Справа № 2-а-6185/11
Суддя: Марченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6185/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2011 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Марченко О.М.

при секретарі Глущенко М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова, про зобовязання здійснити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова в якому просить:

Визнати протиправними дії УПФУ в Московському районі м. Харкова щодо відмови здійснити перерахунок державної пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до ст.. 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та перерахунок щомісячної додаткової пенсії відповідно до ст.. 50 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату державної пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до ст.. 54 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не нижче 10 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії призначеної ОСОБА_1 відповідно до ст.. 50 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 100 % від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України « про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.01.2007 року з урахуванням раніше сплачених сум.

Позивач у судове засідання не з'явився про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просить слухати справу за його відсутності , позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Московському в судове засідання не з'явився про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.

У березні 2011 р. позивач звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Московському району міста Харкова з заявою про перерахунок розміру пенсії, згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в чому йому було відмовлено.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров?ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Як вбачається з довідки МСЕ № 019514 від 22.05.2003 року позивач є інвалідом 1-ї групи безстроково. Згідно з експертним висновком від 20.05.1999 року захворювання повязани с роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС. Позивач віднесений до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону № 796-ХІІ та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі статті 50 цього Закону.

Також позивач має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, серія № 092697, видане 22.06.2000 року.

Як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на отримання державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991року (надалі закон про ЧАЕС).

Згідно ст. 50 Закону про ЧАЕС особа, віднесена до І категорії (1-ї групи інвалідності), призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 100 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Також згідно ст.. 49, ч.4 ст. 54 Закону про ЧАЕС в усіх випадках для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (1-ї групи інвалідності) щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою розмір пенсії не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком.

Відповідач ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, керуючись ст.ст. 15, 46 Конституції України, Постановою КМ України від 24 жовтня 2007 року №1261 «Про затвердження положення про пенсійний фонд України» та відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року повинен був призначити позивачу основну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у вищевказаних розмірах.

Відповідно до ст. 58 Закону про ЧАЕС пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачуються в повному розмірі без урахування одержуваного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесених до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді державної пенсії; додаткову пенсію за шкоду, завдану з здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які з постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, І одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990р.р. у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по І групі інвалідності 10 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії І призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, завдану здоров'ю, у розмірах інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

Зі статей 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Положення даних норм співпадає з приписом п. 4 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого Постановою КМУ від 30.10.1997р. №523.

Згідно з ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 46 Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гаранти».

За змістом абзацу третього ст. 1 цього Закону державні соціальні гарантії - встановлені законом мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлених законом та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів картування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум встановлюється для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку стверджується Верховною Радою України в законі про державний бюджет на відповідний рік.

Суд приходить до висновку, що визначений статтею. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомоги.

Тощо, суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої провадяться розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначених по Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають ч. 1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Постанови Кабінету Міністрів України №654 від 16.07.2008р., №530 від 28.05.2008р., які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Також суд не бере до уваги посилання Відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону №796, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається КМУ та на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії, оскільки надання законодавцем такого права КМУ не означає, що останній, встановлюючи такий порядок може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим Законом та для органів державної влади відсутність коштів не є підставою невиконання своїх зобовязань.

Згідно ст.ст. 50, 54 Закону №796 випливає,, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю за основу їх нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, встановлений в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Оскільки позивачу слід визначити пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про невідповідність дій відповідача щодо не виплати позивачу державної пенсії та додаткової пенсії в розмірах, які не відповідають Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та діючому законодавству.

Беручи до уваги, що позивач звернувся до суду із заявою про перерахунок пенсії з 30.03.2011 року, такий перерахунок має бути здійснений з 30.09.2010 року на підставі ст.. 99 КАС України.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст.54,50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 86,160-163,167 КАС України , суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова, про зобовязання здійснити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова по нарахуванню та виплати основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи з порушенням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова провести перерахунок недоплачених сум основної пенсії ОСОБА_1, як особі яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і є інвалідом 1 категорії І групи відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна становити 100 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 30.09.2010 року з наступним перерахунком відповідно до змін діючого законодавства.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в Московському районі м. Харкова провести виплату ОСОБА_1, як особі яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і є інвалідом 1 категорії І групи, основної пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку не нижче 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка повинна становити 100 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 30.09.2010 року з наступним перерахунком відповідно до змін діючого законодавства.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Московського районного суду

м. Харкова О.М. Марченко