Справа № 825/2062/15-а
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 року Чернігів Справа № 825/2062/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопот С.Л.

при секретарі - Єгуновій О.М.

за участю представника позивача Коваленка О.Ю., Фесика І.А.,

представника відповідача Кумановського О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства ''Корн-Трейд'' до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення , -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Корн-Трейд» звернулось до суду з адміністративним позовом до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області та просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26.05.2015 Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області.

Свої вимоги обґрунтовує обставинами викладеними в позовній заяві.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які приєднанні до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З 22.04.2015 року по 28.04.2015 року відповідачем, Прилуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією головного управління ДФС у Чернігівській області, була проведена позапланова виїзна перевірка позивача - приватного підприємства «Корн-Трейд» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з приватним підприємством «Ан Транс» за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт №211/22-35884555 від 07.05.2015 року.

За наслідками складеного акту від 07.05.2015 року Відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № від 26.05.2015 року про збільшення суми податку на прибуток 215 401,25 грн., у т.ч. податку - 172 321 грн., санкцій - 43 080,25 грн.

Причиною проведення перевірки було надходження до відповідача постанови старшого слідчого 0 ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФР в Одеській області про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Корн-Трейд» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства по взаємовідносинах з ПП «Ан Транс».

Підставою для проведення позапланової виїзної перевірки ПП «Корн-Трейд» був Наказ №266 від 22.04.2015 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, в якому зазначено, що перевірка здійснюється на підставі п.78.1.11, п.78.1, ст. 78 Податкового кодексу України.

Порядок проведення таких перевірок не передбачає обов'язку перевіряючої особи завчасно інформувати особу, що перевіряється, про час проведення перевірки чи вимагати від неї надання письмових пояснень або документів.

Тому, не направлення відповідачем письмових запитів про надання позивачем пояснень, документів та не надання письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки, не є порушенням норм чинного законодавства.

Судом встановлено, що підставою для донарахування грошового зобов'язання ПП «Корн Трейд» було не надання на перевірку наступних документів:

- сертифікати якості;

- акти приймання продукції по кількості;

- товарно-транспортні накладні на перевезення.

Крім того, в акті документальної перевірки відповідачем використана податкова інформація, яка надійшла у зв'язку з перевіркою інших платників податків.

Основним видом діяльності ПП «Корн-Трейд» є торгівля сільськогосподарської продукцією.

20.05.2013 року між ПП «Корн-Трейд» та ПП «Ан Транс» був укладений письмовий договір поставки №05/20-01 (далі по тексту Договір). У відповідності до умов цього договору ПП «Ан Транс» зобов'язувалось продати кукурудзу 3 класу по якості, кількості і на умовах погоджених з покупцем, а ПП «Корн-Трейд» зобов'язувалось купити та сплатити кошти згідно до умов договору.

Згідно до п.4.2 договору витрати по перевезенню товару були покладені на ПП «Корн-Трейд».

На виконання укладеної письмової угоди ПП «Ан Транс» виставило рахунок-фактуру: №СФ-200501 від 20 травня 2013 року.

В рахунок оплати згідно договору ПП «Корн Трейд» здійснило оплату товару, що підтверджується звітом по рахунку 9671 ПП «Корн Трейд» з 01.05.2013 року по 30.06.2013 року та платіжними дорученнями:

- платіжне доручення № 260 від 20.05.2013 року;

- платіжне доручення № 277 від 29.05.2013 року;

- платіжне доручення № 282 від 03.06.2013 року;

- платіжне доручення № 283 від 04.06.2013 року;

- платіжне доручення № 287 від 05.06.2013 року;

- платіжне доручення № 290 від 07.06.2013 року;

- платіжне доручення № 293 від 10.06.2013 року;

- платіжне доручення № 299 від 14.06.2013 року;

- платіжне доручення № 312 від 25.06.2013 року;

- платіжне доручення № 315 від 26.06.2013 року.

Виконуючи зобов'язання по договору ПП «Ан Транс» здійснило відвантаження товару, що підтверджується видатковою накладною №РН-200501 від 20 травня 2013 року та податковою накладною № 69 від 20.05.2013 року.

На час здійснення господарських операцій між позивачем та ПП «Ан Транс» останній був належним чином зареєстрований, як платник податку і йому відповідно до законодавства було надано право на видачу податкових накладних.

Як зазначено вище, перевезення товару здійснювалось за рахунок позивача і таке перевезення здійснювалось автоперевізниками ТОВ «Автокар-777» та ТОВ «Гувер».

Дані факти підтверджуються договором на перевезення №АК-447 від 03.03.2013 року укладеним між ПП «Корн Трейд» та ТОВ «Автокар-777» і договором про надання послуг з перевезення вантажів №227 від 11.01.2013 року укладеним між ТОВ «Гувер» та ПП «Корн-Трейд».

Факт реального перевезення кукурудзи перевізниками підтверджується товарно-транспортними накладними:

- БЗС № 8858593 від 20 травня 2013 року;

- БСЗ № 8858571 від 24 травня 2013 року;

- БСЗ № 8833256 від 24 травня 2013 року;

- БСЗ № 8833255 від 24 травня 2013 року;

- БСЗ № 8858726 від 25 травня 2013 року;

- БСЗ № 8833261 від 25 травня 2013 року;

- БСЗ № 8858611 від 25 травня 2013 року;

- БСЗ № 8858745 від 26 травня 2013 року;

- БСЗ № 8858633 від 27 травня 2013 року;

- БСЗ № 8858636 від 27 травня 2013 року;

- БСЗ № 8858688 від 28 травня 2013 року;

- БСЗ № 8833293 від 29 травня 2013 року;

- БСЗ № 8833294 від 29 травня 2013 року;

- БСЗ № 8833292 від 29 травня 2013 року.

Під час документальної перевірки відповідач не врахував наявність вищевказаних товарно-транспортних накладних, хоча позивач наполягав на їх дослідженні, подавши заперечення і надавши товарно-транспортні накладні.

Оскільки ПП «Корн Трейд» не має у власності складів де б могла зберігатись сільськогосподарська продукція, то перевезення вантажу від ПП «Ан-Транс» відразу здійснювалось покупцю ТОВ «Комплекс Агромакс» Філія «Київкомбікорм».

На всіх товарно-транспортних накладних є відмітка вагової ТОВ «Комплекс Агромакс» про прийняття кукурудзи по кількості.

Реальність вчинення господарської операції по закупівлі кукурудзи в ПП «Ан Транс» підтверджується наступними доказами:

1. первинні бухгалтерські документи, що підтверджують перевезення кукурудзи ТОВ «Автокар -777», закупленої в ПП «Ан Транс»:

- Договір перевезення вантажу №АК-447 від 03.03.2013 року.

- Податкова накладна №111 від 22.05.2013 року.

- Рахунок на оплату №900 від 22.05.2013 року.

- Акт наданих послуг №900 від 22.05.2013 року.

- Додаток №1 до акту виконаних робіт №900 від 22.05.2013 року.

- Податкова накладна №178 від 29.05.2013 року.

- Рахунок на оплату №973 від 29.05.2013 року.

- Акт наданих послуг №973 від 29.05.2013 року.

- Додаток №1 до акту виконаних робіт №973 від 29.05.2013 року.

- Податкова накладна №5 від 03.06.2013 року.

- Рахунок на оплату №992 від 03.06.2013 року.

- Акт наданих послуг №992 від 03.06.2013 року.

- Додаток №1 до акту виконаних робіт №992 від 03.06.2013 року.

- Податкова накладна №149 від 25.05.2013 року.

- Рахунок на оплату №950 від 25.05.2013 року.

- Акт наданих послуг №950 від 25.05.2013 року.

- Додаток №1 до акту виконаних робіт №950 від 25.05.2013 року.

- Звіт з 28.05.2013 року по 10.06.2013 року.

2. первинні бухгалтерські документи, що підтверджують перевезення кукурудзи ТОВ «Гувер», закупленої в ПП «Ан Транс»:

- Договір №227 про надання послуг з перевезення вантажів від 11.01.2013 року.

- Податкова накладна №53 від 22.05.2013 року.

- Рахунок-фактура №СФ-0000336 від 22.05.2013 року.

- Акт здачі-прийняття робіт №ОУ-0000334.

- Податкова накладна №56 від 27.05.2013 року.

- Рахунок-фактура №СФ-0000338 від 27.05.2013 року.

- Акт здачі-прийняття робіт №ОУ-0000336.

- Звіт з 28.05.2013 року по 28.05.2013 року.

3. первинні бухгалтерські документи, що підтверджують продаж купленої в ПП «Ан Транс» кукурудзи ТОВ «Комплекс Аргомарс» Філія «Київкомбікорм»:

- Податкова накладна №18 від 20.05.2013 року.

- Рахунок №44 від 20.05.2013 року.

- Накладна №110 від 20.05.2013 року.

- Довіреність №БК-733 від 20.05.2013 року.

- Податкова накладна №21 від 21.05.2013 року.

- Рахунок №46 від 21.05.2013 року.

- Накладна №113 від 21.05.2013 року.

- Довіреність №БК-744 від 21.05.2013 року.

- Звіт з 21.06.2013 року по 25.06.2013 року.

- Податкова накладна №41 від 28.05.2013 року.

- Рахунок №56 від 28.05.2013 року.

- Накладна №127 від 28.05.2013 року.

- Податкова накладна №44 від 29.05.2013 року.

- Накладна №130 від 29.05.2013 року.

- Податкова накладна №43 від 29.05.2013 року.

- Рахунок №96 від 29.05.2013 року.

- Рахунок №57 від 29.05.2013 року.

- Накладна №129 від 29.05.2013 року.

- Довіреність №БК-811 від 29.05.2013 року.

- Платіжне доручення № від 21.08.2013 року.

- Звіт з 02.07.2013 року по 02.07.2013 року.

Відповідно до п.п.14.1.27 п 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до 177.4. Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III Податкового кодексу.

Розділом ІІІ Податкового кодексу України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на прибуток.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ Податкового кодексу.

Згідно ст. п.п. 139.1.1 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно Наказу Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

При цьому господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документу; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Товарно-транспортна накладна (ТТН) - це основний документ на вантаж, що повинен оформлятися при здійсненні вантажних автоперевезень. Одночасно з цим ТТН виступає первинним документом бухгалтерського обліку.

Згідно Закону України «Про автомобільний транспорт» та Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила), затверджені наказом Мінтрансу України від 14.10.97 № 363, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.02.98 за № 128/2568, визначають ТТН обов'язковим документом, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільним транспортом.

Згідно п.1 Правил товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їхнього переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Вищевказані документи в повному обсязі підтверджують відомості про господарську операцію і факт її здійснення, складені у відповідності до Наказу Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» з чим погодився і відповідач.

Вимога відповідача надати додатково на перевірку сертифікати якості, акти приймання продукції по кількості є незаконною оскільки саме видаткові накладні підтверджують факт передачі товарно-матеріальних цінностей і при їх наявності немає необхідності для складання додатково актів приймання продукції по кількості.

Сертифікати та посвідчення якості продукції не визначають правильності нарахування та повноти і своєчасності сплати податків. Крім того, під час перевірки Відповідач не вимагав додатково надати документи, що не пов'язані зі сплатою податків, а саме сертифікати якості на продукцію.

Висновки відповідача про нереальність господарських операцій, зазначених в акті №211/22-35884555 від 07.05.2015, обґрунтовується вироком Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2014 року.

Згідно до ч.4 ст.72 КАС України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові висновки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинено воно цією особою.

Вироком Приморського районного суду м. Одеси встановлено, що ОСОБА_4 винен у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.205 КК України фіктивне підприємництво.

В мотивувальній частині вироку суду зазначено, що ОСОБА_4 передав невстановленим слідством особам засновницькі та реєстраційні документи і печатку.

На сьогоднішній день правоохоронними органами так і не встановлені особи, які здійснювали підприємницьку діяльність від імені ПП «Ан Транс». Відсутні вироки, якими притягнути до кримінальної відповідальності особи, які здійснювали діяльність з метою ухилитись від сплати податків. Хоча фактично така діяльність проводилась і подавалась звітність до податкової інспекції.

Наявність вироку суду у кримінальній справі не виключає можливості здійснення позивачем з контрагентом ПП «Ан Транс» реальних господарських операцій, що, в свою чергу, потребує оцінки мотивів та висновків, викладених у вироку в сукупності з іншими доказами.

Усі наведені вище документи в їх сукупності, складені під час здійснення господарських операцій, за змістом відповідають вимогам закону, відображають реальність господарської операції і належать до первинних документів бухгалтерського обліку. Тому, питання реального вчинення господарських операцій має з'ясовуватися на підставі оцінки усіх таких доказів в їх сукупності.

Безтоварність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентами порушеннями вимог законодавства щодо створення підприємства та ведення фінансово-господарської діяльності. Якщо вказані контрагенти допустили такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них.

Судовим рішенням у кримінальній справі не надавалася правова оцінка господарській діяльності позивача за договорами з ПП «Ан Транс», так само вказаним рішенням не спростовано факту поставки товару позивачу.

На час здійснення господарських відносин між позивачем та ПП «Ан Транс» останнє було платниками податку на додану вартість та належним чином зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Тобто контрагент мав достатній об'єм цивільної правоздатності, мав спеціальну податкову та господарську правосуб'єктність для здійснення підприємницької діяльності та укладення правочинів.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» у разі, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, були внесені до нього, то вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коди вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника податку права на віднесення до валових витрат, від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання.

Відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких податкових накладних, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей.

У відповідача відсутні докази на підтвердження обставин, що укладаючи спірні договори, учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства.

Поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його контрагентом правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов'язань.

Згідно пунктів 36.1, 36.5 статті 36, пункту 38.1 статті 38, пункту 44.1 статті 44, пункту 47.1 статті 47, пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов'язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку.

Платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

Тому позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України, і не може нести відповідальність за порушення продавцем податкової дисципліни, правил здійснення господарської діяльності чи вчинення інших протиправних дій.

У разі якщо контрагентом були допущені порушення норм податкового чи норм іншого законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

За умови реального здійснення платником податку господарських операцій з поставки товару, які призвели до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю, за відсутністю з боку такого платника порушення вказаних вище вимог законів при формуванні валових витрат та податкового кредиту, останній не може бути позбавлений такого права.

Відсутність у підприємства-контрагента певних основних засобів, складських та інших умов, на що також посилається відповідач в акті перевірки, само собою не може свідчити про фіктивність господарської операції. За наявності достатніх доказів, що містять відомості про господарську операцію, розкривають її зміст, відсутність у юридичної особи основних засобів не спростовує фактичного здійснення операції.

Крім того, рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Під час здійснення господарської операції позивач не міг знати, що особи, які представляли інтереси ПП «Ан Транс» діяли незаконно. Навпаки, оформлення документів у відповідності до вимог чинного законодавства по господарській операції з покупки кукурудзи свідчило, що посадові особи ПП «Ан Транс» діяли як «добросовісний платник».

Податкове законодавство не містить в собі таких підстав для збільшення платнику податків грошового зобов'язання з податків, як припущення контролюючого органу щодо ознак фіктивності правочинів.

З огляду на викладене вище вбачається, що висновки в акті не відповідають дійсним обставинам у зв'язку з чим повідомлення-рішення Прилуцької ОДПІ № від 26.05.2015 року винесено незаконно, а відповідно є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, адміністративний позов Приватного підприємства ''Корн-Трейд'' необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 26.05.2015 Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємства «Корн- Трейд» судовий збір в розмірі 430 грн. 81 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя С.Л. Клопот