Справа № 2а-2472/10/0970
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2010-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2010 р. Справа № 2a-2472/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Микитюка Р.В.

при секретарі - Дущак С.М.,

за участю представників сторін:

від відповідача- Орловська М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, вул. Незалежності, 44, м. Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: ВАТ "Полімер", вул. Максимовича, 14, м. Івано-Франківськ, 76007

про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на фактичні виплати та доставку пільгових пенсій в сумі74929.85 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську звернулося в суд з адміністративним позовом до відкритого акціонерного товариства «Полімер»про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на фактичні виплати та доставку пільгових пенсій в сумі 74929,85 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість по відшкодуванню витрат на доставку і виплату пільгових пенсій відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Позивач на адресу суду направив заяву про уточнення позовних вимог. В заяві вказав, що станом на 13.10.2010 року відповідач погасив заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій громадянці ОСОБА_1.

В звязку з уточненням фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах за списком № 1 за період з 01.05.2010 року по 01.07.2010 року, та за списком №2 за період з 01.07.2009 року по 01.07.2010 року борг відповідача складає 74929,85 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Просив, в межах уточнених позовних вимог, позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила частково.. Суду пояснила, що обовязку щодо відшкодування витрат на доставку і виплату пільгових пенсій по списку № 1 законодавчо не визначено, а тому й позовні вимоги є необґрунтованими. Вказали, з посиланням на Конституцію України, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення. Виключно законами України встановлюється система оподаткування, податки і збори, а тому просили в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вислухавши представника відповідача, дослідивши подані письмові докази, судом встановлено наступне.

Відкрите акціонерне товариство «Полімер»є платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування. Працівникам відповідача виплачується пільгова пенсія. Станом на 13.10.2010 року відповідач погасив заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій громадянці ОСОБА_1.

В звязку з уточненням фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах за списком № 1 за період з 01.05.2010 року по 01.07.2010 року, та за списком №2 за період з 01.07.2009 року по 01.07.2010 року борг відповідача складає 74929,85 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Абзацом 3 п.1 ст.2 вказаного Закону визначено, що об'єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" ч.1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Виключно Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»визначаються: принципи та структура системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обовязки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками. Статтею 5 вказаного Закону його дію поширено на регулювання відносини, що виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 встановлює обовязок підприємств здійснювати відшкодування витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень»Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах його працівникам.

Пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пункт 6.8. вказаної Інструкції встановлює, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Однак, в результаті несвоєчасного відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій станом на 13.10.2010 року, відповідач допустив заборгованість перед управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську в сумі 74929,85 грн.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до пп.1.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, Інструкція розроблена відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) та Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування". А отже, суд приходить до висновку, що посилання відповідача щодо відсутності обовязку відшкодування вказаних витрат, в звязку із невизначеністю законодавчо, є необґрунтованими, так як дана Інструкція прийнята на виконання пенсійного законодавства України, регулює спірні правовідносини та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663.

В той же час, згідно ч.4 ст.8 КАС України, забороняється відмова у розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Наявність заборгованості відповідача перед управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій підтверджується розрахунками фактичних витрат на доставку та виплату пенсій, призначених на пільгових умовах та іншими матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ВАТ "Полімер", 76007, вул. Максимовича, 14, м. Івано-Франківськ, на користь управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську заборгованість по відшкодуванню витрат на фактичні виплати та доставку пільгових пенсій в сумі 74929,85 грн. (сімдесят чотри тисяччі дев"ятсот двадцять дев"ять гривень 85 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, а також у випадку прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Микитюк Р.В.

Постанова складена в повному обсязі 19.10.2010 року.