Справа № 22ас-9807/11
Суддя: Романюк М.М.
Дата ухвалення: 2011-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22ас-9807/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Романюк М.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2011 року колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Романюк М.М.

суддів: Петренко І.О., Котушенко С.П.,

Розглянувши у письмовому провадженню апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Томаківської районної адміністрації на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Томаківської районної адміністрації, Центру по нарахуванню і виплаті допомоги та здійсненню контролю за правильністю призначення та виплати пенсії та пільгових грошових допоміг Дніпропетровської ОДА про стягнення одноразової компенсації сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильської катастрофою, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2010 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що її чоловік ОСОБА_3, який помер 28 грудня 2006 р., являвся ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Згідно експертного висновку захворювання, що привело його до смерті, повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Управління праці та соціального захисту населення Томаківської районної адміністрації посилаючись на Постанову КМУ № 836 від 26 липня 1996 року, визначило їй компенсацію як сім`ї, яка втратили годувальника в розмірі 379,30 грн. Посилаючись на ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»позивачка просить стягнути з відповідача одноразову компенсацію в розмірі 60 мінімальних заробітних плат, а саме 53 040 коп.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2010 року позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Томаківської районної адміністрації на користь ОСОБА_2 в рахунок одноразової компенсації сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильської катастрофою 53 040 грн.

Відповідач управління праці та соціального захисту населення Томаківської районної адміністрації не погодившись з рішенням суду, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Судом встановлено, що 28 грудня 2006 р. помер чоловік позивачки ОСОБА_3, який являвся ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно експертного висновку від 21.12.2006 р. його захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та призвело до смерті.

Згідно п.6 ч.1 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: сім'ям, які втратили годувальника, - 60 мінімальних заробітних плат.

Крім того, вищезазначена стаття передбачає, що виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно при розгляді даної справи прийшов до обґрунтованого висновку про правомірність вимог позивача.

Однак, відповідно до статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні відносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії незаконними та зобовязати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

Суд першої інстанцій в порушення статей 21, 105, 162 КАС України провів відповідні розрахунки і зазначив у рішенні конкретні суми стягнення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Посилання апелянта на те, що він не є належним відповідачем не може бути прийнято до уваги, оскільки не відповідає вимогам закону.

Частиною 5 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту громадян.

Крім того, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 р. № 936 "Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що виплата таких компенсацій та допомог провадиться управліннями праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадян та центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (п. 4 Порядку). Таким чином, доводи апелянта щодо неналежного відповідача є безпідставними.

Керуючись ст.ст.198, 202 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Томаківської районної адміністрації задовольнити частково.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2010 року змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини в наступній редакції:

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Томаківської районної адміністрації провести нарахування та виплату ОСОБА_2 в звязку з втратою годувальника одноразової компенсації відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент проведення виплат відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»з урахуванням вже проведеної виплати в розмірі 379 грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Судді: