Справа № 295/2490/15-а
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Корицька В.О.
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"23" червня 2015 р. Справа № 295/2490/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Котік Т.С.

Одемчука Є.В.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю позивачки та представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "05" травня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 ОСОБА_3 звернулась до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про визнання дій неправомірними щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років на підставі пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 05.05.2015 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Житомирі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Не погодившись з рішеннями суду першої інстанції, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 05.05.2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що у грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно витягу з протоколу Управління пенсійного фонду України м. Житомира Житомирської області від 28.01.2015 року № 6/1 комісією по розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення ОСОБА_3 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" через відсутність стажу роботи за вислугу років не менше 25 років.

Згідно листа відповідача від 05.02.2015 року № 2247/03 не має підстав зарахувати до вислуги років період роботи з 25.08.1987 року по 15.12.1992 року, оскільки в цей період позивач працювала в профкомі Житомирської взуттєвої фабрики інструктором по роботі серед дітей і підлітків та по сумісництву на 0,25 ставки музичним керівником дитячого садочку.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків щодо правомірності спірного рішення відповідача, а тому відмовив у задоволені позову.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Як встановлено судом, згідно записів 1-2 трудової книжки ОСОБА_3, з 25.08.1987 року по 15.12.1992 рік позивач працювала в профкомі Житомирської взуттєвої фабрики інструктором по роботі серед дітей і підлітків. З 16.12.1992 року позивач прийнята у ВТК ученицею контролером по переводу з профкому (запис 3) . Записом 7 трудової книжки записи 1-2 визнані недійсними та в записах 7-8 зазначено, що позивач працювала музичним керівником в дитячому садочку №7 Житомирської взуттєвої фабрики та звільнена по переводу.

При цьому , як в записи 1-2, так і в запис 7 зроблені на підставі протоколу профкому від 04.09.1987 року № 24.

Згідно архівної довідки від 27.01.2015 року Федерації профспілок Житомирської області ОСОБА_3 молодий спеціаліст, зарахована на роботу інструктором по роботі серед дітей фабрики та дитсадка № 7 і підлітків з 25 серпня 1987 р. і посвідченням Житомирського обласного управління культури № 76 від 06.06.1987 р. ( протокол № 24 розширеного засідання профкому та адміністрації Житомирської взуттєвої фабрики від ( 04.09.1987). Звільнена ОСОБА_3, інструктор по роботі серед дітей і підлітків, з роботи по переводу з 15.12.1992 р. (протокол № 55 розширеного засідання профкому та адміністрації Житомирського виробничого торгового взуттєвого об'єднання "Крок" від 15.12.1992 р.).

У архівному витязі від 27.01.2015 року Федерації профспілок Житомирської області зазначено, що на розширеному засідання профкому ЖВАТ "Крок" 24.11.2006 року розглядалося питання про роботу і запис в трудовій книзі колишньої працівниці профкому Житомирської взуттєвої фабрики ОСОБА_3. Інформація голови профкому ВАТ "Крок" Остапчука В.П. Згідно протоколу розширеного засідання профкому ЖВАТ "Крок" №21 від 24.11.2006 року постановили підтвердити, що ОСОБА_3 була зачислена на роботу в профком Житомирської взуттєвої фабрики інструктором по роботі серед дітей і підлітків працівників підприємства з 25.08.1987 р. згідно направлення облрадпрофу № 241 від 25.08.1987 р. і посвідчення Житомирського обласного управління культури № 76 від 06.06.1987 р. В зв'язку з тим, що основна кількість дітей підприємства знаходилась в той час в підшефному дитячому садочку №7, профспілковий комітет направив ОСОБА_3 на 0,25 ставки музичним керівником дитсадка №7, що підтверджується довідкою керівників дитсадка №7, що вона фактично виконувала цю роботу до 15.12.1992 року.

Згідно доводів позивача, вона займала посаду музичного керівника дитячого садочка №7 на 0,25 ставки, а тому має право на призначення пенсії за вислугу років

Проте, як встановлено судом, основним місцем роботи позивача був профком Житомирської взуттєвої фабрики, де вона працювала інструктором по роботі серед дітей і підлітків працівників.

Отже, робота на посаді 0,25 ставки музичного керівника могла бути тільки за сумісництвом.

Згідно п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", особам, які працювали за сумісництвом на роботах, передбачених Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 , періоди роботи не за основним місцем роботи до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, не зараховується.

Відтак, доводи апеляційної скарги, що період роботи позивача з 25.08.1987 року по 15.12.1992 року на посаді музичного керівника в дитячому садочку №7 Житомирської взуттєвої фабрики підлягає зарахуванню до спеціального стажу за вислугу років не залежно від умов праці (це основна робота чи за сумісництвом) не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права чи порушено норми процесуального права.

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від "05" травня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: Т.С. Котік

Є.В.Одемчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "25" червня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,