Справа № 826/8729/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/8729/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 серпня 2015 року 12:50 № 826/8729/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Десаж Лоджистік Сервісез»

до

Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (відповідач-1)

Державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (відповідач-2)

про

визнання дій протиправними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Десаж Лоджистік Сервісез» (надалі – позивач або ТОВ «Десаж Лоджистік Сервісез») з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі – відповідач-1 або ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві), Державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві (надалі – відповідач-2 або державний реєстратор Відділу), в якому просить:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо направлення державному реєстратору Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві повідомлення про відсутність Товариства з обмеженою відповідальністю «Десаж Лоджистік Сервісез» за місцезнаходженням;

- скасувати рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві №38-15 від 15.01.2015 року про анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Десаж Лоджистік Сервісез» як платника податку на додану вартість.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.05.2015 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 17.06.2015 року

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що контролюючим органом безпідставно зроблено висновок про не встановлення місцезнаходження ТОВ «Десаж Лоджистік Сервісез» за податковою адресою останнього, що слугувало підставою для направлення до державного реєстратора повідомлення за формою №18-ОПП про відсутність ТОВ «Десаж Лоджистік Сервісез» за місцезнаходженням. Крім того, у позовній заяві вказано, що оскаржуване рішення підписано не уповноваженою на це особою. Також, останнім наголошено, що відповідь на повідомлення відповідача-2 про необхідність підтвердження відомостей від 06.11.2014 року №05.11.22/1639 свідомо не було направлено, оскільки 04.11.2014 року позивач подав відповідачу-2 картку про підтвердження відомостей про юридичну особу, що підтверджується описом від 04.11.2014 року.

У судове засідання 17.06.2015 року з’явилися представники сторін.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечували, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову, в яких зазначено про правомірність оскаржуваних дій та рішення, як таких, що прийняті у межах та на підставі наявних у відповідачів повноважень.

Суд у судовому засіданні 17.06.2015 року за згодою сторін на підставі ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення осіб, які з’явилися у судове засідання, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення №38-15 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Десаж Лоджистік Сервісез» від 15.01.2015 року, згідно якого у зв’язку з внесенням інформації до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу та відповідно до пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України прийнято рішення про анулювання реєстрації вказаного платника податку на додану вартість з 15.01.2015 року.

На підтвердження обґрунтованості прийняття вищезазначеного рішення представником відповідача-1 у судовому засіданні 25.06.2015 року наголошено, що за результатами проведення необхідних та достатніх заходів щодо встановлення місцезнаходження платника податків – ТОВ «Десаж Лоджистік Сервісез» – місцезнаходження останнього не встановлено. На підтвердження вказаного, останнім надано до суду копію довідки про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків №978/-05 від 21.10.2014 року.

Надалі, ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві, правонаступником якої наразі є ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, як вбачається з матеріалів справи, направлено на адресу державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма №18-ОПП) від 31.10.2014 року №6196/9/26-51-18-05-84.

За твердженнями представника відповідача-2 вказаний запис внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на підставі повідомлення ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма №18-ОПП) від 31.10.2014 року №6196/9/26-51-18-05-84, у зв’язку з надходженням якого на адресу ТОВ «Десаж Лоджистік Сервісез» було направлено повідомлення №05.11.22/1639 від 06.11.2014 року щодо необхідності подання останнім державному реєстратору реєстраційної картки форми 6, у відповідь на яке позивачем у встановлені для цього строки не було подано вказаної реєстраційної картки.

Вважаючи оскаржувані дії та рішення протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (надалі – ПК України), який набрав чинності 01.01.2011 року.

Так, приписами пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 ПК України передбачено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається, зокрема, у разі якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

При цьому, суд звертає увагу, що твердження представника позивача щодо підписання оскаржуваного рішення не уповноваженою на те особою належними та допустимими доказами не підтверджено, а іншого з матеріалів справи не вбачається.

В свою чергу, порядок внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, врегульовано положеннями ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 року №755-IV (надалі – Закон №755).

У силу приписів абз. 2 ч. 12 ст. 19 Закону №755, у разі надходження (поштовим відправленням або в електронному вигляді в порядку взаємообміну) державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Згідно ч. 14 ст. 19 Закону №755, у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштового відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Як було зазначено вище, державним реєстратором Відділом за результатами отримання від ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма №18-ОПП) від 31.10.2014 року №6196/9/26-51-18-05-84 направлено на адресу ТОВ «Десаж Лоджистік Сервісез» повідомлення №05.11.22/1639 від 06.11.2014 року щодо необхідності подання останнім державному реєстратору реєстраційної картки форми 6, яке, у відповідності до наявної у матеріалах справи копії повідомлення про вручення поштового відправлення отримано позивачем 01.12.2014 року, проте, у встановлений для цього строк вказаної картки від позивача не надійшло.

Водночас, у відповідності до викладеного вище, підставою для направлення відповідачем-2 повідомлення №05.11.22/1639 від 06.11.2014 року щодо необхідності подання останнім державному реєстратору реєстраційної картки форми 6 слугувало повідомлення ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у м. Києві про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма №18-ОПП) від 31.10.2014 року №6196/9/26-51-18-05-84, яке, в свою чергу, сформовано, як стверджував представник відповідача-1 під час судового розгляду даної справи, на підставі довідки про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків №978/-05 від 21.10.2014 року, згідно якої місцезнаходження платника податків – ТОВ «Десаж Лоджистік Сервісез» – не встановлено.

Натомість, питання встановлення місцезнаходження (місця проживання) платників податків врегульовано розділом ХІІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 (надалі – Порядок №1588).

Так, приписами п. 12.4 Порядку №1588 передбачено, що щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону. Повідомлення за формою N 18-ОПП надсилається державному реєстратору поштовим відправленням або в електронному вигляді у порядку взаємного обміну інформацією з реєстрів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та Центрального контролюючого органу.

Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вносяться дані до Єдиного банку даних юридичних осіб та запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою N 19-ОПП (додаток 25) (п. 12.5 Порядку №1588).

Аналогічні положення викладені у приписах Порядку про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків (далі – Положення), затвердженого наказом ДПА України від 17.05.2010 року №336 (надалі – Порядок №336).

Так, згідно пп. 3.1.1 та пп. 3.1.2 п. 3.1 Порядку №336, щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурні підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

У разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції (додаток 1) (п. 3.2 Порядку №336).

З аналізу викладених вище правових норм вбачається, що контролюючий орган надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма №18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом другим частини чотирнадцятої ст. 19 Закону №755, лише після здійснення передбачених Порядком №1588 та Порядком №336 заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Слід зазначити, що аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2014 року (номер ЄДРСР 38655040).

Так, в обґрунтування заперечень проти позову представником відповідача-1 зазначено, що від начальника ОУ ДПІ у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві надійшла довідка про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків №978/-05 від 21.10.2014 року, згідно якої місцезнаходження платника податків – ТОВ «Десаж Лоджистік Сервісез» – не встановлено.

Проте, на підтвердження виконання всіх дій, передбачених процедурою встановлення місцезнаходження (місця проживання) платників податків, у відповідності до вищенаведених правових норм, відповідачем не надано суду доказів вжиття відповідним підрозділом податкової міліції заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи – ТОВ «Десаж Лоджистік Сервісез».

Таким чином, з матеріалів справи не вбачається, а відповідачем-1, як суб’єктом владних повноважень, не доведено факту дотримання останнім процедури та вжиття необхідних заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження позивача, а, відтак, не підтверджено наявність законодавчо обґрунтованих передумов для надсилання повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма №18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом другим частини чотирнадцятої ст. 19 Закону №755, щодо ТОВ «Десаж Лоджистік Сервісез».

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії та рішення відповідачів, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення (прийняття) останніх.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо направлення державному реєстратору Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма №18-ОПП) від 31.10.2014 року №6196/9/26-51-18-05-84.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві №38-15 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 15.01.2015 року.

5. В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок