Справа № 2а-1870/2226/11
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2011-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2011 р. Справа № 2a-1870/2226/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дикач О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Віта-Буд" до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Віта-Буд» (далі по тексту - позивач, ТОВ "Віта-Буд"), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до державної податкової інспекції в м. Суми (далі по тексту - відповідач, ДПІ в м. Ссуми), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.04.2011 року № /0/27691, № /0/27692 та № /0/27794.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступним.

На підставі Акту про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Віта-Буд" від 24 березня 2001 р. № 1935/07/33, Державною податковою інспекцією у м. Суми на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Віта-Буд" було направлено податкові повідомлення - рішення від 08.04.2011 року №/0/27691, №/0/27692 та №/0/27794.

TOB «Віта-Буд» з вищевказаними податковими повідомлені-рішеннями не згодне та вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму податкового зобов'язання та суми штрафних(фінансових) санкцій. В 2008р. замовником на будівельні послуги стало TOB « Етуаль девелопмент», яке діяло на підставі Статуту та договору з ВАТ Банк «БІГ Енергія» № 1 від 07.06.2006р. про надання послуг менеджера проекту при будівництві «Реконструкція з добудовою будинку банку СФ ВАТ Банк «БІГ Енергія» по вул.Кооперативна,19, м.Суми. TOB «Віта-буд», як Генпідрядник уклав договори підряду з Товариством з обмеженою відповідальністю «Релан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дімбудінвест» на виконання будівельних послуг з реконструкції будівлі СФ Банку «Біг Єнергія». В серпні 2008року на рахунок TOB «Дімбудінвест» TOB «Віта-буд» перерахувало коштів в сумі 445000грн, а виконано робіт підрядником на суму-595000грн., згідно підписаного Акту та довідки ф№КБ-3 за серпень місяць 2008р. За першою подією до податкового кредиту TOB «Віта-буд» було віднесено податкові накладні на загальну суму - 595000,00грн (в т.ч.ПДВ 99166,67грн) від TOB «Дімбудінвест». Підпунктом 7.4.1 п.7.4. ст7 Закону України «Про додаток на додану вартість», визначено, що «Податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих(сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 Цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв»язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку». Виконані субпідрядні роботи були і сплачені і прийняти замовником TOB «Віта-буд». Також в серпні 2008року на рахунок TOB «Релан» перераховано коштів в сумі-230000,000грн, до податкового кредиту віднесено податкові накладні на суму 398532грн.(в т.ч. ПДВ 66422грн.). TOB «Етуаль Девелопмент», як представник ВАТ Банку «БІГ Енергія», до кінця не виконав своїх обов»язків перед TOB «Віта-буд», призупинив всі роботи на цьому об»екті, в зв»язку з тим що ВАТ Банк «БІГ Енергія» на цей час в стадії процесу банкрутства та санації.

Також позивач, вважає, що TOB «Віта-Буд» неправомірно донараховано податок з доходів фізичних осіб на суму 6 900,00 грн., що суперечить підпункту 4.2.1 пункту 4.2 статті 4, пункту 8.1 статті 8, пункту 19.2 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб». На час перевірки були надані всі необхідні документи, які підтверджують, що Товариство не порушило Податкового законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував та просив у задоволенні позову відмовити виходячи з наступного.

За результатами перевірки було встановлено завищення валових витрат з наступних підстав:

Перевіркою встановлено, що TOB «Віта-Буд» було укладено договір підряду №25 від 05.04.08 з TOB «Етуаль Девелопмент». В свою чергу TOB «Віта-Буд» уклало субпідрядний договір з TOB БК «Дімбудінвест» на виконання частини вищевказаних робіт. Згідно наданих документів, TOB БК «Дімбудінвест» було виконано умови договору та оформлено акт виконаних субпідрядних робіт за серпень 2008 року в сумі 595000 грн. (в т.ч. ПДВ 99166.67 грн.). В свою чергу генпідрядник TOB «Етуаль Девелопмент» дані роботи у TOB «Віта-Буд» не прийняло, акти виконаних робіт не підписано, кошти не перераховано. Таким чином TOB «Віта-Буд» неправомірно віднесло до складу валових витрат вартість субпідрядних робіт, які в свою чергу не були прийняті замовником, як такі що не були використані у господарській діяльності та не спрямовані на отримання прибутку.

На порушення п. 5.1, п.п. 5.2.1 н. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» TOB «Віта-буд» у періоді, що перевірявся, безпідставно включило до складу валових витрат витрати на придбання товарів, які не пов'язані з веденням фінансово-господарської діяльності, у розмірі 1 882 106 грн.

Постачальником TOB «Віта-буд» за період, що перевірявся, а саме за 2008р. було TOB «Релан».

Відповідно до податкової бази TOB «Релан», має стан 0 - основний платник. Чисельність працівників 0 чоловік, основних фондів 0 тис. грн. Основний вид діяльності - будівництво будівель. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 09.06.2009р. При цьому, в ході організації проведення перевірки, з метою забезпечення проведення перевірки було направлено лист № 79/23-128/2 від 01.03.2011 р. до ВПМ ДПІ в м. Суми та лист № 19974/8/23-129 від 16.03.2011 р. до УПМ ДПА в Сумській області для відпрацювання контрагента, до ДПІ у Дніпровському р-ні м. Києва був направлений запит щодо усунення розбіжностей згідно даних автоматизованого співпадання податкового кредиту та податкового зобов'язання №16372/7/23-129 від 03.03.2011 р. та запит на проведення зустрічної перевірки.

На дату написання акту перевірки отримана відповідь, де зазначено, що з січня 2008 р. по грудень 2008 р. підприємством подані податкові декларації без показників господарської діяльності з порушенням Порядку заповнені визначено «не дійсною».

Також податковим органом було зменшено податковий кредит по операціям з ТОВ «Релан» та ТОВ «Дімбудінвест».

Крім того, встановлено порушення пп.6.1.1 п.6.1 ст.6. п.8.1 ст.8. та п.19.2 ст.19 Закону України "'Про податок з доходів фізичних осіб'' та п.4 "Порядку надання документів та їх склад при застосуванні соціальної пільги'' затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №2035 від 26.12.2003р., а саме невірно була застосована соціальна пільга, в результаті чого не утримано та не перераховано до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 37,87 грн. Також було виявлено порушення п.п.4.2.1 п.4.2 ст.4, п.8.1 ст.8, п.19.2 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», а саме, згідно банківської виписки та рахунку-фактури №СФ - 0812241 від 24.12.2008 року на суму 46 000, підприємством було сплачено за придбання автомобіля ОСОБА_3 у TOB «Автодім». Даний автомобіль був оформлений на гр. ОСОБА_4 не працівника підприємства, що підтверджується базою даних ДАІ. Підприємством не було перераховано податок з доходів фізичних осіб за придбаний автомобіль гр. ОСОБА_4 Таким чином, за рахунок підприємства гр.ОСОБА_4 отримав дохід у сумі - 46000.00 грн. за автомобіль ОСОБА_3 без утримання та перерахування податку з доходів фізичних осіб. В результаті чого нараховано податку з доходів фізичних осіб в сумі 6900.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, ДПІ в м. Суми було проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Віта-Буд", код ЄРДПОУ 32318407, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2008р., за результатами якої складено Акт від 24 березня 2001 р. № 1935/07/33 (а.с. 81-98, далі акт перевірки), на підставі якого прийняті податкові повідомлення - рішення від 08.04.2011 року №/0/27691 яким визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість в сумі 186003 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 46501 грн. (а.с 59), №/0/27692 яким визначено податкове зобовязання з податку на прибуток в сумі 4457 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 1114 грн. (а.с. 58), №/0/27794 яким визначено податкове зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 6937,87 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 1734,47 грн..

Донарахування податкового зобовязання з податку на прибуток та податку на додану вартість відбулося внаслідок неврахування податковим органом до складу валових витрат та податкового кредиту сум сплачених за виконані послуги ТОВ «Релан» та ТОВ "Дімбудінвест». Вказані операції податковий орган вважає нікчемними. Суд не погоджується з таким висновками податкового органу та вважає їх такими, що спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, згідно статутних документів (а.с. 7-18) основний вид діяльності TOB «Віта-буд» - будівництво. TOB «Віта-Буд» було укладено договір підряду №25 від 05.04.08 з TOB «Етуаль Девелопмент» (к.34047649 м.Київ). Згідно даного договору TOB «Віта-Буд» повинно було здійснити комплекс внутрішніх загальнобудівельних робіт по об'єкту - СФ Банк «Біг Енергія». В свою чергу TOB «Віта-Буд» уклало субпідрядні договори №04/08 від 04.08.08 з TOB БК «Дімбудінвест» (а.с. 27-28) та № 27/06 від 27.06.08 з ТОВ «Релан» (а.с. 40-41) на виконання частини вищевказаних робіт. Згідно наявних в справі документів, TOB БК «Дімбудінвест» та ТОВ «Релан» було виконано умови вказаних договорів про що оформлено акти виконаних субпідрядних робіт ф.КБ-2, складено довідки про вартість робіт ф. КБ-3, розрахунки проведені в безготівковому порядку, на підставі чого ці суми були включені позивачем до складу валових витрат. На виконання вимог Закону України «Про податок на додану вартість» ТОВ «Дімбудінвест» та ТОВ «Релан» на суму виконаних робіт було видано податкові накладні, на підставі яких суми податку на додану вартість були віднесені позивачем до складу податкового кредиту.

Також, TOB «Релан» є субпідрядником ще по ряду договорів з позивачем: договір №04/02 від 04.02.08 по об'єкту - ресторан «Мураками» м.Київ, договір №18/02 від 18.02.08 по об'єкту - вул. Богдана Хмельницького, 39 м. Київ, договір №14/04 від 14.04.08 по об'єкту - ресторан «Сіртаки». Виконання вказаних договорів також оформлено актами виконаних субпідрядних робіт ф.КБ-2, складено довідки про вартість робіт ф. КБ-3, розрахунки проведені в безготівковому порядку, на підставі чого ці суми були включені позивачем до складу валових витрат та на підставі отриманих податкових накладних суми податку на додану вартість були віднесені до складу податкового кредиту.

Крім того, в матеріалах справи наявні ліцензії на будівельну діяльність з переліком видів робіт по будівельній діяльності видані ТОВ «Дімбудінвест» та ТОВ «Релан» (а.с. 132,135).

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п. 2 ст.3 цього ж Закону України, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку. Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п. 1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704. первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і варт виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здій господарської операції і складання первинного документа. Суд вважає, що документи (акти виконаних робіт ф.КБ-2, довідки про вартість робіт ф. КБ-3 податкові накладні, платіжні доручення) щодо виконаних робіт в межах договорів субпідряду між ТОВ «Віта-Буд» та ТОВ КБ «Дімбудінвест», ТОВ «Релан» мають всі обовязкові реквізити визначені законодавством, а відтак є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку та відображають фактично здійснені позивачем господарські операції.

Відповідно до п. 3.1.1 ст. 3, п. 7.1, п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» об'єктом оподаткування цим податком є операції платників податків з продажу товарів (робіт, послуг) на митній території України; продаж товарів здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням ПДВ; особа - продавець, яка зареєстрована як платник ПДВ, зобов'язана на кожну повну або часткову поставку товарів нарахувати покупцю ПДВ та скласти і передати йому податкову накладну, яка є підставою для зарахування вказаної в ній суми ПДВ до податкового кредиту. Пункт 1.7 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачає, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно до п.п. 7.2.3 п.7.2, п.п. 7.3.1 п.7.3 та п.п. 7.4.1 п.7.4 ст.,7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна є підставою для визначення сум податкового кредиту, оскільки тільки цей документ підтверджує одну з подій, що здійснено покупцем: чи то оплату товару чи отримання товару від продавця, що є підставою для виникнення податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Згідно п.п. 7.2.4 п.7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" право на нарахування податку на додану вартість та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Відповідно до п.9.6 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" свідоцтво про реєстрацію особи в якості платника ПДВ діє до дати його анулювання.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент видачі податкових накладних ТОВ «Віта-Буд» та його контрагенти були зареєстровані органами державної податкової служби у встановленому законодавством порядку в якості платників податку на додану вартість, про що є відповідне свідоцтво, а отже мали право складати податкові накладні.

Отже, зважаючи, що підприємство має належним чином оформлені податкові накладні, то, суд вважає, що сума податку на додану вартість правомірно віднесена ТОВ «Віта-Буд» до податкового кредиту.

Пунктом 5.1. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», передбачено, що валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно пп.5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (товарів, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 -5.7 цієї статті.

Згідно до пп.5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", зокрема, не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковій платіжними та іншими документами,

Суд зауважує, що витрати по оплаті робіт в межах договорів субпідряду ТОВ КБ «Дімбудінвест» та ТОВ «Релан», що віднесені ТОВ "Віта-Буд" до складу валових витрат, підтверджені належним чином оформленими розрахунковими та платіжними документами, а отже, суд вважає, що ці дії позивача є такими що відповідають вимогам законодавства.

Також, суд зазначає, що санкції, передбачені ст. 208 ГК України не можна застосовувати за сам факт несплати податків (зборів, інших обов'язкових платежів) однією зі сторін договору, оскільки за таких обставин правопорушенням була б несплата податків, а не вчинення правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, та ч. 1-3 ст. 180 ГК України договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 ГК України та абзацу 2 ч. 1 ст. 631 ЦК України, крім вище визначених істотних умов, договір повинен відповідати умовам, встановленим для даного виду договорів законом. При укладенні господарського договору сторони в будь-кому разі зобов'язані погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Таким чином, договір укладений ТОВ «Віта-Буд» та ТОВ КБ «Дімбудінвест» та ТОВ «Релан» відповідає вимогам, встановленими статтею 638 ЦК України та статтею 180 ГК України і вважається укладеним.

Згідно ч.1 ст. 204 ЦКУ правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, договори між ТОВ "ОСОБА_1 Буд» та ТОВ КБ «Дімбудінвест» та ТОВ «Релан» є дійсним.

Отже, судом встановлено, що оскаржені правочини були реальними, роботи були виконані, що підтверджується належним чином оформленими первинними документами, операція відображена в обліку позивача, факт збитковості операції, чи невідповідності господарської діяльності не встановлено. Жодного доказу який би свідчив, що протиправна діяльність інших підприємств безпосередньо повязана зі спірним правочином і про таку діяльність були обізнані посадові особи позивача та приймали в ній участь не надано. Також суд зазначає, що зустрічні перевірки зазначених контрагентів позивача не проводились, відтак фактів невідображення та неврахування в податковому обліку контрагентів оскаржуваних господарських операцій відповідач не підтвердив.

Таким чином, суд вважає, що висновки відповідача про нікчемності договорів між позивачем та TOB «Дімбудінвест» та ТОВ «Релан» ґрунтуються на припущеннях, що суперечить ст. 159 КАС України. Факт наявності у сторін по правочину протиправного умислу при його укладанні з матеріалів справи не вбачається.

Щодо посилання відповідача на те, що виконані роботи субпідрядником TOB «Дімбудінвест» та ТОВ «Релан» по об»єкту «будинок СФ Банк «Біг Енергія» не були прийняті генпідрядником TOB «Етуаль Девелопмент», акти виконаних робіт не підписано, кошти не перераховано, суд вважає безпідставними так як цей факт не свідчить про не виконання цих робіт, а свідчить про невиконання своїх обовязків за договором ТОВ "Етуаль Девелопмент". Суд зазначає, що податковий орган не довів що роботи в межах договорів субпідряду фактично виконані не були, при цьому посилання податкового органу на недостатність трудових резервів та відсутність основних фондів у вказаних підприємств суд вважає також необґрунтованими , так як рядок 4.10 «Витрати на поліпшення основних фондів» та 07 «Сума амортизаційних відрахувань» Додатку К1/1 до Декларацій з податку на прибуток не може беззаперечно свідчити про відсутність фондів на підприємстві, в тому числі і орендованих.

Згідно, ч.2. ст.71 Кодексу адміністративного судочинства, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже суд приходить до висновку, що податковий орган не довів суду правомірність висновків викладених в акті перевірки та прийнятих на підставі акту податкових повідомлень рішень.

Крім того, актом перевірки було встановлено порушення позивачем підпункту 4.2.1 п.4.2 ст.4, п.6.1.1 п.6.1 ст.6, п.8.1 ст.8 та п.19.2 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» щодо правильності утримання та своєчасності перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету на суму 8672,34 грн.

Як вбачається з матеріалів перевірки підприємство в порушення пп.6.1.1 п.6.1 ст.6. п.8.1 ст.8. та п.19.2 ст.19 Закону України "'Про податок з доходів фізичних осіб'' та п.4 "Порядку надання документів та їх склад при застосуванні соціальної пільги'' затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №2035 від 26.12.2003р., невірно застосовувало соціальну пільгу в розмірі 257,50 грн. до доходу отриманого працівниками підприємства, в результаті чого не утримано та не перераховано до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 37,87 грн. Факт допущення даного порушення позивач не заперечував.

Також, в акті перевірки зазначено про порушення позивачем п.4.2.1 п.4.2 ст.4, п.8.1 ст.8, п.19.2 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в зв»язку з тим, що згідно банківської виписки 30.12.2008 р. та рахунку-фактури №СФ - 0812241 від 24.12.2008 року на суму 46 000, підприємством було сплачено за придбання автомобіля ОСОБА_3 у TOB «Автодім - Пассаж». Даний автомобіль був оформлений на гр. ОСОБА_4 не працівника підприємства, що підтверджується базою даних ДАІ. При цьому підприємством не було перераховано податок з доходів фізичних осіб за придбаний автомобіль гр. ОСОБА_4 в сумі 6900 (46000,00 гри * 15%). Суд не погоджується з таким висновками відповідача виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ОСОБА_5, головним бухгалтером підприємства, на підставі заяви останньої, був укладений договір позики (а.с 175), відповідно до якого ТОВ «Віта-Буд» надає позику ОСОБА_5 в сумі 46000 грн. Як вбачається із заяви ОСОБА_5, позика була отримана для придбання автомобіля ОСОБА_3 у TOB «Автодім - Пассаж». Як пояснив представник позивача та не спростував відповідач, ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5П і тому саме на нього було зареєстровано зазначений автомобіль. Отже, суд зазначає, що вказана сума позики не є доходом в розумінні Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Таким чином, суд приходить до висновку що позовні вимоги ТОВ «Віта-Буд» є обгрунтованим та підлягають задоволенню крім позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення №/0/27794 в частині визначення податкового зобов»язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 37,87 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 9,35 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Віта-Буд" до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08 квітня 2011 року №/0/27691.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08 квітня 2011 року №/0/27692.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08 квітня 2011 року № /0/27794 в частині визначення податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 6900,00 грн. та застосування штрафних санкцій 1725,12 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити. < Сума стягнення (цифрами) > < Текст >

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 29 липня 2011 року.

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек