Справа № 806/514/15
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гурін Д.М.
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"23" червня 2015 р. Справа № 806/514/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Котік Т.С.

Одемчука Є.В.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю прокурора Кондратюка Д.А. та третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Житомирської області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "06" травня 2015 р. у справі за позовом Прокурора Олевського району Житомирської області в інтересах держави до Головного управління Держземагенства у Житомирській області, треті особи Державна інспекція сільського господарства в Житомирській області , ОСОБА_3 про визнання недійсними наказів ,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року прокурор Олевського району Житомирської області звернувся до суду з позовом до Головного управління Держземагентства у Житомирській області, треті особи: Державна інспекція сільського господарства у Житомирській області, ОСОБА_3 про визнання недійсними наказів.

В обґрунтування позову посилався на те, що ОСОБА_3 звернувся із заявами до відповідача про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих не єдиним масивом, та таких, що знаходяться в різних місцях за межами населеного пункту Хочинської сільської ради для ведення фермерського господарства. Крім того ОСОБА_3 не наведено жодних обґрунтувань щодо необхідності надання йому у користування земельних ділянок у зазначеному розмірі з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.05.2015 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Житомирської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позов.

Розглянувши справу у межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, як фізична особа, звернувся до Головного управління Держземагенства у Житомирській області із заявами про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною загальною площею 81,4 га в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих за межами Хочинської сільської ради Олевського району Житомирської області, для ведення фермерського господарства. (а.с.9, 13, 17, 23).

За результатами розгляду зазначених заяв наказами Головного управління Держземагенства у Житомирській області:

- від 6 березня 2014 року №ЖТ/:08:000/00000788 надано дозвіл громадянину ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території: Хочинської сільської ради Олевського району Житомирської області за межами населених пунктів, орієнтовний розмір земельної ділянки 21,90 га, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (а.с.22);

- від 6 березня 2014 року №ЖТ/:08:000/00000789 надано дозвіл громадянину ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території: Хочинської сільської ради Олевського району Житомирської області за межами населених пунктів, орієнтовний розмір земельної ділянки 27,0 га, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (а.с.26);

- від 6 березня 2014 року №ЖТ/:08:000/00000790 надано дозвіл громадянину ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території: Хочинської сільської ради Олевського району Житомирської області за межами населених пунктів, орієнтовний розмір земельної ділянки 26,0 га, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (а.с.16);

- від 6 березня 2014 року №ЖТ/:08:000/00000791 надано дозвіл громадянину ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території: Хочинської сільської ради Олевського району Житомирської області за межами населених пунктів, орієнтовний розмір земельної ділянки 6,50 га, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (а.с.21).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що прокурором не доведено наявність порушень або загрози порушень інтересів держави з боку відповідача, не визначено в чому вони полягають, натомість оскаржувані накази прийняті відповідачем у межах повноважень та у відповідності до вимог чинного земельного законодавства, в зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, а тому задоволенню не підлягають.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновків, що земельні ділянки, дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення в оренду яких надані ОСОБА_3, становлять групу компактно розташованих земельних ділянок в межах одного району, що дозволяє здійснювати фермерську діяльність, а тому є єдиним земельним масивом та відповідає меті з якою ці земельні ділянки можуть бути відведені .

Крім того, суд зазначив, що виходячи із аналізу доданих до заяв ОСОБА_3 документів, які відповідають переліку встановленому частиною 2 статті 123 Земельного кодексу України, у відповідача були відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Колегія судді вважає вказані висновками суду першої інстанції помилковими з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств регулюється, зокрема, Земельним кодексом України, Законом України "Про фермерське господарство".

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Аналогічні вимоги закріплені в ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство", відповідно до змісту якої, для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Згідно частини 7 статті 7 Закону України "Про фермерське господарство", земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Термін " єдиний земельний масив" введений до законодавства України Законом "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Аналіз норм цього Закону дозволяє дійти висновку, що єдиний земельний масив може являти собою сукупність суміжних розташованих індивідуальних земельних ділянок в одному полі чи групі розташованих полів, або, це одна земельна ділянка.

Згідно матеріалів справи, спірними наказами надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих на території Хочинської сільської ради Олевського району Житомирської області, орієнтовною загальною площею 81,4 га, які відповідно до викопіювань з індексно-кадастрової карти ( плану) Хочинської сільської ради Олевського району не є єдиним земельним масивом.

Вказане не заперечувалося ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції, який підтвердив, що спірні земельні ділянки розташовані серед земель розпайованого КСП "Хочинське" .

Отже, спірними наказами надано дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо чотирьох окремих земельних ділянок, які відповідно не є одним масивом, що є порушенням положень ч.7 ст.7 Закону України "Про фермерське господарство".

Вищенаведене свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції , що спірні земельні ділянки є єдиним земельним масивом.

Крім того, є помилковими висновки суду першої інстанції з посилання на норми ч. 3 ст. 123 ЗК України, що у відповідача були відсутні підстави для відмови позивачу у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з огляду на те, що уповноваженим органом підлягає розгляду тільки таке клопотання, яке відповідає вимогам закону.

У разі ж невідповідності клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду вимогам закону, таке клопотання не може бути предметом розгляду відповідного органу виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, взагалі.

У заявах ОСОБА_3, з якими він звертався до відповідача для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок не відмічено жодних додатків, які подавалися до Головного управління Держземагенства у Житомирській області (9,13,17,23).

Також у заявах відсутні обґрунтування розмірів земельних ділянок з урахуванням можливості їх обробітку, необхідність отримання таких площ, перспектив діяльності фермерського господарства, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність. Отже, вказані заяви не відповідали, встановленим вимогам.

Крім того, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3 засновано та зареєстровано у встановленому законом порядку фермерське господарство "Афіна-2007" за адресою с. Хочине, урочище "Пожог" З 14.08.2008 р. ОСОБА_3 є головою фермерського господарства.

У суді першої інстанції позивач пояснював, що земельні ділянки йому необхідні для розширення діяльності раніше створеного фермерського господарства по розведенню великої рогатою худоби.

Крім того, позивач пояснив, що для одержання фермерським господарством "Афіна-2007" субвенцій з бюджету за програмою розвитку агропромислового комплексу Житомирської області на 2011-2015 року необхідно збільшити площу земель підприємства, у зв'язку з чим він звернувся із заявою до відповідача.

На підтвердження своїх пояснень позивач надав статут фермерського господарства "Афіна-2007", інші документи, що стосуються діяльності господарства та Програму розвитку агропромислового комплексу Житомирської області на 2011-2015 роки.

Згідно листа управління агропромислового розвитку Олевської районної державної адміністрації від 04.03.2015 року № 206, який надано позивачем суду першої інстанції, в 2015 році фермерське господарство "Афіна- 2007" є претендентом для участі в програмі розвитку фермерських господарств тваринницького напрямку в рамках обласної Програми розвитку агропромислового комплексу Житомирської області на 2011-2015 роки щодо виконання Порядку надання і використання субвенцій з обласного бюджету місцевим бюджетам на відшкодування вартості закуплених племінних нетелів та бугаїв-плідників фермерськими господарствами.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам.

Згідно висновків Верховного Суду України (справа № 3-157гс14) фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання додаткової земельної ділянки, але як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства. Отже, передача земельної ділянки без проведення земельних торгів, суперечить вимогам статті 124 ЗК України.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що при вирішені справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, відтак апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави задовольнити. Постанову Житомирського окружного адміністративногосуду від "06" травня 2015 р. скасувати та прийняти нову.

Позов прокурора Олевського району Житомирської області задовольнити.

Визнати недійсним накази Головного управління Держземагенства у Житомирській області від 06 березня 2014 року № ЖТ/ : 08:000/00000788; № ЖТ/ :08:000/00000789; № ЖТ/ : 08:000/00000790; № ЖТ/ : 08:000/00000791 про надання ОСОБА_3 дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, розташованих за межами Хочинської сільської ради Олевського району Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: Т.С. Котік

Є.В.Одемчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" червня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Прокурор Олевського району в інтересах держави вул.З.Космодем'янської, 2,смт.Олевськ,Житомирська область,11001 Прокуратура Житомирської області

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Держземагенства у Житомирській області вул. Довженка,45,м.Житомир,10002

4-третій особі: Державна інспекція сільського господарства в Житомирській області - майдан ім. С.П.Корольова,2,м.Житомир,10014,

5-ОСОБА_3 - АДРЕСА_1