Справа № 806/990/15
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2015-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м.Житомир справа № 806/990/15

категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: представника позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Мир" до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Мир" (далі - ПСП "Мир") звернулось до суду з позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі - Новоград-Волинська ОДПІ) № від 05.02.2015 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 436467,00 грн, у тому числі: 290978,00 грн - за основним платежем та 145489,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що висновки акту перевірки про заниження ПСП "Мир" податкового кредиту не відповідають дійсним обставинам господарської діяльності платника, є безпідставними та суперечать нормам діючого законодавства. Незважаючи на те, що всі первинні документи були надані під час проведення перевірки, в описовій частині акту відповідач зазначив про безпідставне включення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених за результатами придбання товарно-матеріальних цінностей у ПП "Хімінвест" та ТОВ "Оптова база "Чай Агро-Продукт". На переконання позивача, відсутність необов'язкових для ведення документів, таких як товарно-транспортні накладні, не може бути безумовним доказом безтоварності операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей у вказаних контрагентів.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову з мотивів, викладених у письмових запереченнях (том 1 а.с. 52).

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

Встановлено, що у період з 05.01.2015 по 14.01.2015 посадовою особою Новоград-Волинської ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ПСП "Мир" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП "Хімінвест" та ТОВ "Оптова база"Чай Агро-продукт" за період з 01.01.2013 по 30.11.2014, за результатами якої складено акт № 57/22-00/13564247 від 20.01.2015 (а.с. 11-41).

Даним актом зафіксовано порушення п. 187.1 ст. 187, п. 198.5 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 290978,00 грн, в тому числі: за листопад 2013 року в сумі 11918,00 грн, за січень 2014 року в сумі 5094,00 грн, за лютий 2014 року в сумі 7866,00 грн, за березень 2014 року в сумі 19060,00 грн, за квітень 2014 року в сумі 19816,00 грн, за травень 2014 року в сумі 9253,00 грн, за червень 2014 року в сумі 16680,00 грн, за вересень 2014 року в сумі 105692,00 грн, за жовтень 2014 року в сумі 95599,00 грн.

За результатами розгляду акту перевірки, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 05.02.2015, яким ПСП "Мир" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 436467,00 грн, у тому числі: 290978,00 грн - за основним платежем та 145489,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (том 1 а.с. 10).

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Перевіряючи спірне податкове повідомлення-рішення на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено наступне.

У акті перевірки контролюючий орган стверджує про те, що у період з 01.08.2013 по 31.07.2013 ПСП "Мир" завищено суму податкового зобов'язання розміром 194392,00 грн по взаємовідносинах з ПП "Хімінвест" та ТОВ "Оптова база "Чай Агро-Продукт" та занижено суму податкового зобов'язання розміром 194392,00 грн, у зв'язку з нарахуванням ПДВ по умовному продажу сільськогосподарської продукції (соя, овес, ріпак, просо, соняшники).

Також, платником завищено податковий кредит за період з 01.08.2013 по 30.11.2014 в сумі 290978,00 грн, у зв'язку із віднесенням до його складу сум податку на додану вартість по господарським операціям із придбання насіння, хімпрепаратів, міндобрив у ПП "Хімінвест" та ТОВ "Оптова база "Чай Агро-Продукт".

Контролюючий органу у акті перевірки наголошує на тому, що ПСП "Мир" не було надано до перевірки товарно-транспортних накладних, сертифікатів якості на придбані міндобрива, документів складського обліку, документів, які б підтверджували оплату за придбані товари. Наведені обставини, на переконання контролюючого органу, ставлять під сумнів господарські операції ПСП "Мир" з контрагентами - ПП "Хімінвест" та ТОВ "Оптова база "Чай Агро-Продукт".

Проте, висновки відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовані наступним.

Встановлено, що 23.04.2013 та 02.04.2014 між ТОВ "Оптова база "Чай Агро-Продукт" (Постачальник) та СПС "Мир" (Покупець) укладено договори поставки, відповідно до умов якого в терміни та порядку, визначені цим Договором, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця продукцію, а Покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити за нього визначену грошову суму - ціну товару, вказану у накладних до даного Договору (том 1 а.с. 64-67, 72-75).

25.04.2013 між ПП Хімінвест" (Постачальник) та СПС "Мир" (Покупець) укладено договори поставки № 23/2013СВ, відповідно до умов якого в терміни та порядку, визначені цим Договором, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця продукцію, а Покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити за нього визначену грошову суму - ціну товару, вказану у накладних до даного Договору (том 1 а.с. 68-71).

На підтвердження факту придбання міндобрив та насіння у зазначених контрагентів, матеріали справи містять копії видаткових накладних, рахунків на оплату, податкові накладні (том 1 а.с. 158-220, том 2 а.с. 13-94).

Також, із матеріалів справи прослідковується, що 26.05.2014 ПСП "Мир" (Постачальник) та ПП "Хімінвест" (Покупець) укладено договір поставки № 2, відповідно до якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця продукцію, а Покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити за нього визначену грошову суму - ціну товару, вказану у накладних до даного Договору (том 1 а.с. 76-79).

26.05.2014 ПСП "Мир" (Постачальник) та ТОВ "Оптова база "Чай Агро-Продукт" (Покупець) укладено договір поставки № 3, відповідно до якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця продукцію, а Покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити за нього визначену грошову суму - ціну товару, вказану у накладних до даного Договору (том 1 а.с. 84-87).

На підтвердження реальності поставки сільськогосподарської продукції - ріпаку, сої, вівса, соняшнику покупцям ТОВ "Оптова база "Чай Агро-Продукт" та ПП "Хімінвест" позивачем додано до матеріалів справи копії рахунків-фактур, податкові накладні, довіреності, накладні (том 1 а.с. 221-250, том 2 а.с. 1-12).

Підпунктом "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно із пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Приписами пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

Згідно із пунктами 198.1, 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 Податкового кодексу України).

Отже, формування податкового кредиту з ПДВ платником податків обумовлено фактичним здійсненням операцій з придбання товарів, робіт (послуг), для подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку, і реалізується за наявності в платника належно оформлених підтверджуючих проведення господарських операцій первинних документів та в обов'язковому порядку податкових накладних.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Згідно зі статтею 3 цього ж Закону, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Частина 2 даної статті передбачає, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Як свідчать матеріали справи, всі перелічені суми податкового кредиту підтверджені відповідними податковими накладними. У свою чергу, ці податкові накладні складені на підставі договорів та відповідають вимогам пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Судом не встановлено невідповідності даних податкових накладних фактичним обставинам. Матеріалами справи підтверджено, факт здійснення господарських операцій у перевіряємому періоді.

Встановлено, що на час здійснення спірних господарських операцій контрагенти позивача - ТОВ "Оптова база "Чай Агро-Продукт" та ПП "Хімінвест" зареєстровані як платники податку на додану вартість, що підтверджується відповідними витягами з реєстру платників податку на додану вартість (том 1, а.с. 54, 55).

Також, на підтвердження факту добросовісності як платників податків зазначених контрагентів, позивачем до матеріалів справи долучено довідки ДПІ у Шевченківському районі від 12.03.2015 та ДПІ у Печерському районі, які свідчать про відсутність заборгованості перед бюджетом у ТОВ "Оптова база "Чай Агро-Продукт" та ПП "Хімінвест" (том 1 а.с. 56, 57).

У листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Також у вищевказаному листі Вищого адміністративного суду України зазначено, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

В контексті даного роз`яснення суд відзначає, що придбані у вищевказаних контрагентів міндобрива та насіння були використані у господарській діяльності позивача, а саме: для вирощування сільськогосподарської продукції, частина якої у подальшому була реалізована і ТОВ "Оптова база "Чай Агро-Продукт" та ПП "Хімінвест", що підтверджується описаними вище первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи та довідками про стан виконання зобов'язань між ПП "Мир" та ПП "Хімінвест", ТОВ "Оптова база "Чай Агро-Продукт", та свідчить про реальний рух активів у процесі здійснення позивачем господарських операцій.

Крім того, позивачем додано до матеріалів справи складські книги обліку, з яких прослідковується як надходження товару, так і відпуск продукції зазначеним контрагентам (том 1 а.с. 115-157)

У ході перевірки відповідачем не встановлено проведення позивачем збиткових операцій, не встановлено у позивача наміру отримати за вищевказаними договорами поставки інший результат, ніж придбання товару та реалізації продукції.

Досліджуючи витребувані та приєднані до справи документи, суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, - не виявлено.

При цьому, суд бере до уваги, що доказів, які б вказували на відсутність реальності господарських операцій за спірними угодами, за правилами частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач до суду не подав.

Так, у акті перевірки контролюючий орган акцентує увагу на тому, що згідно АІС "Автомобіль" за ПСП "Мир", ПП "Хімінвест", ТОВ "Оптова база "Чай Агро-Продукт" не зареєстровано жодного транспортного засобу. Крім того, до перевірки не було надано товарно-транспортних накладних, що ставить під сумнів транспортування товару.

З даного приводу, слід зазначити, що метою складання зазначених документів є підтвердження правомірності відображення в податковому обліку витрат, пов'язаних із транспортуванням, проте, зазначені документи не впливають на формування податкового кредиту за спірними господарськими операціями з приводу постачання товарно-матеріальних цінностей.

Наявність товарно-транспортних накладних та сертифікатів якості не пов'язано із формуванням податкового кредиту, порядок визначення якого встановлено Податковим Кодексом України.

З огляду на зазначене, висновки про відсутність факту транспортування товару не можуть обґрунтовуватися в залежності від наявності чи відсутності товарно-транспортної накладної.

Слід зазначити, що до матеріалів справи позивачем додано копії товарно-транспортних накладних, які підтверджують факт виконання договорів поставки від 26.05.2014, укладених ПСП "Мир" з покупцями - ПП "Хімінвест" та ТОВ "Оптова база "Чай Агро-Продукт" (том 1 а.с. 90-107), та договорів поставки від 23.04.2013, 25.04.2013, 02.04.2014, укладених ПСП "Мир" з постачальниками - ПП "Хімінвест" та ТОВ "Оптова база "Чай Агро-Продукт" (том 1 а.с. 108-114).

Із вказаних товарно-транспортних накладних прослідковується, що замовником перевезення були контрагенти позивача, що відповідає умовам укладених договорів, а перевізником є автопідприємство - ТОВ "Надія-2012".

Також, слід зазначити, що товарно-транспортні накладні містять усі реквізити, необхідні для ідентифікації кожної окремої поставки.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно сформовано податкові зобов'язання та податковий кредит на підставі належним чином оформлених первинних документів по господарських операціях з ПП "Хімінвест" та ТОВ "Оптова база "Чай Агро-Продукт" та на підставі норм Податкового кодексу України, відтак, нарахування податкових зобов'язань по податку на додану вартість позивачу з цих підстав проведено контролюючим органом неправомірно.

Враховуючи наведене, податкове повідомлення-рішення Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 05.02.2015 прийнято з порушенням норм податкового законодавства, а тому позовні вимоги про його скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області № від 05.02.2015.

Відшкодувати з Державного бюджету України на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Мир" 487,20 грн сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 19 червня 2015 р.