Справа № 404/10718/14-ц(2а/404/116/15)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2015 рокусправа № 404/10718/14-ц(2а/404/116/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2015 року по справі № 404/10718/14-ц за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області (далі - Позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про скасування постанови про скасування процесуального документа від 15.12.2014 року, якою скасовано "Постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.03.2012 року".

В обґрунтування вимог Позивач зазначив, що постанова про скасування процесуального документу від 15.12.2014 року прийнята з порушенням приписів чинного законодавства, оскільки всі виплати здійснюються в межах затвердженого кошторису, на рівні держави, в межах Бюджетних призначень на відповідний рік.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2015 року адміністративний позов було задоволено та скасовано постанову про скасування процесуального документу від 15.12.2014 року, якою скасовано "Постанову про закінчення виконавчого провадження" від 19.03.2012 року.

Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області не погодившись з рішенням адміністративного суду першої інстанції звернулось з апеляційною скаргою та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2015 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області надійшов виконавчий лист від 22.02.2012 року по справі № 2а-2641/11, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про зобов'язання УПФУ в м. Кіровограді здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, інваліду 3 групи, основної державної пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, згідно до ст.ст. 50, ч. 4, 54 та ст. 67 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ч. 1 загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 09.05.2010 року, з урахуванням виплачених сум.

На підставі зазначеного виконавчого листа, 05.03.2012 року, Відповідачем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику семиденний строк на добровільне виконання рішення.

Листом управління Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області повідомлено начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС, щодо виконання виконавчого листа від 22.02.2012 року по справі № 2а-2641/11, зокрема, що УПФ України в м. Кіровограді в разі відновлення фінансування за призначенням по виплаті особам за категорією "ЧАЕС" за рішеннями судів, управління буде в найкоротші строки виплачено кошти. Управління починаючи з 23.09.2011 року не фінансується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області для виплати по додатковим відомостям сформованим на виконання рішень суду, зокрема управлінням вчинено дії по нарахування, але до 30.09.2011 року і в подальшому на дані виплати управління, як державна установа, яка утримується за рахунок коштів ПФУ не отримувала. В зв'язку з цим, всі підстави вважати причини незалежні від управління та наявності поважних причин в діях управління по виконанню рішення суду.

На підставі зазначеної інформації, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Красною А.О. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження від 19.03.2012 року з примусового виконання виконавчого листа № 2а-2641/11, оскільки рішення суду в частині, що стосується перерахунку (виплати) стягувачу соціальних виплат на підставі ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", без участі боржника виконати неможливо, боржник є бюджетною установою і не має власного майна, на яке можливо звернути стягнення.

Проте, начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Проценко А.Л. була винесена постанова про скасування процесуального документа від 15.12.2014 року, якою була скасована постанова про закінчення виконавчого провадження

Не погодившись з обґрунтованістю винесення зазначеної постанови, Позивач звернувся до суду з метою захисту порушених прав та інтересів.

Правомірність винесення постанови про скасування процесуального документу від 15.12.2014 року є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у пенсійного органу були поважні причини невиконання рішення суду, що свідчить про безпідставність винесення оскарженої постанови.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст..1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями п.1 ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно із приписами ст. 7 Закону України "Про державну виконавчу службу", працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України

Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи якухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Положення ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" встановлюють вичерпний перелік підстав, з настанням яких, виконавче провадження підлягає закінченню шляхом оформлення відповідної постанови з подальшим надісланням її сторонам.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу та полягає в примусовому виконані судового рішення, яке здійснюється органами державної виконавчої служби. Так, посадова особа державної виконавчої служби відкриває виконавче провадження на підставі виконавчих документів, до яких зокрема відносяться рішення суду та закінчує його на підставі приписів ст.49 Закону України "Про виконавче провадження".

З матеріалів справи вбачається, що підставою для винесення оскаржуваної постанови про скасування процесуального документу "Постанови про закриття виконавчого провадження від 19.03.2012 року" були висновки начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Проценко А.Л., щодо невжиття державним виконавцем всіх заходів примусового виконання передбачених ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", а саме не застосовано до боржника штрафних санкцій та не направлення подання до правоохоронних органів про притягнення посадових осіб боржника до відповідальності згідно із законом.

Однак, Позивач наголошує, що накладення на нього штрафних санкцій є необґрунтованим та не ґрунтується на приписах чинного законодавства, оскільки рішення суду в частині виплати пенсії не може бути належним чином виконано з огляду на відсутність відповідних коштів.

Зазначений факт, на думку пенсійного органу, свідчить про відсутність у Відповідача повноважень по винесенню постанови про скасування процесуального документа від 15.12.2014 року.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із зазначеною позицією пенсійного органу з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про закінчення виконавчого провадження від 19.03.2012 року була винесена державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Красною А.О. на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, приписи п.11 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" визначають, що виконавче провадження підлягає закінченню зокрема у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Отже, постанова про закінчення виконавчого провадження була винесена державним виконавцем на підставі диспозиції норми, яка передбачає такі необхідні умови для її прийняття як накладення на боржника штрафу та внесення до правоохоронних органів подання для притягнення боржника до відповідальності.

Однак, як свідчать матеріали справи, державним виконавцем при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 19.03.2012 року не були здійснені заходи щодо накладення на боржника штрафних санкцій та не було внесено подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності, що свідчить про безпідставність винесення ним постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі ч.11 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження".

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що державний виконавець при винесенні зазначеної постанови не діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Приписами ст.83 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз даної правової норми дозволяє дійти висновку, що до повноважень керівника органу державної виконавчої служби відносяться повноваження по скасуванню постанов державного виконавця, за умови, якщо вони суперечать вимогам закону.

Як свідчать матеріали справи, постанова державного виконавця Красної А.О. була скасована начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Проценко А.Л. внаслідок її невідповідності вимогам закону, що в свою чергу підтверджується встановленими обставинами справи та висновками суду.

Отже, Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про скасування процесуального документа "Постанови про закінчення виконавчого провадження" діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченні чинним законодавством.

При цьому, суд апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку не йдеться мова про необхідність безумовного застосування до Позивача такого заходу виконання рішення суду як накладення штрафу, а зазначається про необґрунтованість прийняття державним виконавцем постанови про закриття виконавчого провадження саме на підставі ч.11 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2015 року була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування.

На підставі наведеного, керуючись, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2015 року по справі № 404/10718/14-ц - скасувати та прийняти нову.

В задоволенні адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області - відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко