Справа № 2-а-56/2010
Суддя: Костенко А. І.
Дата ухвалення: 2010-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Маньківський районний суд Черкаської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 листопада 2010 р. Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді А.І. КОСТЕНКО

при секретарі М.А. ЧИКУРОВІЙ

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Маньківському районі про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни».

На підставу своїх вимог спирається на те, що позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до статті 1 Закону України №2195-IV від 18 листопад 2004 року „Про соціальний захист дітей війни", є дитиною війни і згідно зі статтею 6 зазначеного Закону з першого січня 2006 року їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. У 2006 - 2007 - 2008 роках така допомога виплачувалась. Верховна Рада України своїм Законом України №3235-ГУ від 20.12.2005 року „П Державний бюджет України на 2006 рік", стаття 77 та стаття 110 та Законом України №489-У в 19.12.2006 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік", стаття 71, пункт 12 та Закону України № І07-УІ від 28.12.2007 року „Про Державний бюджет України на 2008 рік" призупинила дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни". Однак, Конституційний Суд України своїм рішенням №6-рп/2007 від 9 липня 2007 року по справі № 1-29/2007, керуючись статтями 147,150,152 Конституції України та статтями 45,51,61,63,65 Закону України „Про Конституційний Суд України", вирішив пункт 1 визнати таким, що не відповідаю-Конституції України і є не конституційним. Положення Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" пункт 12 статті 71, яким зупинено дію статті 6 Закону України №2195-ГУ від 1 листопада 2004 року „Про соціальний захист дітей війни", пункт 3 Положення статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" № 489-У від 19.12.2006 року визнані неконституційними. Пункт 5 Рішення Конституційного Суду в цій справі має преюдиціальне значення для суду загальної юрисдикції при розгляді ними позовів в зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок цих положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Пункт 6 Конституційного Суду є обов'язковим до виконання по території України, остаточний не може бути оскаржене. Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть буї обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами згідно частини 2 статті 19 та частини статті 22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов'язані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та Законами України, При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних закон не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Керуючись вищезазначеним рішенням Конституційного Суду України та чинним законодавство України, мною, 20.08.2010 року було направлено письмове звернення до відповідача з вимогою здійснити нарахування належної мені, як дитині війни, соціальної державної допомоги у розмірі 30 від мінімальної пенсії за віком за 2006 - 2008 роки та забезпечити їх виплату. Попри те, що Конституція України, як закон прямої дії, має вищу юридичну силу, а рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і і може бути оскаржене, відповідач, як орган владних повноважень, відмовив мені у її гарантованому Конституцією України та ст. 6 Закону, праві. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, невиплата мені соціальної допомоги, передбаченої статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", є протиправною і такою, п суперечить Конституції та законам України. Розмір соціальної допомоги відповідно до статті 6 „Про соціальний захист дітей війни" станови 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком до статті 28 Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно з Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 1 січня - 380грн., з 1 квітня - 406грн., з 1 жовтня 411грн. Згідно із Законом України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 1 січня - 350грн., з 1 квітня - 359грн., з 1 жовтня 366грн,

Згідно із Законом України „Про Державний бюджет України на 2008 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 1 січня 470 грн., з 1 квітня 481 грн., з 1 липня 482 грн., з 1 жовтня -498 грн. Соціальна допомога за 2008 рік виплачена в розмірі 10% щомісячно.

Таким чином , сума невиплаченої соціальної допомоги за 2006 - 2007-2008 роки становить: 2006 - 2007 рр. (4302+4809)/100х 30%= 2733,30 грн.; 2008 р. - 5793 х 20% = 1158,60 грн.

Відповідно до статті 99, 100 КАС України для звернення до Адміністративного Суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Законні права позивачки було обмежено шляхом прийняття окремих неконституційних положень нормативно правових актів вищої сили, Законів України, крім того, про належні їй, як дитині війни виплати її повідомлено не було. Тому про факт порушення прав їй стало відомо лише після висвітлення зазначених подій у пресі в зв'язку з ухваленням відповідного рішення Конституційним Судом України 09 липня 2007 року. Отже, про грубе порушення її прав, що на момент винесення рішення Конституційним Судом тривало понад півтора року, їй стало відомо тільки після висвітлення зазначених подій у засобах масової інформації, що і змусило позивачку звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги змінила та просила суд винести рішення, яким поновити пропущений строк для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, визнати дії відповідача щодо відмови у виплаті їй соціальної допомоги, як дитині війни протиправними та зобовязати управління пенсійного фонду України в Маньківському районі нарахувати на її користь недоплачену їй, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу починаючи з 18.04.2010 року і по день винесення рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні позов зі змінами не визнав та заперечував проти його задоволення.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: позивач ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. є дитиною війни. Згідно статті 6 Закону з 01.01.2006 р. позивачеві повинна виплачуватися щомісячна соціальна державна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 2.1. Постанови правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Положення про управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах» від 30 квітня 2002 року № 8-2, основним завданням органів Пенсійного фонду України є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуться замість пенсії підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія норм закону, які передбачали вищевказані виплати була призупинена.

Рішенням Конституційного Суду України № б - рп від 09 липня 2007 року у справі за конституційним поданням 46 депутатів України щодо відповідності Конституції України положень ст. 29, 36 ч. 2, ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, п. 7,9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41,43,44,45, 46 ст. 71, ст. 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007рік» визнано такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними) положення п. 12 ст. 71, ст. 111 Закону України, якими встановлено, що на 2007 рік зупинено дію положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.07.2007 року дійшов висновку, що зупинення законом України «Про Державний бюджет України» дії інших законів України щодо надання пільг, компенсацій та гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення іншого правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає ст. 1, 3 ч. 2, ст. 6 ч. 2, ст. 8, ч. 2 ст.19, ст. 21, 22, п. 1 ч. 2 ст. 92, ч. 1, 2, 3 ст. 95 Конституції України.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти, які за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.

Стаття 8 Конституції України встановлює, що норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть, бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

З огляду на вищенаведене та виходячи із загальних засад пріоритетності законів України над урядовими нормативно-правовими актами, при вирішенні даного спору необхідно застосувати саме ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Таким чином, правова норма "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Частиною 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Судом встановлено, що Закон України "Про соціальний захист дітей війни", Закон України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", Закон України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 p. N 6-рп/2007, Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 N 10-рп/2008, на які посилається позивач, як на підставу звернення до суду, були опубліковані в офіційних друкованих виданнях України та являються доступними для ознайомлення.

Тому позов про визнання відмови відповідача щодо виплати позивачеві щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком протиправною та зобовязання відповідача здійснити нарахування даної щомісячної соціальної допомоги підлягає до задоволення, тобто термін з якого відповідач повинен нараховувати дану соціальну допомогу слід обраховувати з 18.04.2010 року, тобто в межах шестимісячного строку, який передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду.

Державне мито суд вважає віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 21, ст. 152 Конституції України, законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік», Законом України «Про державний бюджет України 2008 рік», Законом України «Про соціальний захист дітей війни», Рішенням Конституційного Суду України № б - рп від 09 липня 2007 року, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року, ст. ст. 12, 17, 19, 99, 100, 159-162 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області відносно відмови в підвищенні ОСОБА_1 пенсії на 30 % від мінімальної пенсії за віком згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Маньківському районі здійснити перерахунок надбавки до пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести доплати у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 18.04.2010 року по 9.11.2010 року з урахуванням раніше здійснених виплат.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

СУДДЯ А.І. КОСТЕНКО