Справа № 264/4439/15-а
Суддя: Матвєєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/4439/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2015 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в особі судді Матвєєвої Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя про визнання дій неправомірними та вчинити певні дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя про про визнання дій неправомірними та вчинити певні дій. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працював в органах прокуратури на різних прокурорсько-слідчих посадах з 01 грудня 1989 року по 27 квітня 2010 року. З 03 березня 2009 року знаходиться на обліку в УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя та отримував пенсію, призначену йому безстроково за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми заробітної плати для нарахування пенсії. Після набрання чинності Постановою КМУ від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» ним до УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя для перерахунку пенсії було надано довідку № 18-57-963 прокуратури Донецької області від 20 липня 2012 року про розмір фактичної заробітної плати. Проте, на теперішній час йому стало відомо, що з 01 липня 2012 року відповідачем здійснено перерахунок його пенсії у розмірі 80% від розміру місячної заробітної плати на підставі Закону України «Про прокуратуру» в редакції, на час набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505, та з урахуванням Закону України від 08 липня 2011 року «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». На його звернення листом № 9250/03-2 від 02 липня 2015 року відповідачем було відмовлено у перерахунку пенсії у розмірі 90% місячної заробітної плати. Вважає, що таким чином відповідач здійснив перерахунок його пенсії у розмірах нижчих ніж встановлено законодавством України. Вказує, що відповідач керувався при зміні розміру його пенсії постановами Кабінету Міністрів України, однак до спірних правовідносин необхідним є застосування норм Закону України «Про прокуратуру», яким не обмежено максимальний розмір його пенсії. Враховуючи викладене просить суд визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Маріуполі Донецької області щодо обмеження під час перерахунку розміру його пенсії за вислугу років, просить зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Донецької області № 18-57-963 від 20 липня 2012 року відповідно до норм ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, здійснивши відповідні виплати.

Позивач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача надав суду заперечення на позов, у яких просив у задоволенні позову відмовити та зазначив, що позивач з 03 березня 2009 року є одержувачем пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до ЗУ «Про прокуратуру». Первісно розмір пенсії був обчислений в сумі 90% від суми місячної заробітної плати. З 01 жовтня 2011 року набрав чинності ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким були внесені зміни до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», а сем: прокурорам та слідчим пенсія обчислюється в розмірі 80% від суми їхньої місячної заробітної плати.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 03 березня 2009 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону N 1789-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії) у розмірі 90 % від суми заробітної плати. Загальний стаж роботи позивача становив понад 29 років, у тому числі на прокурорсько-слідчих посадах - понад 18 років.

У травні 2015 року позивач звернувся до УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя з заявою про перерахунок пенсії на підставі статті 50-1 Закону N 1789-XII з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року N 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" (далі - постанова N 505) та надав довідку № 18-57-963 від 20 липня 2012 року, у якій зазначено, що ОСОБА_1 працював в прокуратурі Жовтневого району м. Маріуполя на посаді старшого прокурора прокуратури, заробітна плата з 14 червня 2012 року складається з: посадового окладу 1444,00 грн. на підставі Постанови КМУ № 505 від 31 травня 2012 року; доплати за класний чин 125,00 грн. на підставі Постанови КМУ № 268 від 9 березня 2006 року; доплати за вислугу років 30% - 470,70 грн. на підставі Постанови КМУ № 425 від 7 травня 2008 року; щомісячної премії 30% - 1009,65 грн. на підставі Постанови КМУ № 505 від 31 травня 2012 року; надбавки за особливо важливі завдання 65% - 1325,81 грн. на підставі Постанови КМУ № 505 від 31 травня 2012 року; матеріальної допомоги на оздоровлення 1/12 280,46 грн. на підставі Постанови КМУ № 505 від 31 травня 2012 року; матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб 1/12 -280,46 грн. на підставі Постанови КМУ № 505 від 31 травня 2012 року. Фактична заробітна плата для перерахування пенсії за посадою старшого прокурора прокуратури складає 4936,08 грн.

Листом № 9250/03-2 від 02 липня 2015 року йому роз'яснено, що відповідач здійснив перерахунок пенсії починаючи з 01 липня 2012 року виходячи з розміру 80 відсотків від заробітної плати, що зазначена в довідці, на підставі статті 50-1 Закону N 1789-XII з урахуванням змін, внесених Законом N 3668-VI (Закон N 3668-VI).

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до частини першої статті 50-1 Закону N 1789-XII в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_1, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI ( далі Закон N 3668-VI), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону N 1789-XII, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права: "Прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. (...) Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії".

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону N 1789-XII щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом N 3668-VI (Закон N 3668-VI).

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону N 1789-XII, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону N 3668-VI (Закон N 3668-VI) змін не зазнали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону N 1789-XII обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною 18 статті 50-1 Закону N 1789-XII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом N 3668-VI зміни до статті 50-1 Закону N 1789-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини 13,18 статті 50-1 Закону N 1789-XII, які змін у зв'язку із прийняттям Закону N 3668-VI (Закон N 3668-VI) не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону (Закон N 3668-VI) в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (Рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року N 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі N 21-348а13 (Постанова N 21-348а13).

Враховуючи викладене, з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

На викладеного, керуючись ст. ст. 1-4, 6-9, 18, 71, 72, 158-163, 183-2, 244-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя про визнання дій неправомірними та вчинити певні дій - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 01 липня 2012 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Донецької області № 18-57-963 від 20 липня 2012 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 23 грудня 2010 року, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку з 10 січня 2015 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених коштів.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 73,08 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: Ю. О. Матвєєва