Справа № 2-а-7162/11
Суддя: Коваль О. А.
Дата ухвалення: 2011-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ун. № 2-а-7162/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду в Святошинському районі м. Києва про зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

09.11.2011 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, зобовязати його перерахувати позивачу як дитині війни доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи із розміру 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням інфляції та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2006 р., а також зобовязати відповідача в подальшому виплачувати позивачу зазначену доплату в повному розмірі.

Відповідач надав заперечення проти позовних вимог, просить суд відмовити у їх задоволені. Свої заперечення обґрунтовує прогалиною у законодавстві України, що полягає у відсутності механізму вирахування мінімальної пенсії за віком, на 30 відсотків якої мають підвищуватися пенсії дітям війни, оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, передбачений частиною 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, відповідно частини 3 зазначеної статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Тому законним та обґрунтованим є виплата надбавки до пенсії дітям війну в розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р. № 530.

Ухвалою судді від 11.11.2011 р. вимоги позивача залишено без розгляду в частині перерахунку пенсії позивача за період з 01.01.2006 р. по 08.05.2011 р.

Суддя, дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення відповідача, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Позивач перебуває на обліку в Управління пенсійного фонду в Святошинському районі м. Києва та є дитиною війни в розумінні Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що не заперечується відповідачем, а відтак, на неї повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни", в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, що передбачене статтею 6 зазначеного Закону (в редакції Закону від 18.11.2004 року № 2195-ІV, набрав чинності з 01.01.2006 року).

Законом України від 14 червня 2011 року №3491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет Закону України на 2011 рік» було внесені зміни, а саме доповнено Прикінцеві положення п.4, відповідно до яких установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та чатини3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік».

На виконання пункту 7 Закону України від 14.06.2011 р. № 3491-IV Кабінетом Міністрів України видано Постанову від 06.07.2011 р. № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», в пункті 6 якої установлено розмір підвищення до пенсії «дітям війни» на рівні 49,80 грн. Зазначена Постанова набрала чинності 23.07.2011 р. Таким чином до набрання Постановою чинності діяла норма ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Розглядаючи даний спір суддя виходить із правового принципу пріоритетності законів над підзаконними нормативно-правовими актами та, керуючись позицією Європейського Суду з прав людини (Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, вважає за можливе для розрахунку підвищення до пенсії «дітям війни» застосувати саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», як єдину норму, яка визначає в законодавстві України розмір мінімальної пенсії за віком. Слід також зазначити, що в даному випадку мінімальний розмір пенсій за віком використовується не для визначення розміру пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», що на думку судді не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вимога позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р. № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» витрати, повязані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є субєктом владних повноважень не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Проте, позивачем не надано графіку роботи адвоката з метою визначення розміру компенсації понесених ним витрат на правову допомогу відповідно до вказаної постанови.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку про необхідність зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату недоплаченої надбавки до пенсії позивача з 09.05.2011 р. по 22.07.2011 р. включно, з підвищенням її на 30% розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України суддя присуджує здійснені позивачем витрати на сплату державного мита з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64 Конституції України, ст. ст. 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 6, 17-19, 94, 102, 105, 158, 161, 162, 163, 183-2, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 Андрійовича до Управління пенсійного фонду в Святошинському районі м. Києва про зобовязання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду в Святошинському районі м. Києва щодо відмови у перерахунку і виплаті доплати до пенсії позивача як «дитині війни».

Зобовязати Управління пенсійного фонду в Святошинському районі м. Києва здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 09.05.2011 р. по 22.07.2011 р. включно з підвищенням її пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням змін прожиткового мінімуму, встановленого законом про державний бюджет на відповідний рік та з урахуванням раніш проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 3,40 грн. державного мита.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через канцелярію суду першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: