Справа № 2-а-600/10
Суддя: Міхієнкова Т. Л.
Дата ухвалення: 2010-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-а-600/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2010 року. Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді - Міхієнкової T.Л.

при секретарі - Сюр О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справ за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України м.Броварах Київської області про визнання протиправними дій відносно вимог у перерахчнкл основної та додаткової пенсії по інвалідності

встановив:

У лютому 2010 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який обгрунтувала наступним чином. Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та є інвалідом І групи, хвороба пов"язана з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Згідно із ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір її пенсії, як інваліда І групи, захворювання якої пов'язане з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, має виплачуватись в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком. Стаття 52 цього Закону гґередбачає та гарантує щомісячну компенсацію за втрату годувальника в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Розмір призначеної та виплачуваної їй державної та додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, а також компенсація за втрату годувальника, не відповідають зазначеним вище розмірам, встановленим цим Законом.

Позивач 22 січня 2010 року зверталася до Управління ПФУ з заявою з проханням провести перерахунок розміру її пенсій та компенсації за втрату годувальника, відповідно до розмірів, визначених у ст.ст. 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте у задоволенні її прохання відмовлено.

Просить зобов'язати відповідача протягом 5-ти днів з дня набрання судовим рішенням чинності нарахувати їй до виплати та виплатити в повному обсязі недоплачену їй. як інваліду І групи, хвороба якої пов"язана з наслідками Чорнобильської катастрофи: щомісячну державну пенсію, передбачену ч. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 2008 року по теперішній час; щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров''ю, передбачену ст. 50 вищевказаного Закону з 22 травня 2008 року по теперішній час; щомісячну компенсацію за втрату годувальника, передбачену ст. 52 даного Закону з 22 травня 2008 року по теперішній час; в подальшому нараховувати та сплачувати державну пенсію.

Позивач у судове засідання не з'явилася, в поданій письмовій заяві просить розглядати справу у її відсутність.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в м.Броварах в судове засідання не з'явився. В наданих суду письмових запереченнях просять розглянути справу у відсутності їхнього представника, позов не визнають та зазначають, що позивач перебуває на обліку в Управлінні ПФУ та одержує пенсію по І групі інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС (категорії 1), яка призначена згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На виконання вказаного Закону 16 липня 2008 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», згідно з якою розмір пенсії інвалідів І групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 220 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а додаткова пенсія, за шкоду заподіяну здоров'ю, інвалідам І групи виплачується в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З 01 січня 2009 року позивач отримує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію, призначену відповідно до вимог Закону України № 796 та постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року № 654.

Доводи позивача про те, що Кабінетом Міністрів України звужено її існуючі конституційні права та свободи не відповідають дійсності, оскільки Конституцією України розмір додаткової пенсії не визначається, забезпечення проведення політики у сфері соціального захисту п.З ст. 116 Конституції покладено на Кабінет Міністрів України.

Згідно із ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими для виконання. На підставі ст.16 Конституції органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах відповідно до законів України.

У ст.62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зазначено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх підпорядкованості та форм власності.

Відповідно до ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Згідно із ч.І ст.23 Бюджетного кодексу України, який визначає засади бюджетної системи України, основи бюджетних відносин, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються виключно Законом про Державний бюджет України.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261, відповідно до п.15 Положення свої повноваження здійснює безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління, забезпечує ефективне використання коштів, що перебувають у його управлінні. У п.9 даного Положення встановлено вичерпний і перелік напрямків використання коштів Пенсійного фонду України, які використовуються за й призначенням та вилученню не підлягають.

Враховуючи, що Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування виплат

провадиться з державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України, тому порушень з боку Управління ПФУ взагалі не вбачається.

Особливу увагу треба звернути на ст.72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що кошти пенсійного фонду не включаються до складу державного бюджету України, використання коштів пенсійного фонду на цілі, зокрема перерахунок пенсій, забороняється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.І ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом І групи довічно внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії А № 026497 від 25 серпня 1993 року, вкладкою № 150908 до посвідчення, витягом із акту огляду МСЕК серії КИО-1 № 217459.

Як вбачається з копії посвідчення № 020293 позивач є дружиною чоловіка, смерть якого пов"язана з Чорнобильською катастрофою.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні ПФУ та одержує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 цього ж Закону.

Листом від 01 лютого 2010 року № 36/Х-01 позивачу управління Пенсійного фонду України в м.Броварах відмовило у здійсненні перерахунку основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та компенсації за втрату годувальника. З листа вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у місті Броварах та одержує пенсію по І групі інвалідності, професійного захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС, призначену згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У листі зазначається, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 встановлено, що розмір додаткової пенсії для інвалідів І групи за шкоду, заподіяну здоров"ю виплачується у розмірі 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Під час призначення мінімальних пенсій громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Пенсійний фонд України керується з 22.05.2008 р. постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530, а з 1 липня 2008 р. постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" від 16.07.2008 р. № 654.

Розмір пенсії позивача з 01.11.2009 р. складає 1900.05 грн., де 1200 грн. - основний розмір пенсії відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 171 грн. 90 коп. - додаткова пенсія інваліду І групи внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», 29 грн. 87 коп. - підвищення відповідно п.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», 286 грн. 50 коп. - підвищення інваліду війни І групи, 70 грн. 00 коп. - допомога на прожиття. 85 грн. 95 коп. - державна соціальна допомога на догляд, 57 грн. 30 коп. - щомісячна компенсація за втрату годувальника,,.,™ внаслідок ЧК; 28 грн. 40 коп. - підвищення непрацюючій особі.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 1 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ч.4 ст. 54 вказаного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок із ЧАЕС, не можуть бути нижчими по 1 групі інвалідності, ніж 10 мінімальних пенсій за віком.

Пунктом 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тексти і ст:ст. 50, 54 Закону викладено в новій редакції та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи - 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розміри пенсій у всіх випадках для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по І групі інвалідності - 220 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового - мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової 4 пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

З 01 січня 2009 року Управління ПФУ виплачувало позивачу державну пенсію в розмірі 220 %, а додаткову пенсію - в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, суд дійшов висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, а не розміри визначені, постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», яка істотно звужує обся встановлених законом прав.

Зі ст.ст. 50 та 54 вищезазначеного закону випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Частиною 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір. додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1. 2. 3. 4. , Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку ; пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

У зв'язку з наведеним, суд вважає необхідними зобов'язати відповідача здійснити. перерахунок пенсії позивача у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, а також доплату з січня 2009 року невиплаченої суми пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які п-остраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сім"ї, який був на його утриманні, в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати компенсації згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

На підставі ст.ст. 49, 50, 52, 54, 67, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 19 Конституції України, керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 99, 100, 159-163 КАС України, суд-

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області щодо нарахування пенсії та щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області провести з 1 січня 2009 року перерахунок основної та додаткової пенсій ОСОБА_1 Олені ГГ Петрівні відповідно до ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист ІЖ громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із розрахунку 100 % - мінімальної пенсії за віком та десяти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та доплатити їй недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області провести з 1 січня 2009 року перерахунок щомісячної компенсації в разі втрати годувальника ОСОБА_1 відповідно до ст. 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, незалежно від пенсії та доплатити їй недоплачену суму щомісячної компенсації з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне інш; оскарження, яка може бути подана на протязі 10 днів, а в разі неподання такої заяви. постанова набирає^конної сили з дня закінчення терміну подання заяви про апеляцій оскарження.

Суддя: