Справа № 820/4002/15
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 р. Справа № 820/4002/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 Донел на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2015р. по справі № 820/4002/15

за позовом ОСОБА_1 Донел

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 Донел (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:

-визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області від 01.09.2014 року №222/2014 про примусове повернення та про заборону в'їзду в Україну строком на 3 (три) роки громадянину ОСОБА_2 Штатів ОСОБА_3 ОСОБА_1 Донел;

-зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України у Харківській області скасувати (анулювати) в паспортному документі громадянина ОСОБА_2 Штатів ОСОБА_3 ОСОБА_1 Донел відмітку про зобов'язання залишити територію України до 01.10.2014 року та про заборону в'їзду в Україну строком на 3 (три) роки до 01.09.2017 року;

-зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України у Харківській області направити до Державної прикордонної служби України повідомлення (доручення) про скасування заборони в'їзду в Україну строком на 3 (три) роки до 01.09.2017 року громадянину ОСОБА_2 Штатів ОСОБА_3 ОСОБА_1 Донел;

-зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України у Харківській області надати суду звіт про виконання постанови суду в частині анулювання в паспортному документі громадянина ОСОБА_2 Штатів ОСОБА_3 ОСОБА_1 Донел відмітки про зобов'язання залишити територію України до 01.10.2014 року та про заборону в'їзду в Україну строком на 3 (три) роки до 01.09.2017 року, а також в частині направлення до Державної прикордонної служби України повідомлення (доручення) про скасування заборони в'їзду в Україну строком на 3 (три) роки до 01.09.2017 року громадянину ОСОБА_2 Штатів ОСОБА_3 ОСОБА_1 Донел.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2015 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2015 року та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Відповідач подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.08.2014 року ГУДМС України у Харківській області під час проведення перевірки законності перебування іноземних громадян в приміщенні гімназії № 13 по вул. Карла Маркса, 36 в м. Харкові, було виявлено громадянина США ОСОБА_1 Донел, ІНФОРМАЦІЯ_1, у якого строк перебування в Україні закінчився 27.01.2014 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваного рішення.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди зобовязані перевірити оскаржені рішення, дії на предмет того, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) субєктів владних повноважень, суд зобовязаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення(дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в»їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» , іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 вказаного Закону, іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

За змістом ч.7 ст.4 цього Закону Іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну для участі у діяльності філій, відділень, представництв та інших структурних осередків громадських (неурядових) організацій іноземних держав, зареєстрованих у встановленому порядку, та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період діяльності в Україні.

Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

При цьому, документами, що засвідчують законність перебування іноземця, особи без громадянства на території України, можуть бути посвідка на постійне проживання та посвідка на тимчасове проживання.

27.08.2014 року під час перевірки законності перебування іноземних громадян в приміщенні гімназії № 13 по вул. Карла Маркса, 36 м. Харків, було виявлено громадянина США ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у якого строк перебування в Україні закінчився 27.01.2014 року.

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення від 27.08.2014 року.

Згідно вказаного протоколу позивачем було порушено вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», оскільки з 27.01.2014 року позивач реєстрацію перебування на території України не продовжив, з території України не виїхав, а тому з 27.01.2014 року перебуває на території України незаконно.

Отже, з 27.01.2014 року позивачем було порушено законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Приписами ст. 26 вищевказаного Закону передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців.

Згідно п. 1.5 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року, іноземці можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну на підставі рішення територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону та органів СБУ про примусове повернення.

Пунктом 1.6 вказаної Інструкції передбачено, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є: дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії іноземців, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням начальника ГУ ДМС України в Харківській області від 01.09.2014 року примусово повернуто до країни походження громадянина США ОСОБА_4 та зобов'язано його покинути територію України у термін до 01.10.2014 року.

В обгрунтування вказаного рішення відповідач посилається на обставини, передбачені ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які ґрунтуються на порушенні позивачем законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, оскільки позивач нелегально перебував на території України, у нього відсутні підстави для подальшого перебування на території держави.

Враховуючи, що матеріалами справи доведено, що позивач з 27.01.2014 року перебуває на території України незаконно, тобто без оформлення відповідних документів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення начальника ГУ ДМС України в Харківській області від 01.09.2014 року щодо примусового повернення громадянина США ОСОБА_4 до країни походження та зобов'язання його покинути територію України у термін до 01.10.2014 року є законним та обґрунтованим.

Між тим, колегія судів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову в частині визнання незаконним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області від 01.09.2014 р. в частині заборони позивачу в'їзду на територію України терміном на 3 роки, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в'їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в'їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення.

Отже, з аналізу вказаної норми випливає, що процедура заборони в'їзду в Україну не є прямим наслідком примусового повернення іноземця чи особи без громадянства з України. Перелік підстав для заборони в'їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну передбачені ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Між тим, відповідачем ні в оскаржуваному рішенні від 01.09.2014 року, ні в запереченнях на апеляційну скаргу не зазначено підстав передбачених вказаною нормою для заборони позивачу в'їзду в Україну.

Колегія суддів зазначає, що згідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не довів правомірність оскаржуваного рішення в частині заборони ОСОБА_1 Донел в'їзду на територію України терміном на 3 роки.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про неправомірність рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області від 01.09.2014 р. "Про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_2 Штатів ОСОБА_3 ОСОБА_1 Донел" в частині заборони ОСОБА_1 Донел в'їзду на територію України терміном на 3 роки та його скасування.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позову в частині зобов'язання відповідача скасувати (анулювати) в паспортному документі позивача відмітки про заборону в'їзду в Україну строком на 3 (три) роки до 01.09.2017 року та направлення до Державної прикордонної служби України повідомлення (доручення) про скасування заборони в'їзду в Україну строком на 3 (три) роки до 01.09.2017 року громадянину ОСОБА_2 Штатів ОСОБА_3 ОСОБА_1 Донел, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Між тим, відповідачем не вчинялися дії (бездіяльність) та не приймалися рішення щодо відмови позивачу в скасуванні (анулюванні) в паспортному документі відмітки про заборону в'їзду в Україну строком на 3 (три) роки до 01.09.2017 року та направленні до Державної прикордонної служби України повідомлення (доручення) про скасування заборони в'їзду в Україну строком на 3 (три) роки до 01.09.2017 року громадянину ОСОБА_2 Штатів ОСОБА_3 ОСОБА_1 Донел, а тому у суду відсутні підстави для зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача скасувати (анулювати) в паспортному документі відмітки про заборону в'їзду в Україну строком на 3 (три) роки до 01.09.2017 року та направленні до Державної прикордонної служби України повідомлення (доручення) про скасування заборони в'їзду в Україну строком на 3 (три) роки до 01.09.2017 року громадянину ОСОБА_2 Штатів ОСОБА_3 ОСОБА_1 Донел задоволенню не підлягають.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині покладення обов'язку на Головне управління Державної міграційної служби України у Харківській області скасувати (анулювати) в паспортному документі громадянина ОСОБА_2 Штатів ОСОБА_3 ОСОБА_1 Донел відмітки про зобов'язання залишити територію України до 01.10.2014 року, оскільки рішення начальника ГУ ДМС України в Харківській області від 01.09.2014 року щодо примусового повернення до країни походження позивача та зобов'язання його покинути територію України у термін до 01.10.2014 року є правомірним та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Донел задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2015р. по справі № 820/4002/15 скасувати в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 Донел до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання незаконним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області від 01.09.2014 р. "Про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_2 Штатів ОСОБА_3 ОСОБА_4" в частині заборони ОСОБА_1 Донел в'їзду на територію України терміном на 3 роки та прийняти в цій частині нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області від 01.09.2014 р. "Про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_2 Штатів ОСОБА_3 ОСОБА_4" в частині заборони ОСОБА_1 Донел в'їзду на територію України терміном на 3 роки.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2015 року по справі № 820/4002/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7