Справа № 825/2041/15-а
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 року м.Чернігів Справа № 825/2041/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Тищенко М.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Смуригіної К.О.,

представника відповідача Мукомолова І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування вимоги, податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

02.07.2015 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - ДПІ у м. Чернігові) про визнання протиправними та скасування:

- вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.06.2015 № Ф- у розмірі 23 407,23 грн єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

- податкового повідомлення-рішення від 23.06.2015 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 8 379,97 грн. (у т.ч. за основним платежем - 6 703,98 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1 675,48 грн.);

- рішення про застосування штрафних санкцій від 23.06.2015 № , яким донараховано 23 407,23 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та 1 761,48 грн. штрафних санкцій.

Спірні податкове повідомлення-рішення, вимога та рішення про застосування штрафних санкцій прийняті за наслідками проведеної документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного ті іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, якою встановлені порушення Податкового кодексу України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», про що складено Акт від 15.06.2015 № 1147/17/6 (а.с. 11 - 46).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що висновки відображені в Акті перевірки від 15.06.2015 № 1147/17/6 не ґрунтуються на дійсних обставинах оскільки, на думку ДПІ у м. Чернігові вартість послуг з охорони, позивачем було віднесено до складу валових витрат в 2013-2014 роках, а не включено до переліку витрат, зазначених в п.177.4 Податкового Кодексу України. За висновком податкового органу, зробленого на підставі первинних документів, позивачем до складу валових витрат за 2013-2014 роки було віднесено суму сплаченого податку на доходи фізичних осіб, чим порушено ст.139 Податкового кодексу України. Крім того, при складанні Акту з розрахунком обсягу валових витрат за 2014 рік посадовими особами було завищено базу оподаткування не відомо з яких причин. Подібні незрозумілі та необґрунтовані розбіжності містяться в порівнянні таб.18 та 22 (Акт перевірки від 15.06.2015 № 1147/17/6), де зазначені витрати за даними перевірки.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що висновки зазначені в Акті перевірки від 15.06.2015 № 1147/17/6 є неправомірними, необґрунтованими та прийнятими з порушенням вимог чинного законодавства, а тому підлягають скасуванню, також наголошуючи на протиправності вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.06.2015 № Ф -.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позові з наданням додаткових пояснень.

Представники відповідача проти позову заперечили та просили у його задоволенні відмовити, пояснивши, що об'єктом оподаткування податком з доходів фізичних осіб є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом і документально підтвердженими витратами пов'язаними з господарською діяльністю фізичної особи-підприємця. В обґрунтування заперечень, зазначили, що відповідно до положень Податкового кодексу України включаються до складу витрат суми податку на прибуток, а також податків установлених п.153.3 ст.153 та ст.160 цього кодексу; ПДВ, включеного в ціни товару (роботи, послуги), що придбаваються платником податку для виробничого або не виробничого використання, податків на доходи фізичних осіб, відраховуються із сум виплат таких доходів згідно з розділом IV «Податок на доходи фізичних осіб» Податкового кодексу України. Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 до складу валових витрат в 2013-2014 роках. віднесено суму сплаченого податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, що є порушенням Податкового кодексу України. Щодо донарахування суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зауважили, що перевіркою правильності визначення чистого оподатковуваного доходу було встановлено його заниження, що стало наслідком заниження суми доходу, на яку нараховується єдиний внесок, та як наслідок занижено суму єдиного внеску.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Перевіряючи підстави проведення перевірки позивача, судом встановлено, що на підставі повідомлення від 08.05.2015, згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.4 ст. 77, ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755, п.13.1 ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відповідно до наказу керівника ДПІ у м. Чернігові від 08.05.2015 № 1073 (вручено згідно повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 12.05.2015), проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного ті іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, про що складено Акт від 15.06.2015 № 1147/17/6 (а.с. 11 - 46).

Перевірку проведено з відома фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

В розділі "Висновок" Акту перевірки встановлені наступні порушення:

- п. 138.2 ст. 138, п. 177.4 ст.177, пп. 139.1.6 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, внаслідок чого платником було завищено суму валових витрат на суму 36 053,36 грн;

- пп. 2 п. 1 ст.7 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», внаслідок чого платником було занижено суму доходу, на який нараховується єдиний соціальний внесок за 2013-2014 роки на 67 455,95 грн; п.11 ст.8, п.5, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: ФОП ОСОБА_1 внаслідок заниження чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок, з урахуванням максимальної величини та мінімального страхового внеску, було занижено суму єдиного внеску за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 на 23 407,23 грн.

При цьому, на підставі вказаного Акту перевірки, з урахуванням зазначених порушень, ДПІ у м. Чернігові прийняті: вимога про сплату боргу (недоїмки) від 15.06.2015 № Ф- у розмірі 23 407,23 грн єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; податкове повідомлення-рішення від 23.06.2015 № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 8 379,97 грн.(у т.ч. за основним платежем - 6 703,98 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1 675,48 грн); рішення про застосування штрафних санкцій від 23.06.2015 № , яким донараховано 23 407,23 грн єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та 1 761,48 грн штрафних санкцій. (а.с. 8-10) які є предметом даного спору.

В Акті перевірки вказано, що протягом періоду, який перевірявся ФОП ОСОБА_1 здійснював торгівельну діяльність, а саме: роздрібну торгівлю тютюновими виробами та пивом, тому відповідно до пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 придбавав торгові патенти. Також вказано, що в період з 01.01.2013 по 31.12.2014 ФОП ОСОБА_1 в підприємницькій діяльності використовує нежитлові приміщення для розміщення об'єктів торгівлі (кіосків), складські приміщення та офісне приміщення.

Також в Акті перевірки вказано, що відповідно до наданих на перевірку первинних документів ФОП ОСОБА_1 завищено витрати за 2013 рік та за 2014 рік на 36 053,36 грн (без ПВД), а саме: до складу валових витрат в 2013-2014 роках було віднесено вартість оплачених послуг з охорони приміщень; до складу валових витрат в 2013-2014 роках було віднесено суму сплаченого податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 21 103,71 грн., чим порушено п.п.139.1.6 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України.

У зв'язку з цим, податковий орган вказав на те, що пунктом 177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI визначено перелік витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності на загальній системі оподаткування, який не передбачає включення до складу витрат оплату послуг з охорони приміщень, та пп.139.1.6 п.139.1 ст.139 Кодексу передбачено, що не включаються до складу валових витрат суми податку на прибуток, а також податків установлених п.153.3 ст.153 та ст.160 Кодексу; податку на додану вартість, включеного до ціни товару (роботи, послуги), що придбаваються платником податку для виробничого або не виробничого використання, податків на доходи фізичних осіб, які відраховуються з сум виплат таких доходів згідно з розділом IV цього кодексу.

Також перевіркою вказано на порушення ст.177 Податкового кодексу України, якою передбачено порядок визначення суми оподатковуваного доходу та необхідність документального підтвердження витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу. Внаслідок встановлених порушень ФОП ОСОБА_1 занижено чистий дохід за 2013 рік на 19 262,37 грн за 2014 рік на 16 790,99 грн.

Так, в Акті перевірки зазначені Розрахунки податку на доходи фізичних осіб, отриманих у 2013 році та 2014 році:

- розрахунок податку на доходи фізичних осіб, отриманих у 2013 році, проводився згідно п.п.164.1.3 п.164.1 ст.164, ст.177 Податкового кодексу України. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» розмір мінімальної заробітної плати на 1 січня 2013 року встановлений в розмірі 1 147,00 грн. Десятикратний розмір - 11 470,00 грн (1 147,00*10). Чистий (оподатковуваний) дохід за 2013 рік становить 171 290,19 грн (без ПДВ). Середньомісячний дохід 14 274,18 грн (171 290,19:12) більше 11 470,00 грн. Перевищення становить 2 804,18 грн (14 274,18-11 470,00) за кожен місяць здійснення діяльності. За ставкою 15% оподатковується 137 640 грн (11 470,00*12). Сума податку - 20 646,00 грн (137 640,00*15%). За ставкою 17% оподатковується 33 650,16 грн (2 804,18*12). Сума податку - 5 720,53 грн (33 650,16*17%). Загальна сума податку - 26 366,53 грн (20 646,00+5 720,53). Нараховано податку з доходів фізичних осіб згідно даних податкової декларації про майновий стан та доходи - 23 550,73 грн. (26 366,53-23 550,73 = 2 815,80).

- розрахунок податку на доходи фізичних осіб, отриманих у 2014 році, проводився згідно п.п.164.1.3 п.164.1 ст.164, ст.177 Податкового кодексу України. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» розмір мінімальної заробітної плати на 1 січня 2014 року встановлений в розмірі 1 218,00 грн. Десятикратний розмір - 12 180,00 грн (1 218,00*10). Чистий (оподатковуваний) дохід за 2014 рік становить 157 491,80 грн (без ПДВ). Середньомісячний дохід 13 124,32 грн. (157 491,80:12) більше 12 180,00 грн. Перевищення становить 944,32 грн. (13 124,32-12 180,00) за кожен місяць здійснення діяльності. За ставкою 15% оподатковується 146 160,00 грн. (12 180,00*12). Сума податку - 21 924,00 грн. (146 160,00*15%). За ставкою 17% оподатковується 11 331,84 грн. (944,32*12). Сума податку - 367,20 грн. (11 331,84*17%). Загальна сума податку - 23 850,41 грн. (1 926,41+21 924,00) за 2014 рік. Нараховано податку з доходів фізичних осіб за 2014 рік згідно даних податкової декларації про майновий стан та доходи - 19 962,23 грн. (23 850,41 - 19 962,23 = 3 888,18).

Усього донараховано податку на доходи фізичних осіб за Актом перевірки 6 703,98 грн. (2 815,80 + 3 888,18 = 6 703,98) (а.с.28).

Також, відповідно до поданих ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у м. Чернігові податкових декларацій про майновий стан і доходи, чистий оподатковуваний дохід складає у 2013 році 152 027,82 грн. та у 2014 році 133 081,60 грн. Перевіркою правильності визначення чистого оподатковуваного доходу встановлено його заниження, чим визнано порушено ст.177 Податкового кодексу України, якими передбачено порядок визначення суми оподатковуваного доходу та необхідність документального підтвердження витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу.

Отже, в Акті перевірки вказано, що чистий дохід, отриманий платником протягом 2013 року складає 171 290,19 грн., протягом 2014 року - 157 491,80 грн. Таким чином платником занижено суму доходу, на яку нараховується єдиний внесок на 34 070,59 грн. за 2013 рік та на 33 385,36 за 2014 рік, чим було порушено пп.2 п.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» внаслідок чого платником було занижено суму доходу, на який нараховується єдиний соціальний внесок за 2013-2014 роки на 67 455,95 грн.

В Акті перевірки в розділі правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7% вказано порушення п.5, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме ФОП ОСОБА_1 внаслідок заниження чистого оподаткованого доходу, на який нараховується єдиний внесок, з урахуванням максимальної величини (мінімального розміру) на загальну суму 67 455,95 грн., було занижено суму єдиного внеску на загальну суму 23 407,23 грн.

Таким чином, враховуючи встановлене перевіркою, ДПІ у м. Чернігові прийшла до наступних висновків:

в порушення п. 138.2 ст. 138, п. 177.4 ст.177, пп. 139.1.6 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України платником було завищено суму валових витрат на суму 36 053,36 грн та відповідно занижено чистий дохід за 2013 рік на 19 262,37 грн за 2014 рік на 16 790,99 грн;

в порушення пп. 2 п. 1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платником було занижено суму доходу, на який нараховується єдиний соціальний внесок за 2013-2014 роки на 67 455,95 грн;

в порушення п.11 ст.8, п.5, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» ФОП ОСОБА_1 внаслідок заниження чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок, з урахуванням максимальної величини та мінімального страхового внеску, було занижено суму єдиного внеску за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 на 23 407,23 грн.

Перевіряючи правильність проведення відповідачем перевірки ФОП ОСОБА_1 суд зазначає, що вона проведена відповідно до вимог п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, згідно якого органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Поняття та порядок проведення документальної планової виїзної перевірки, визначені пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 та ст. 78 Кодексу, ДПІ у м. Чернігові дотримано. Строки проведення виїзних перевірок, встановлені ст. 82 Кодексу, не порушено. Підставою для проведення такої перевірки стала вимога пп. 77.4 ст. 77, ст.82 Кодексу.

Дослідивши фактичні обставини нарахування податкового зобов'язання, судом враховано, що згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну "податкове зобов'язання", вказаного в пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу.

Також суд враховує п.138.2 ст. 138 Кодексу (чинного на момент періоду що перевірявся), яким встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді. Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Так, згідно з пп.139.1.6 п.139.1 ст. 139 Кодексу (чинного на момент перевірки), визначено, що суми податку на прибуток, а також податків, установлених п.153.3 ст.153 та ст.160 цього Кодексу; податку на додану вартість, включеного до ціни товару (роботи, послуги), що придбаваються платником податку для виробничого або невиробничого використання, податків на доходи фізичних осіб, які відраховуються із сум виплат таких доходів згідно з розділом IV цього Кодексу.

При цьому, враховуючи п. 177.4 ст. 177 Кодексу якими визначено, що до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу, суд також враховує пп. 2 п. 1 ст.7, п.11 ст.8, п.5, п.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску; Єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску; Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Вказані норми Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» повністю кореспондуються із нормами Податкового кодексу України.

На спростування заперечень відповідача, суд зазначає, що відповідно до п.138.5 ст.138 Податкового кодексу України інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому їх здійснено, тобто в якому було підписано акт або інший документ, оформлений відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує надання охоронних послуг. Крім того, слід враховувати, що якщо вартість охоронних послуг може бути безпосередньо віднесена до конкретного об'єкта витрат, то такі витрати враховуються у складі собівартості виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг і відповідно до п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до п.18 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" до адміністративних витрат відносяться загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством, у тому числі витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона). Згідно з п. 19 витрати на збут включають витрати, пов'язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг), у тому числі витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов'язаних зі збутом продукції, товарів. робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона).

Отже, витрати з охорони майна загальногосподарського призначення відносяться до адміністративних витрат (рахунок 92 «Адміністративні витрати»), а майна, пов'язаного зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг, - до витрат на збут (рахунок 93 «Витрати на збут»). Якщо охороняється майно, пов'язане зі здійсненням господарської діяльності, вартість охоронних послуг враховується при визначенні об'єкта оподаткування у складі інших витрат.

Так, враховуючи п. 177.2 та п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, суд зазначає, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу. А отже, підставою для визначення витрат у податковому обліку є первинні документи, оформлені належним чином. Первинні документи повинні мати певний перелік обов'язкових реквізитів, які визначені ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". При цьому, наявність у платника податку актів прийому-здачі виконаних робіт/послуг, які складені на виконання договорів та доказів оплати вартості отриманих робіт/послуг, є достатніми підставами для формування таких витрат.

В ході судового розгляду встановлено, що представниками відповідача не заперечувався факт надання ФОП ОСОБА_1 на перевірку всіх первинних документів (які також містяться в матеріалах справи).

Отже, дослідивши фактичні обставини та документальне підтвердження витрат, пов'язаних з господарською діяльністю фізичної особи-підприємця, судом встановлено, що на виконання договорів від 23.11.2007 №112/1527/Ох та 25.09.2008 №112/427/Ох (а.с.71,86) УДСО при УМВС України в Чернігівській області в 2013-2014 роках здійснювало спостереження за системою сигналізації та її обслуговування на об'єкті, який входить до дислокації. У відповідності до договорів між сторонами у передбачених законом порядку та формі було досягнуто згоди щодо усіх істотних його умов. На виконання умов вищевказаних договорів УДСО при УМВС України в Чернігівській області були виписані на адресу ФОП ОСОБА_1 акти прийому-здачі виконаних робіт/послуг (а.с.102-125), які були досліджені в ході проведення перевірки, що не заперечувалось представниками відповідача в ході судового розгляду. За виконання умов договорів ФОП ОСОБА_1 здійснив оплату на користь УДСО при УМВС України в Чернігівській області, що була проведена безготівковим шляхом, що підтверджується зазначеними актами прийому-здачі виконаних робіт/послуг на загальну суму 14 949,65 грн.

Сума за надані послуги з охорони приміщень за виписаними актами прийому-здачі виконаних робіт/послуг, була включена ФОП ОСОБА_1 до валових витрат в 2013 році та 2014 році, що також підтверджується банківськими виписками про операції за 2013-2014 роки.

Вказані акти прийому-здачі також повністю відповідають вимогам, встановленим до первинних документів, які пред'являються ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п. 2 Положення про документальне - забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, первинні документи складені у відповідності до чинного законодавства та не мають дефектів форми, змісту або походження чи інших недоліків, зауваження до складання таких документів ДПІ у м. Чернігові в Акті перевірки від 15.06.2015 № 1147/17/6 не висловлено. Первинні бухгалтерські документи, надані позивачем на перевірку, ході проведення перевірки не були взяті до уваги. З пояснень представника позивача та представників відповідача підтверджено, що ДПІ у м. Чернігові не були взяті до уваги всі документи, надані ФОП ОСОБА_1 в ході проведення перевірки, запити про надання документів не надсилались, акти про відмову надати документи не складались.

Із зазначеного зроблено висновок, що суму за надання послуг з охорони приміщень позивач сформував правомірно, оскільки, в судовому засіданні встановлено, що дана сума входить до складу договірної суми, сплаченої, при наявності належно оформлених актів прийому-здачі виконаних робіт/послуг, виписаних УДСО при УМВС України в Чернігівській області на адресу ФОП ОСОБА_1, зауважень щодо оформлення яких ДПІ у м. Чернігові в Акті перевірки не висловлено. Тому, враховуючи первинні бухгалтерські документи, платник податку правомірно в податкових деклараціях за відповідні періоди включив до складу валових витрат суму 14 949,65 грн. Отже, виключення 14 949,65 грн. зі складу валових витрат та відповідно визначення суми завищених витрат за 2013-2014 роки є протиправним.

Щодо висновку про віднесення суми сплаченого податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами-підприємцями за результатами річного декларування, до складу валових витрат в 2013 та 2014 роках суд зазначає, що сума сплаченого податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 21 103,71 грн. до валових витрат позивачем не включалась, що знаходить своє відображення у відсутності зазначених сум завищення валових витрат у книзі обліку доходів і витрат (а.с.57-70). Суд визнає такий доказ (книга обліку доходів і витрат) як належний, та такий що не приймався відповідачем до уваги під час проведення перевірки, в результаті чого було зроблено помилковий висновок про завищення суми валових витрат за 2013-2014 роки позивачем.

На підставі дослідженого, суд встановив, що, висновок про включення до валових витрат суми оплати послуг за охорону приміщень та віднесення суми сплаченого податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами-підприємцями за результатами річного декларування, до складу валових витрат в 2013-2014 роках, зроблений відповідачем без урахування наданих для перевірки первинних документів та не ґрунтується на дійсних обставинах.

Також слід зауважити, що при подальшому визначенні податкових зобов'язань, викладених в вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 15.06.2015 № Ф-, податковому повідомленні-рішенні від 23.06.2015 № та рішенні про застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску від 23.06.2015 №, - здійснювались на підставі неправомірного висновку про завищення валових витрат (послуги з охорони та податок на доходи фізичних осіб).

Отже, суд прийшов до висновку, що наданими ФОП ОСОБА_1 документами повністю підтверджується факт оплати послуг з охорони приміщень та не включення до валових витрат суми сплаченого податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 36 053,36 грн, що в свою чергу спростовує заперечення відповідача щодо правомірності висновку зробленого за результатами перевірки та прийнятих рішень.

З урахуванням дослідженого, визнавши правомірним віднесення суми за охорону приміщень до валових витрат та не включення до валових витрат суми сплаченого податку на доходи фізичних осіб, суд прийшов до висновку, що за належних доказів - актів прийому-передачі робіт/послуг та книги обліку доходів і витрат, що надавались для перевірки, але не були взяті відповідачем до уваги - не давало ДПІ у м. Чернігові підстав для висновку про завищення витрат, а отже відповідно донарахування податку на доходи фізичних осіб в розмірі 6 703,98 грн. й прийняття спірних вимоги про сплату боргу (недоїмки), податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування штрафних санкцій.

Тому суд погоджується із обґрунтуваннями позивача про те, що висновки ДПІ у м. Чернігові, викладені в Акті перевірки - є безпідставними, оскільки згідно первинних документів та даних бухгалтерського обліку, фінансово-господарська діяльність відбувалась на законних підставах, що підтверджує дії платника податку в правовому полі. І тому виключення суми за охорону приміщень зі складу валових витрат та висновку щодо віднесення позивачем суми сплаченого податку на доходи фізичних осіб до валових витрат та відповідно визначення суми податкового зобов'язання - є незаконним.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач як підставу своїх правомірних дій в частині обставин для донарахування податкових зобов'язань зі сплати податку на додану вартість, зобов'язань зі сплати єдиного внеску та застосування штрафних санкцій, не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду та не підтверджуються матеріалами справи.

Сукупний аналіз вищезазначених норм Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» свідчить про протиправність винесення за результатами перевірки вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.06.2015 № Ф-, податкового повідомлення-рішення від 23.06.2015 № та рішення про застосування фінансових санкцій від 23.06.2015 № , відповідно враховуючи ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України,суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки прийняті на підставі висновків Акту перевірки від 15.06.2015 № 1147/17/6, які визнані судом як помилкові.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.06.2015 № Ф-, податкове повідомлення-рішення від 23.06.2015 № , рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 23.06.2015 № .

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк