Справа № 804/5367/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2015 р. Справа № 804/5367/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.
за участю секретаря судового засідання: Пелих А.А.
представника позивача: Груднистого А.В.
представника відповідача: Петренко Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Південтрансбудкомплект»
до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування означених позовних вимог зазначалося, що відповідач за результатами проведеної позапланової невиїзної документальної перевірки позивача дійшов помилкового висновку про порушення останнім строків здійснення імпортних операцій, передбачених ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», оскільки фактично прострочення поставки товару при виконанні зовнішньоекономічних контрактів від 03.10.2012р. №F01 та від 15.07.2014р. №PESCO1407112 не було, виходячи з того, що моментом здійснення імпорту відповідно до абз.38 ст.1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зокрема, є момент перетину товаром митного кордону України, тобто фактичне перетинання митного кордону, що посвідчується штампом «Під митним контролем», а не дата оформлення митної декларації, яка, в свою чергу, вже підтверджує дату випуску товару у заявлений митний режим.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав адміністративний позов та, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив повністю його задовольнити.
Відповідач пред'явлений позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив повністю відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що в ході перевірки позивача було встановлено порушення останнім строків здійснення імпортних операцій, передбачених ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», при виконанні зовнішньоекономічних контрактів від 03.10.2012р. №F01 та від 15.07.2014р. №PESCO1407112, оскільки товар, що поставлявся за цими імпортними операціями, що здійснювалися на умовах відстрочення поставки, був поставлений у строк понад 90 календарних днів з моменту здійснення позивачем авансового платежу на користь постачальника продукції, що імпортувалася, без висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики. Пропуск означеного строку посвідчується датами оформлення митних декларацій на вказаний товар, оскільки момент перетину товаром митного кордону України також конкретизує та доповнює поняття «пропуск товарів через митний кордон України», яке означає надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення, а випуск товарів передбачає надання митним органом права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети. При цьому митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених Митним кодексом України відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставляння відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії. Отже, датою здійснення імпортної операції є саме дата оформлення митної декларації.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.
На підставі наказу ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 27.02.2015р. №109 та письмового повідомлення від 27.02.2015р. №58/22-03, головним державним ревізором-інспектором відділу аудиту фінансових установ та валютного контролю управління податкового аудиту цього контролюючого органу ОСОБА_3 була проведена позапланова невиїзна документальна перевірка ТОВ «Південтрансбудкомплект» з питання дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічного контракту від 03.10.2012р. №F01 за період з 01.01.2014р. по 02.12.2014р., при виконанні контракту від 15.07.2014р. №PESCO1407112 за період з 15.07.2014р. по 27.11.2014р.
Судом встановлено, що позивач відповідно до Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року №959-XII є суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності, одним з видів якої згідно зі статтею 4 цього Закону є імпорт.
За змістом абзацу чотирнадцятого статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та абзацу другого підпункту 1.1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Національного банку України від 24 березня 1999 року №136, імпорт - це купівля українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.
Імпортна операція у розумінні статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачає здійснення суб'єктом господарювання імпорту. При цьому означеною нормою Закону встановлено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Статтею 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» встановлено, що порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
Так, п.3 Постанови від 16.11.2012р. №475 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті» встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.
Таким чином, граничний строк поставки імпортної продукції, що поставляється на умовах відстрочення поставки, за відсутності висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, становить 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції, що імпортується.
При цьому моментом здійснення імпорту відповідно до абзацу тридцять восьмого статті 1 Закону «Про зовнішньоекономічну діяльність» є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.
Згідно ч.1 ст.10 Митного кодексу України межі митної території України є митним кордоном України. Митний кордон України збігається з державним кордоном України, крім меж штучних островів, установок і споруд, створених у виключній (морській) економічній зоні України, на які поширюється виключна юрисдикція України. Межі території зазначених островів, установок і споруд становлять митний кордон України.
Пунктом 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України встановлено, що митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Водночас митне оформлення згідно п.23 ч.1 ст.4 Митного кодексу України являє собою виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
При цьому митний контроль розпочинається з моменту перетину товаром митного кордону України, після чого такий товар є фактично ввезеним на митну територію держави. Отже, визначальним є початковий момент перебування товару під митним контролем - момент фізичного перетину товаром митного кордону держави.
Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Митного кодексу України ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - це сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку.
Пропуском товарів через митний кордон України згідно п.49 ч.1 ст.4 Митного кодексу України є надання органом доходів і зборів відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.
Випуском товарів за змістом п.5 ч.1 ст.4 цього Кодексу є надання органом доходів і зборів права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети.
Отже, товари і транспорті засоби перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно з заявленим митним режимом після здійснення у повному обсязі митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України.
За змістом п.25 ч.1 ст.4 цього Кодексу митний режим - це комплекс взаємопов'язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.
Відповідно до ст.75 Митного кодексу України митний режим імпорту може бути застосований до товарів, що надходять на митну територію України, та до товарів, що зберігаються під митним контролем або поміщені в інший митний режим, а також до продуктів переробки товарів, поміщених у митний режим переробки на митній території.
Таким чином, ввезення в Україну товару, що підлягає митному оформленню службовими особами митниці, неможливе без фактичного перетину ним митного кордону України, підставою для якого в режимі імпорту є наявність товаросупровідного документу, на якому проставляється відбиток штампу «Під митним контролем» з відповідною датою та який підтверджує факт та дату перетину товаром митного кордону.
При цьому, перетин товаром митного кордону України, який засвідчується відбитком штампу «Під митним контролем» з відповідною датою, не можна ототожнювати з пропуском товарів через митний кордон України, який здійснюється виключно після завершення митного оформлення в тому обсязі, який відповідає меті його переміщення через митний кордон України, і який підтверджується оформленою ВМД.
З огляду на наведене, моментом вчинення імпортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статей 2 та 4 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України, а не момент оформлення ВМД.
Означений висновок відповідає правовій позиції Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у спорах цієї категорії, висловленій у постановах від 01.07.2009р. у справі №21-890во09, від 22.12.2009р. у справі №21-1411во09 та від 04.07.2011р. у справі №21-108а11.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Південтрансбудкомплект», як покупець, на виконання умов зовнішньоекономічного контракту №F01 від 03.10.2012р., укладеного з компанією «HEBEI NEW SINDA PIPES MANUFACTURE Co Ltd» (Китай), як продавцем, щодо купівлі-продажу труб безшовних сталевих, здійснило наступні авансові платежі в рахунок оплати імпортованого товару:
- 11.06.2014р. перерахувало 5479,00 доларів США, отже граничний термін надходження товару 09.09.2014р., при цьому згідно відбитку штампу Південної митниці «Під митним контролем» на сервісному коносаменті товар перетнув митний кордон 17.09.2014р. (специфікація №24 від 06.06.2014р., МД №226348), тобто прострочення надходження товару склало лише 8 днів;
- 23.06.2014р. перерахувало 5479,00 доларів США, отже граничний термін надходження товару 21.09.2014р., при цьому згідно відбитку штампу Південної митниці «Під митним контролем» на сервісному коносаменті товар перетнув митний кордон 17.09.2014р. (специфікація №24 від 06.06.2014р., МД №226348), тобто прострочення надходження товару немає;
Також судом встановлено, що ТОВ «Південтрансбудкомплект», як покупець, на виконання умов зовнішньоекономічного контракту №PESCO1407112 від 15.07.2014р., укладеного з компанією «PETROL STEEL CO., LTD» (Китай), як продавцем, щодо купівлі-продажу труб безшовних сталевих, здійснило наступні авансові платежі в рахунок оплати імпортованого товару:
- 15.07.2014р. перерахувало 5023,00 доларів США, отже граничний термін надходження товару 13.10.2014р., при цьому згідно відбитку штампу Південної митниці «Під митним контролем» на сервісному коносаменті товар перетнув митний кордон 09.10.2014р. (специфікація №1 від 15.07.2014р., МД №228647), тобто прострочення надходження товару немає (а.с.92-110).
Щодо іншого, то вищеозначеними відмітками митниці про взяття товару під митний контроль України засвідчується факт та дата фактичного переміщення вантажу через митний кордон України, що, в свою чергу, свідчить про дотримання ТОВ «Південтрансбудкомплект» граничних строків поставки товарів, визначених ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», з урахуванням приписів Постанови Національного Банку України від 16.11.2012р. №475 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті».
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Південтрансбудкомплект» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Повний текст постанови виготовлено 27 липня 2015 року.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова