Справа № 816/3416/14
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Київ К/800/62881/14

Колегія Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Олексієнка М.М. (доповідач),

суддів: Бутенка В.І., Штульман І.В.,

при секретарі судового засідання: Крапивці Л.А.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши в касаційному порядку у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (далі - Кременчуцький МВ), Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (далі - УМВС в Полтавській області) про поновлення на роботі, стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою позивача на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, відповідно до якого з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

визнати неправомірними та скасувати накази УМВС в Полтавській області від 10 липня 2014 року № 668, від 25 липня 2014 року №337 о/с про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ у запас за порушення дисципліни;

зобов'язати поновити на службі в органах внутрішніх справ на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної міліції у справах дітей Крюківського відділу міліції Кременчуцького МВ з 25 липня 2014 року;

стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу;

допустити рішення суду до негайного виконання в частині поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Посилався на незаконність звільнення, оскільки порушень дисципліни не допускав. При проведенні службового розслідування допущено фальсифікацію та не об'єктивність встановлення обставин.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року, залишеною без змін Харківським апеляційним адміністративним судом від 11 листопада 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить попередні судові рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову. Вказує на те, що відповідачами порушена процедура проведення службового розслідування. Видання повторного наказу свідчить про посилання відповідальності за вчинений проступок, оскільки не встановлено, що були погрози застосування зброї та підбурюванням інших співробітників.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги, викладені в касаційній скарзі, підтримали.

Вислухавши доводи осіб, які з'явилися в судове засідання, з'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з наступних підстав.

Сутність службової дисципліни визначається Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 цього нормативного акту службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (стаття 2 Закону № 3460-ІV).

Підставою до винесення наказів УМВС в Полтавській області від 10 липня 2014 року № 668, від 25 липня 2014 року № 337 о/с, які є предметом оскарження, став висновок службового розслідування, згідно якого ОСОБА_1 03.06.2014 року, будучи працівником міліції та перебуваючи у складі зведеного загону УМВС в Полтавській області у районі проведення антитерористичної операції (далі - АТО), самовільно залишив місце несення служби.

Такий проступок свідчить про грубе порушення службової дисципліни, що дає підстави згідно статті 12 Дисциплінарного статуту до накладення такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

При визначенні виду стягнення враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередня поведінка особи, ставлення до виконання службових обов'язків та вчиненого.

Як установлено судами, проступок мав місце в період проведення АТО. При цьому, позивач самовільно залишив місце несення служби, що свідчить про тяжкість вчиненого, намагався всіляко уникнути відповідальності.

Колегія суддів касаційної інстанції, враховуючи місце вчинення проступку та обставини, за яких він скоєний, не знаходить підстав вважати, що відповідачами допущено грубе порушення службового розслідування, в тому числі статті 15 Дисциплінарного статуту.

Як свідчать зібрані у справі докази, досліджені судами попередніх інстанцій, при проведенні розслідування опитувалися очевидці вчиненого, в тому числі керівника зведеного загону, встановлювалися обставини при яких мав місце проступок.

Немає підстав вважати, що позивача вдруге притягнуто до дисциплінарної відповідальності за один і той же проступок. Наказ від 12.06.2014 року № 373 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани скасовано за м'якістю і видано нові накази, які є предметом оскарження, про звільнення з органів внутрішніх справ.

Визначення виду стягнення покладається на начальника. Судами, як зазначалося вище, перевірено законність обраного стягнення, в тому числі обставини вчиненого, тяжкість проступку.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

В.І. Бутенко

І.В. Штульман