Справа № 732/716/15-а
Суддя: Карпинська Н. М.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 732/716/15-а
провадження № 2-а/732/23/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2015 р. м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Карпинської Н.М., секретарі Шевеленко К.В., за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до в.о. начальника Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_4, Чернігівської митниці ДФС про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просив поновити пропущений строк на звернення до суду з позовом, скасувати постанову в о. Начальника Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_4 у справі про порушення митних правил № 0052/10205/15 від 17.02.2015 року в частині притягнення позивача до відповідальності за ч.2 ст. 469 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 8500 гривень.

При цьому, позивач вказує на те, що його притягнуто до відповідальності за те, що в зоні митного контролю виявлено, що він керував транспортним засобом, який був ввезений на митну територію України 17.06.2012 року на митному посту „ЧОП Чопської митниці громадянином ОСОБА_5 та який було оформлено у митному режимі „тимчасове ввезення строком до 1 року з метою особистого користування. Зазначає, що фактично позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного Кодексу України за користування на території України товаром автомобілем „HYUNDAI HR X2L TERRACAN 2004 року випуску, реєстраційний номер СМ050ZВ, кузов КМНNМ81ХР4U124214, митне оформлення якого не завершено без дозволу митного органу. Одночасно посилається на Рішення Констуційного Суду України у справі за конституційним зверненням ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 469 Митного Кодексу України від 31.03.2015 року, згідно з яким користування та розпорядження транспортними засобами особистого користування, які поміщені в митний режим тимчасового ввезення на митну територію України, не є адміністративним правопорушенням, передбаченим у частині другій статті 469 Митного кодексу України. Пропущення строку звернення з позовом до суду позивач обгрунтовує тривалим службовим відрядженням, про що надає відповідні документи.

Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2015 року залучено до участі у розгляді справи в якості другого відповідача ОСОБА_7 митницю Міндоходів.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити повністю, при цьому посилались на обставини, викладені в позові.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти заявленого позову заперечував, просив відмовити в повному обсязі у відповідності до письмових заперечень, які долучено до матеріалів справи (а.с.84-86)

Вислухавши позивача та заперечення проти позову представника відповідачів, дослідивши матеріали даної справи, матеріали справи про порушення митних правил № 0052/10205/15, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.544 Митного кодексу України серед основних завдань, покладених на органи доходів і зборів, є забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи, забезпечення виконання зобов'язань, передбачених міжнародними договорами України з питань державної митної справи, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил на всій території України.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства.

Питання тимчасового ввезення транспортних засобів врегульовано Конвенцією про тимчасове ввезення та Додатками до неї, ратифікованої Законом України від 24.03.2004 № 1661-ІУ.

Відповідно до ст.1 Конвенції кожна із Договірних Сторін зобов'язується надавати згоду на тимчасове ввезення товарів (у тому числі транспортних засобів), зазначених у Додатках до цієї Конвенції.

Відповідно до п с ч.1 ст. 1 Глави І Додатку С Конвенції "приватне використання" транспортних засобів означає перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання.

Ст. 5 Глави III Додатку С передбачено, що транспортні засоби для приватного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які постійно проживають на такій території.

На національному рівні питання тимчасового ввезення врегульовано ст.380 МК України, відповідно до якої дозволяється тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів для особистого користування на строк до одного року.

При цьому, ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

03 лютого 2015 року головним державним інспектором оперативного УБК та МП Чернігівської митниці Міндоходів ОСОБА_8 складено протокол № 0052/10205/15 у присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_9 Азербайджан ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про виявлені ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.469 Митного кодексу України. Інспектором встановлено, що 03.02.2015 року о 14 тій годині 06 хвилин на м/п „Сеньківка Чернігівської митниці ДФС в зону митного контролю по смузі „зелений коридор заїхав автомобіль „HYUNDAI HR X2L TERRACAN 2004 року випуску, реєстраційний номер СМ050ZВ, кузов КМНNМ81ХР4U124214, який слідував з України в Російську Федерацію під керуванням громадянина ОСОБА_9 Азербайджан ОСОБА_1. Як підставу для керування вищевказаним автомобілем на митній території України громадянин ОСОБА_1 надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № А008083 VA 04,довіреність № 1382/2007. При перевірці електронної центральної бази даних ЄАІС ДМСУ було встановлено, що вказаний транспортний засіб17.06.2012 року був тимчасово ввезений на митну територію України по каналу спрощеного митного контролю „ґзелений коридор через п/п „ЧОП-Захонь, Чопської митниці громадянином ОСОБА_5. Відповідно до ч. 4 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватись на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх на митну територію України, для їх особистих потреб, не можуть використовуватись для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкоплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. У пункті пропуску „Сеньківка Чернігівської митниці ДФС в зоні митного контролю встановлено, що громадянин ОСОБА_1 неправомірно в порушення ч. 4 ст. 380 МК України, без проведення митного оформлення для цієї мети, отримав у користування та користувався без дозволу митного органу автомобілем марки „HYUNDAI HR X2L TERRACAN 2004 року випуску, реєстраційний номер СМ050ZВ, кузов КМНNМ81ХР4U124214, який був тимчасово ввезений на митну територію України (а.с. 77-78)

Згідно з п. 29 ст. 4 Митного кодексу України, сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, є митними формальностями.

Згідно п. 23 ст. 4 Митного кодексу України , виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, визначається як митне оформлення.

Поняття митного контролю та митного оформлення визначено ст. 4 МК України.

Митний контроль відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

В свою чергу митне оформлення відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 4 МК України - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товару та транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 4 МК України випуск товарів - надання органом доходів і зборів права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети.

Отже, з вищевказаних норм слідує, що транспортний засіб ОСОБА_5 було ввезено на територію України тимчасово з метою його особистого користування, тобто право ОСОБА_1 щодо розпорядження таким транспортним засобом обмежено.

Згідно ст. 255 МК України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 4 МК України вільний обіг - обіг товарів, який здійснюється без обмежень з боку органів доходів і зборів України.

В даному випадку транспортний засіб, який належить іншій особі був тимчасово (строком до 1 року) ввезений на митну територію України, тобто не був випущений у вільний обіг зі сплатою митних платежів.

Таким чином, митне оформлення автомобіля не було завершеним.

Згідно ч.2 ст.469 МК України зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Саме за таке порушення позивача і притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому його посилання у позові на Рішення Констуційного Суду України у справі за конституційним зверненням ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 469 Митного Кодексу України від 31.03.2015 року, не може бути обгрунтуванням незаконності дій відповідача, оскільки позивачем вчинено самостійне правопорушення, за яке контролюючий орган вжив належних заходів реагування.

Так, 17 лютого 2015 року постановою в.о. начальника Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_4 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст. 469 Митного кодексу України. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень. Вирішено долю предмету правопорушення - транспортного засобу. Уповноваженою посадовою особою Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_1 інкриміновано у встановленому порядку порушення митних правил, а саме: користування на території України товаром - автомобілем марки „HYUNDAI HR X2L TERRACAN 2004 року випуску, реєстраційний номер СМ050ZВ, кузов КМНNМ81ХР4U124214, митне оформлення якого не завершене, без дозволу митного органу.

З огляду на те, що позивач користувався транспортним засобом, який перебував під митним контролем, митне оформлення якого не було завершено та який був тимчасово ввезений на митну територію України іншою особою ОСОБА_5 для особистого користування, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства, уповноваженою особою (ст.522 МК України), у встановлені строки, з дотриманням вимог територіальної підвідомчості та відповідно до положень ст. 527 МК України, а тому позов в частині скасування постанови про порушення митних правил є безпідставний і задоволенню не підлягає.

Не підлягають задоволенню і вимоги позивача щодо заборони Чернігівській митниці Міндоходів вчиняти будь-які дії щодо продажу автомобіля. Як вбачається з постанови відповідача, уповноваженою особою вирішено питання про повернення позивачу такого транспортного засобу, його повернення відбувається у порядку встановленому законом і суд у справі, що розглядається, не вправі змінювати правове регулювання. Крім того, мається розписка про повернення позивачу ОСОБА_7 митницею ДФС документів на транспортний засіб (а.с.38).

Отже, враховуючи вимоги митного законодавства і обставини вчинення правопорушення, у митного органу було достатньо підстав для складання протоколу про порушення митних правил відносно позивача та винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 19 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ч.2 ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення особою адміністративного правопорушення.

При вирішенні питання про дотримання ОСОБА_1 строків, передбачених ст. 289 КУпАП, суд враховує, що як наголосив Європейський суд з прав людини у справі „Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії, сторони повинні мати можливість скористатися правом на вчинення позову з того моменту, коли вони ознайомилися із рішенням, що покладають на них обовязки або можуть порушувати їхні законні права чи інтереси. Як засіб спілкування між органами та сторонами, вручення рішення створює можливість для сторін знайомитись з рішенням та підставами для нього, таким чином надаючи їм змогу оскаржити його, якщо вони вважатимуть це за доцільне.

Враховуючи те, що оскаржувану постанову було винесено 17 лютого 2015 року, вона отримана уповноваженою особою позивача 23.02.2015 року (а.с.39), а з 18.02.2015 року по 18.05.2015 року позивач перебував у відрядженні, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні (а.с.13), тому виходячи з положень ст. 289 КУпАП, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст.100 КАС України, строк звернення до суду пропущений з поважних причин. Тому з урахуванням вимог розумності, справедливості і законності, у розглянутій справі доцільно було визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови по справі про порушення митних правил ОСОБА_1 з наслідками поновлення позивачеві строку звернення до суду.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного Кодексу України, а тому підстав для скасування законної та обґрунтованої постанови відповідача суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.11, 69, 70, 71, 99, 100, 158, 163, 171-2 КАС України, ст.ст. 33-34, 256, 278-280, 283-284, 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Митним Кодексом України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови по справі про порушення митних правил ОСОБА_1 з наслідками поновлення позивачеві строку звернення до суду.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до в.о. начальника Чернігівської митниці ДФС ОСОБА_4, Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовити повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Карпинська