески, перерахування та витрати, повязані з загальнообовязковим державним соціальним страхуванням у звязку з тимчасовою втратою працездатності за 1 півріччя 2010 року та інших матеріалів справи, сума заборгованості відповідача на момент судового розгляду справи становить 5019,10 грн., що також підтверджується розрахунком суми позову (а.с. 8) та довідки про заборгованість від 05.08.2010 р. (а.с. 9).

На момент судового розгляду відповідачем вказана заборгованість не погашена, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з установи "Футбольно-спортивного клубу "Прикарпаття" на користь виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заборгованоість по сплаті страхових внесків в сумі 5019 (п"ять тисяч дев"ятнадцять) грн. 10 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_2

Постанова складена в повному обсязі 29.09.2010 року.