Справа № 585/1398/15-а
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2015 р.Справа № 585/1398/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Старостіна В.В. , Бегунца А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04.06.2015р. по справі № 585/1398/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії щодо відмови УПФ України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області;

- зарахувати йому період роботи з 01.01.1992 р. по 03.02.1993 р. на посаді старшого вожатого до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років;

- зобов'язати УПФ України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області зарахувати трудовий стаж роботи старшим піонервожатим Хоминської неповної середньої школи Роменського району Сумської області до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років з 01.01.1992 р. по 03.02.1993 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що тим, що в Хоминській неповній середній школі він працював на посаді старшого піонервожатого школи з 02.01.1990 року по 03.02.1993 року. Відповідно до наказу Роменського РАЙВО від 02.02.1993 року №128, переведений на посаду вчителя української мови та літератури цієї ж школи. На його звернення до Управління Пенсійного фонду України у м. Ромнах та Роменському районі Сумської області щодо визначення права на пенсію за вислугу років, Пенсійний фонд відповів відмовою. За підрахунками пенсійного фонду в спеціальний стаж, який дає право на пенсію по вислузі років, не враховано період з 01.01.1992 року по 03.02.1993 року на посаді старшого піонервожатого. Законодавством часів СРСР у загальноосвітніх школах була передбачена посада старшого піонервожатого. Рішення колегії Міністерства праці УРСР від 29.03.1991 р. № 25 «Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати і посадових окладів працівників народної освіти в Українській РСР» були затверджені нові умови оплати праці працівників освіти. Зазначеною Постановою в загальноосвітніх навчальних закладах замість посади старшого вожатого з 01.04.1991 р. вводилась посада педагога-організатора. Тому всі старші піонервожаті з 01.04.1991 р. мали бути переведені або перейменовані на посаду педагогів-організаторів. Оплата праці йому проводилась як педагогу-організатору, відповідно до Інструкцій Про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти України від 30.08.1991 р. №166 (п.11) та 15.04.1993р. № 102 (із змінами п.8). Відповідно до Наказу Управління освіти, молоді та спорту Роменської районної державної адміністрації від 23.03.2015 р. за № 53-К з 01.04.1991 р. посада «Старша піонервожата» перейменована на посаду «Педагог-організатор». Несвоєчасне перейменування посади не залежало від нього, оскільки до безпосередніх його посадових обов'язків не входить обов'язок заповнення трудової книжки та відповідність їх назв нормативним документам. Це свідчить про неузгоджене та неналежне упорядкування роботодавцем всіх документів про трудову діяльність.

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04.06.15 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в м. Ромнах та Роменському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області щодо відмови зарахування ОСОБА_1 період роботи з 01.01.1992 року по 03.02.1993 року на посаді старшого піонервожатого до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області зарахувати ОСОБА_1 трудовий стаж роботи на посаді старшого піонервожатого Хоминської неповної середньої школи Роменського району Сумської області за період 01.01.1992 року по 03.02.1993 року до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 02.01.1990 року по 03.02.1993 року працював в Хоминській неповній середній школі на посаді старшого піонервожатого школи, згідно з Наказом № 10 від 09.01.1990 р. Відповідно до Наказу № 28 від 02.02.1993 року позивач був переведений на посаду вчителя української мови і літератури, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с. 5)

Відповідно до Наказу Управління освіти, молоді та спорту Роменської районної державної адміністрації від 30.03.2015 р. № 57-к «Про приведення назви посади у відповідність з нормативними документами» перейменовано з 01.04.1991 р. посаду «Старша піонервожата», яку обіймав ОСОБА_1, на посаду «Педагог-організатор». Також у Наказі зазначено про внесення відповідних змін до трудової книжки позивача. (а.с. 10-11).

ОСОБА_2 звернувся з письмовою заявою до УПФУ в м. Ромнах та Роменському районі з приводу призначення йому пенсії за вислугу років.

З листа УПФУ в м. Ромнах та Роменському районі від 17.03.2015 року вбачається, що відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років з тих підстав, що спеціальний стаж роботи повинен становити не менше 25 років. До спеціального стажу не був зарахований період роботи на посаді старшого піонервожатого Хоминської неповної середньої школи з 01.01.1992 року по 03.02.1993 року, оскільки для цього немає підстав. (а.с.12).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки при зверненні з заявою про призначення пенсії позивач мав документально підтверджений трудовий стаж, який дає право на нарахування пенсії за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно п. «е» ст. 55 Закону «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону «Про пенсійне забезпечення», пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 із змінами, затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Згідно з даним Переліком, користуються правом на призначення пенсії за вислугу років особи, які працювали в загальноосвітніх навчальних закладах на посадах учителів, логопедів, вчителів-логопедів, вчителів-дефектологів, викладачів, навчальних сурдопедагогів, тифлопедагогів, вихователів, завідуючих та інструкторів слухових кабінетів, директорів, завідуючих їх заступників з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Так, Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909 не передбачає посади старшого піонервожатого. Проте, згідно з приміткою 3 до зазначеного Переліку, робота на посаді старшого піонервожатого до 01.01.1992 р. зараховується до стажу для призначення пенсії.

Це пов'язано з тим, що Постановою колегії Мінпраці УРСР від 29.03.1991 р. № 25 «Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській РСР» замість посади "Старшого піонервожатого" з 01.04.1991 р. введена посада "Педагога-організатора". З того часу в жодному нормативному акті нема посади старшого піонервожатого і, відповідно, не визначені для нього посадові оклади.

До спеціального стажу зараховується час роботи на посадах у відповідних закладах і установах, віднесених до Переліку за умови, що ця робота є основною.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п.1 Порядку, підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у Класифікаторі професій.

З огляду на те, що, відповідальність за належне і своєчасне оформлення штатних розкладів та вірне внесення в трудові книжки працівників освіти найменування посад покладається на керівників підприємств та установ, несвоєчасне приведення записів у трудовій книжці працівника у відповідність з діючим положенням не може позбавити особу гарантованого Конституцією права на належне пенсійне забезпечення.

Крім того, колегія суддів вважає, що зміна трудової функції працівника ОСОБА_1 не відбулася, обсяг виконуваної ним роботи відповідав обсягу посадових обов'язків педагога-організатора, оплата праці здійснювалась як педагогу-організатору, що підтверджується Наказом Управління освіти, молоді та спорту Роменської районної державної адміністрації від 30.03.2015 р. № 57-к (а.с. 10-11).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки при зверненні з заявою про призначення пенсії позивач мав документально підтверджений трудовий стаж, який дає право на нарахування пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 04.06.15 р. відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 04.06.2015р. по справі № 585/1398/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова С.С.
Судді(підпис) (підпис) Старостін В.В. Бегунц А.О.