Справа № 432вр-15/804/12981/14
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 липня 2015 р. Справа №432вр-15/804/12981/14

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., розглянувши у місті Дніпропетровську заяву Департаменту промисловості Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі Головного управління промисловості про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду знаходилась справа за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі Головного управління промисловості про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі (суддя Чорна В.В.).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015 р. постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 р. скасовано; позов задоволено частково; визнано протиправними та скасовано накази Головного управління промисловості Дніпропетровської обласної державної адміністрації: № 56 від 20.11.2009 та № 48-к від 08.12.2009; поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу природних ресурсів управління природних ресурсів та фінансового забезпечення Головного управління промисловості Дніпропетровської обласної державної адміністрації з 09 грудня 2009 р.; стягнуто з Дніпропетровської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.12.2009 по 23.06.2015 в розмірі 79572 (сімдесят дев'ять тисяч п'ятсот сімдесят дві) грн. 19 коп. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Рішення набрало законної сили у відповідності до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

23.06.2015 р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі.

20.07.2015 р. Департамент промисловості Дніпропетровської обласної державної адміністрації звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2015 р. №362д здійснено автоматичний розподіл заяви, заяву передано до провадження судді Віхрової В.С.

В обґрунтування заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявник вказує на наступне.

У виконавчому листі боржником визначено Дніпропетровську обласну державну адміністрацію в особі Головного управління промисловості, вказані код ЄДРПОУ і місце знаходження Головного управління промисловості Дніпропетровської обласної державної адміністрації без зазначення номерів рахунків боржника. Відповідно до Положення про Головне управління промисловості Дніпропетровської обласної держаної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 30.12.2008 р. № Р-792/0/3-08 є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в Головному управлінні Державного казначейства України у Дніпропетровській області, печатку та бланк із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням. Крім того, відповідно до розпоряджень голови облдержадміністрації від 08.11.2012 р. № Р-830/0/3-12 «Про структуру обласної державної адміністрації» (зі змінами), від 20.05.2013 р. № Р-422/0/3-13 Головне управління промисловості Дніпропетровської обласної держаної адміністрації перейменовано в Департамент промисловості Дніпропетровської обласної держаної адміністрації. За рішенням апеляційного суду відшкодування заробітку за час вимушеного прогулу покладено саме на Дніпропетровську обласну державну адміністрацію, а обов'язок Головного управління промисловості, як боржника, на думку заявника, відсутній, оскільки це не відповідає резолютивній частині рішення суду.

Позивач надав заяву про розгляд заяви без його участі, у порядку письмового провадження.

Заявник у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст. 259 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неприбуття у судове засідання стягувача і боржника, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.

Відповідно до ч. 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності сторін, в письмовому провадженні.

Суд, розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частино 5 ст.124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування (частина друга статті 22 Конституції України) чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів (частина третя статті 22 Конституції України). Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 зазначив: «Згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена».

Суд звертає увагу, що неможливість виконання рішення суду, що набрало законної сили, є прямим порушенням норм національного та європейського законодавства. Зокрема, про неможливість забезпечення державою Україна виконання рішень викладено у справах «Іванов проти України», «Цибулько та інші проти України», «Робота та інші проти України» та ін.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Кодексу адміністративного судочинства України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із ч. 2 ст. 259 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 ст. 259 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Таким чином, наведена процесуальна норма пов'язує можливість визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, наслідком чого є втрата цим виконавчим документом ознак виконуваності, з помилковістю його видачі або з відсутністю у боржника обов'язку з виконання рішення з будь-яких причин.

Так, спірний виконавчий лист було видано судом першої інстанції за постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015 р., яка набрала законної сили.

Як вбачається із матеріалів справи, заява, яка розглядається не містить підстав для її задоволення, оскільки наведені у ній обставини не є такими, що тягнуть за собою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в розумінні ч.4 ст.259 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заявником вказано, що спірний виконавчий лист має певні недоліки, як то невірно вказано боржника, не вказані його номери рахунків, що може мати наслідком виправлення помилки (помилок), допущену (допущених) при його оформленні або видачі у порядку ч.2 ст.259 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, передбачені законом підстави для задоволення вказаної заяви відсутні, оскільки наведені заявником обставини не є перешкодою для виконання прийнятого судом рішення і не зумовлюють необхідність визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 255, 259, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Департаменту промисловості Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації в особі Головного управління промисловості про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, визначені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.С. Віхрова
Ухвала не набрала законної сили 29.07.15 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді Ю.Ю. Ковтун Ю.Ю. Ковтун