Справа № 2-а/2508/10095/2011
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 березня 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області, Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2011 року ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області, Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області (далі - Відповідачі) у якому просив зобов'язати відповідачів провести перерахунок та виплату суми пенсії, що мають бути нараховані у відповідності зі ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2010-2011 роки.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 березня 2012 року позовні вимоги задоволено. Суд першої інстанції визнав бездіяльність відповідача неправомірною і зобов'язав нарахувати та виплатити додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком та доплати до пенсії за проживання в зоні посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та нарахувати та виплатити щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, відповідно до ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період, починаючи з 19.04.2011р. по 22.07.2011р. та з 19.04.2011 по 31.12.2011 відповідно, за виключенням сум фактично проведених виплат.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні вимог адміністративного позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої ст. 183-2 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач віднесений до категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та постійно проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю, віднесений до 4 категорії, що підтверджується відповідними документами, тому вважає, що вимога позивача щодо зобов`язання відповідачів здійснити перерахунок та виплату пенсій, відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплату щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва виходячи з розміру 30 % мінімальної заробітної плати, відповідно до ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є обґрунтованою та підлягає задоволенню за період, починаючи з 19.04.2011р. по 22.07.2011р. та з 19.04.2011 по 31.12.2011 відповідно.

Апеляційна інстанція погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів від мінімальної заробітної плати.

Згідно з ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» потерпілим 4 категорії, які проживають у зоні посиленого радіоекологічного контролю здійснюються виплати у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорій 4 призначається у розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене позивач має право на одержання щомісячної додаткової пенсії 15 % мінімальної пенсії за віком, а розмір пенсії не може бути нижчим 1 мінімальна заробітна плата.

Всупереч ст.ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу пенсія виплачувалась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

У відповідності до статті 49 Закону пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

З огляду на те, що Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу в порівняні з Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року та Постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 р. відповідач не правомірно виплачував додаткову пенсію в меншому розмірі ніж це передбачено ст.ст. 39, 51 зазначеного Закону.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється ЗУ «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо часткового задоволення позовних вимог та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача та виплатити відповідно до ст. ст. 37, 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин по справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 183-2 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Козелецької районної державної адміністрації Чернігівської області - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 березня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.