Справа № 22-а-14386/11
Суддя: Фінагєєв В. О.
Дата ухвалення: 2011-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого Олійника О.В.,

суддів: Фінагєєва В. О., Березовенко Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на постанову Таращанського районного суду Київської області від 08 липня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що він є дитиною війни, а тому згідно із ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» йому щомісячно, починаючи з 01.01.2006 року, повинна була виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте, на протязі 2006-2008 років вказана соціальна допомога не виплачувалась. На його звернення до відповідача про доплату соціальної допомоги йому відмовлено. Дану відмову він вважає незаконною, оскільки рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-РП, були визнані неконституційними окремі Положення ЗУ «Про державний бюджет па 2007 рік», зокрема Положення п. 12 ст. 71, якою було припинено на 2007 рік дію ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» і, приймаючи вищезгадане рішення, Конституційний суд України виходив з того, що Верховна Рада не уповноважена при ухваленні закону «Про державний бюджет Вкраїни» включати в нього Положення про внесення змін до діючих законів України, припиняти дії окремих законів України, або будь-яким способом змінювати ними законами України правове регулювання суспільних відносин.

Просив поновити строк звернення до суду за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 року, визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі щодо виплати недоотриманих сум допомоги, як «Дітям війни», нечинною, стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі на його користь недоплачену щомісячну державну соціальну помогу за 2006-2008 рік в сумі 3891,90 грн.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 08 липня року позов задоволено частково.

Визнано відмову управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії, як «Дитині війни», виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 17.06.2008 року по 31.12.2008 року, відповідно6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», неправомірною. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі здійснити нарахування та виплату недоотриманої щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1, як «Дитині війни», за період з 17.06.2008 року по 31.12.2008 року, виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та здійснювати дану доплату до пенсії в подальшому, виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ у Таращанському районі Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нову якою в задоволені позову позивачу відмовити.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, у звязку із відсутністю клопотань від учасників про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і Обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна карга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення. ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ у Таращанському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. проте така надбавка виплачувалась йому у значно меншому розмірі.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року було визнано Конституційними норми Закону України «Про державний бюджет України на 2008 в частині зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій дітям війни.

За таких обставин, ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовано виходив із того, що з моменту прийняття рішення Конституційним судом України, тобто з 22 травня 2008 року УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було и у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей їй», дія якої була відновлена і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із того, що з моменту прийняття рішення Конституційним судом України, тобто з 22 травня 2008 року УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дія якої була відновлена і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обгрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обгрунтованого висновку в частині необхідності нарахування вказаних коштів, тому постанова в цій частині є законною та обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо періоду проведення нарахувань та виплат з 17 червня 2008 року, оскільки суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги не врахував, що позовну заяву подано липня 2009 року, а тому проводити розрахунок та доплату до пенсії позивачу слід з липня 2008 року.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині зобовязання управління Пенсійного Фонду України в Таращанському районі Київської області надалі проводити перерахунок та виплату щомісячного підвищення і пенсійного забезпечення.

Такий висновок колегія суддів вважає помилковим, оскільки до ст. 2 КАС України, судовому захисту підлягає лише порушене право. Судове рішення має бути актом чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про зміну постанови суду від 08 липня 2009 року.

В іншій частині постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права та повинна бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного Фонду України у Таращанському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Таращанського районного суду Київської області від 08 липня 2009 року змінити змінити в частині проведення перерахунку та виплат.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України у Таращанському районі Київської області провести перерахунок та виплатити надбавку пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 02 липня-2008 року з врахуванням раніше виплачених коштів. Виключити з резолютивної частини постанови Таращанського районного суду Київської області від 08 липня 2009 року посилання щодо подальшого проведення перерахунку та виплати щомісячного підвищення до пенсійного забезпечення ОСОБА_1.

У решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити особам, які брали участь у справі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: