Справа № 405/2130/13-а (2-а/405/188/13)
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року м. Київ К/800/13718/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Кочана В.М.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області

на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 червня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України (далі - УПФУ) в м. Кіровограді Кіровоградської області, третя особа - Казенне підприємство «Кіровгеологія» Геологорозвідувальна експедиція № 37 (далі - КП «Кіровгеологія») про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про перерахунок пенсії та нарахування недоотриманої суми пенсії. В обґрунтування вимог зазначав, що з 1984 року по 1996 рік працював на різних посадах на підземних роботах в КП «Кіровгеологія», його стаж за професією шахтаря складає більше 19 років, у зв'язку з чим з червня 2012 року йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ). Вказує, що має право на гарантії, передбаченні Законом України від 02 вересня 2008 року №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон №345-VI), однак УПФУ в м. Кіровограді Кіровоградської області відмовляється перерахувати пенсію з тих підстав, що норми цього закону не поширюються на працівників геологорозвідувальних станцій. Вважаючи дії відповідача неправомірними, просив суд зобов'язати УПФУ в м. Кіровограді Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 8 Закону №345-VI з 14 січня 2013 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 червня 2013 року, яку залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року, позов задоволено. Визнано дії УПФУ в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_4 пенсії відповідно до положень статті 8 Закону №345-VI у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність - протиправними. Зобов'язано УПФУ в м. Кіровограді Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії відповідно до положень статті 8 Закон №345-VI у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність з 14 січня 2013року.

У касаційній скарзі відповідач порушує питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема положень Закону №345-VI. Вказує, що підприємство, на якому працював позивач з 1984 по 1996 рік є геолого-розвідувальним, а не шахтобудівним, а тому на його працівників не поширюються пільги, встановлені статтею 8 цього Закону.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 17 грудня 1984 року по 28 листопада 1997 року ОСОБА_4 працював у Геологорозвідувальній експедиції №37 Міністерства геології СРСР, правонаступником якої є КП «Кіровгеологія», на різних посадах, з підземними умовами праці, що підтверджуються записами у трудовій книжці позивача та уточнюючою довідкою.

Загальний трудовий стаж позивача становить 32 роки 8 місяців 4 дні, із них стаж роботи за Списком №1 складає 11 років 2 місяці, стаж на підземних роботах - 7 років 9 місяців 25 днів, стаж роботи на польових геологорозвідувальних та підземних роботах - 8 років 9 місяців 3 дні.

У зв'язку з цим з 14 січня 2013 року позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до УПФУ в м. Кіровограді Кіровоградської області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону №345-VI, проте листом від 05 березня 2013 року №478/14-С/30 відповідач відмовив йому з тих підстав, що працівники геологорозвідувальних експедицій не зайняті безпосередньо у видобуванні корисних копалин, а тому гарантії передбачені Законом №345-VI на них не поширюються.

Відповідно до статті 1 Закону №345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно із статтею 8 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже, пільги, встановлені Законом №345-VI, поширюються тільки на працівників зазначених у Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, тобто які були зайняті повний робочий день саме на підземних роботах.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 28 січня 2014 року (справа № 21-455а13).

Враховуючи стаж позивача на підземних роботах 7 років 9 місяців 25 днів і те, що позивач працював у Геологорозвідувальній експедиції №37 Міністерства геології СРСР, був зайнятий на польових геологорозвідувальних та підземних роботах повний робочий день і його стаж складає 8 років 9 місяців і 3 дні, що підтверджується довідкою КП «Кіровгеологія» від 10 листопада 2006 року №800 та записами трудової книжки, суди дійшли обґрунтованого висновку, що його стаж на підземних роботах складає більше 15 років.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивач має право на пільги встановлені статтею 8 Закону №345-VI та правильно задовольнили позовні вимоги.

Доводи відповідача про те, що КП «Кіровгеологія» є геологорозвідувальним підприємством, а тому на її працівників не поширюються положення Закону №345-VI, перевірені судами і їм дана належна оцінка. Зокрема, аналізуючи положення пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 1992 року №709-3 «Про питання, пов'язані з геологорозвідувальними роботами на уран, іншу стратегічну сировину та радіоекологічними дослідженнями», яким на працівників ДГП «Кіровгеологія», зайнятих на пошуках та розвідуванні родовищ радіоактивних руд, поширено установлені чинним законодавством пільги для працівників уранових гірничодобувних підприємств, та Закону України «Про видобування і переробку уранових руд», суди дійшли обґрунтованого висновку, що позивач працював повний робочий день на підземних роботах на шахтобудівному підприємстві, яке безпосередньо займалося пошуком, розвідуванням та видобуванням уранових руд.

Враховуючи викладене, підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області відхилити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 червня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
В.М. Кочан
Ю.К. Черпак