Справа № 2а/1770/3664/2011
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2011-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/3664/2011

20 жовтня 2011 року 16год. 10хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Яковчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2 капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради
до Державної податкової інспекції у м.Рівне
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівне про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 2 вересня 2009 року.

Заявою від 26 вересня 2011 року позивач свої позовні вимоги збільшив. Згідно поданої заяви просив визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Рівне №/0, № /0 від 2 вересня 2009 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням вимог чинного податкового законодавства України, а висновки податкового органу не відповідають дійсності та фактичному характеру правовідносин.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та пояснив суду, що ДПІ у м. Рівне за результатами перевірки своєчасності сплати суми податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності складено акт від 1 вересня 2009 року №489. На підставі вказаного акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Рівне №/0, № /0 від 2 вересня 2009 року, яким зобов'язано позивача сплатити штраф у сумі 18 760, 57 грн. та 46 381, 62 грн. відповідно. На думку позивача, прийняті податкові повідомлення-рішення суперечать чинному законодавству, адже штрафні санкції нараховані у звязку з зарахуванням податковим органом сплачених позивачем сум орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності не в рахунок сплати узгоджених податкових зобов'язань за вказані в платіжних дорученнях періоди, а в рахунок сплати податкового боргу в порядку календарної черговості. Зазначає, що сплачував лише задекларовані суми вказаного платежу, суми будь-якого боргу ним не сплачувалися. Оскільки чинне на той час законодавство не надавало право податковому органу змінювати призначення платежу, самостійно визначеного платником податків, відповідне нарахування штрафних санкцій є протиправним. Просив позовні вимоги задовольнити повністю з врахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідач позов заперечив, надав суду письмові заперечення. Вказує, що проведеною перевіркою було встановлено затримання позивачем сплати узгодженої суми податкового зобовязання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності. За результатами перевірки складено акт від 1 вересня 2009 року року №489, на підставі якого винесено податковеі повідомлення-рішення №/0, № /0 від 2 вересня 2009 року про застосування до позивача штрафних санкцій . Підпунктом 7.7 статті 7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. №2181-III було передбачено, що податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобовязань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками у рівних пропорціях. Відтак, не зважаючи на бажання платника податків спрямувати кошти на сплату поточних надходжень всупереч законодавчо встановленій черговості зарахування таких платежів у рахунок погашення податкового боргу, податкові органи мали правові підстави здійснювати зарахування таких податкових платежів в автоматичному режимі. Оскільки на момент погашення узгодженого податкового зобовязання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності на особовому рахунку позивача обліковувався податковий борг, що виник раніше, вказані суми були зараховані на його погашення. Відповідно до цього і було нараховано штрафні санкції оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями. У своїх запереченнях податковий орган просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У судове засідання відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надсилав.

Заслухавши пояснення представника позивача дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Рівне 1 вересня 2009 року було проведено перевірку своєчасності сплати ОСОБА_2 капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради суми податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, за результатами якої складено акт №489 .

У вказаному акті зафіксовано порушення позивачем п. 1 ст. 17 Закону України «Про плату за землю», пп. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

На підставі вказаного акта перевірки ДПІ у м.Рівне прийнято податкові повідомлення-рішення №/0, № /0 від 2 вересня 2009 року, яким зобов'язано позивача сплатити штраф у сумі 18 760, 57 грн. та 46 381, 62 грн. відповідно .

Крім того судом було встановлено наступні обставини.

26.01.2009 року УКБ Рівненського міськвиконкому подано до ДПІ у м.Рівне податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2009 рік (основну звітну), відповідно до якої задекларовано до сплати за земельні ділянки державної і комунальної власності на вказаний календарний рік 1934895,50 грн., щомісячно по 161241, 29 грн.

10.02.2009 року УКБ Рівненського міськвиконкому подано до ДПІ у м.Рівне податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2009 рік (уточнюючу), відповідно до якої задекларовану до сплати за земельні ділянки державної і комунальної власності за березень та травень у розмірі 156351,62 грн. за кожний місяць. Нараховано до зменшення орендної плати на поточний рік, у звязку з зменшенням податкових зобовязань за наслідками уточнень у розмірі 55 679, 11 грн.

29.07.2009 року УКБ Рівненського міськвиконкому подано до ДПІ у м.Рівне податкову декларацію орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2009 рік (уточнюючу), відповідно до якої зменшено задекларовану до сплати за земельні ділянки державної і комунальної власності суму

· за березень у розмірі 151 928, 65 грн.:

Сплачено у розмірі 132 583, 77 грн.:

- платіжне доручення №252 від 9 квітня 2009 року в сумі 37 726, 37 грн. (призначення платежу: орендна плата за землю за березень місяць. По строку сплати 30 квітня 2009 року);

- платіжне доручення №6 від 22 квітня 2009 року в сумі 16 587, 40 грн. (призначення платежу: орендна плата по ЗОШ №14 згідно рішення Рівненської міської ради №1782 від 14 серпня 2008 року за ІІ квартал 2009 року. По строку сплати 23 квітня 2009 року);

- платіжне доручення №320 від 28 квітня 2009 року в сумі 20 000, 00 грн. (призначення платежу: орендна плата за землю за березень місяць. По строку сплати 30 квітня 2009 року);

- платіжне доручення №321 від 29 квітня 2009 року в сумі 43 000, 00 грн. (призначення платежу: орендна плата за землю за березень місяць. По строку сплати 30 квітня 2009 року);

- платіжне доручення №322 від 30 квітня 2009 року в сумі 15 000, 00 грн. (призначення платежу: орендна плата за землю за березень місяць. По строку сплати 30 квітня 2009 року).

Задекларовано до сплати за березень місяць 2009 року орендної плати у розмірі 151 928, 65 грн, сплачено за березень 2009 року у розмірі 132 583, 77 грн., заборгованість становить 19 344, 88 грн.:

· Травень у розмірі 151 928, 65 грн.:

- платіжне доручення №392 від 1 червня 2009 року у розмірі 8 000, 00 грн.;

- платіжне доручення №396 від 3 червня 2009 року у розмірі 10 000, 00 грн. (призначення платежу: орендна плата за землю за травень місяць. По строку сплати 30 червня 2009 року);

- платіжне доручення №403 від 11 червня 2009 року у розмірі 34 000, 00 грн. (призначення платежу: орендна плата за землю за травень місяць. По строку сплати 30 червня 2009 року).

Задекларовано до сплати за травень місяць 2009 року орендної плати у розмірі 151 928, 65 грн., сплачено за травень місяць 2009 року у розмірі 52 000, 00 грн., заборгованість становить 99 928, 65 грн.

Крім того, нараховано переплати, що виникла внаслідок виправлення помилки в розмірі 19 404, 04 грн. Нараховано до зменшення орендної плати за поточний рік, у звязку із зменшенням податкових зобовязань за наслідками уточнень у розмірі 30 960, 79 грн.

Як встановлено судом, зафіксовані факти у Акті своєчасності сплати суми податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності від 1 вересня 2009 року №489 не відповідають дійсності та спростовуються наступним.

Факт затримки на 32 дні по строку сплати 30 квітня 2009 року, фактично сплачено 1 червня 2009 року на суму 4347, 77 грн. Позивач 01 червня 2009 року здійснив сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 8000, 00 грн. у відповідності до платіжного доручення №392 від 01 червня 2009 року, однак призначення платежу орендна плата за землю за травень 2009 року (по строку сплати 30 червня 2009 року).

Факт затримки на 37 днів по строку сплати 01 червня 2009 року, фактично сплачено 8 липня 2009 року на суму 89 914, 95 грн. Позивач 08 липня 2009 року здійснив сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 85 000, 00 грн. у відповідності до платіжного доручення №495 від 08 липня 2009 року, однак призначення платежу орендна плата за землю за червень 2009 року (по строку сплати 30 липня 2009 року).

Факт затримки на 43 дні по строку сплати 01 червня 2009 року, фактично сплачено 14 липня 2009 року на суму 39 788, 24 грн. Позивач 14 липня 2009 року здійснив сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 40 000, 00 грн. у відповідності до платіжного доручення №515 від 14 липня 2009 року, однак призначення платежу орендна плата за землю за червень 2009 року (по строку сплати 30 липня 2009 року).

Факт затримки на 49 днів по строку сплати 01 червня 2009 року, фактично сплачено 20 липня 2009 року на суму 14 775, 38 грн. Позивач 20 липня 2009 року здійснив сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 33 000, 00 грн. у відповідності до платіжного доручення №547 від 20 липня 2009 року, однак призначення платежу орендна плата за землю за червень 2009 року (по строку сплати 30 липня 2009 року).

Факт затримки на 39 днів по строку сплати 12 червня 2009 року, фактично сплачено 21 липня 2009 року на суму 12 107, 89 грн. Позивач 21 липня 2009 року здійснив сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 30 000, 00 грн. у відповідності до платіжного доручення №552 від 21 липня 2009 року, однак призначення платежу орендна плата за землю за червень 2009 року (по строку сплати 30 липня 2009 року).

Факт затримки на 45 дні по строку сплати 12 червня 2009 року, фактично сплачено 27 липня 2009 року на суму 23 431, 23 грн. Позивач 27 липня 2009 року здійснив сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 70 000, 00 грн. у відповідності до платіжного доручення №562 від 27 липня 2009 року, однак призначення платежу орендна плата за землю за червень 2009 року (по строку сплати 30 липня 2010 року).

Факт затримки на 36 днів по строку сплати 30 червня 2009 року, фактично сплачено 05 серпня 2009 року на суму 8 903, 89 грн. Позивач 05 серпня 2009 року здійснив сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 9000, 00 грн. у відповідності до платіжного доручення №586 від 05 серпня 2009 року, однак призначення платежу орендна плата за землю за липень 2009 року (по строку сплати 30 серпня 2009 року).

Факт затримки на 43 дні по строку сплати 30 червня 2009 року, фактично сплачено 05 серпня 2009 року на суму 8 903, 89 грн. Позивач 05 серпня 2009 року здійснив сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 15 327, 43грн. у відповідності до платіжного доручення №602 від 12 серпня 2009 року, однак призначення платежу орендна плата за землю за липень 2009 року (по строку сплати 30 серпня 2009 року).

Факт затримки на 50 днів по строку сплати 30 червня 2009 року, фактично сплачено 19 серпня 2009 року на суму 14 813, 33 грн. УКБ ВК РМР 19 серпня 2009 року здійснило сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 15 000, 00 грн. у відповідності до платіжного доручення №618 від 19 серпня року, однак призначення платежу орендна плата за землю за липень 2009 року (по строку сплати 30 серпня 2009 року).

Факт затримки на 62 дні по строку сплати 30 червня 2009 року, фактично сплачено 31 серпня 2009 року на суму 9 312, 64 грн. Позивач - УКБ ВК РМР 31 серпня 2009 року не сплачувало до бюджету жодної суми податкового зобовязання по орендній платі.

Факт затримки на 64 дні по строку сплати 30 червня 2009 року, фактично сплачено 02 вересня 2009 року на суму 4 357, 50 грн. Позивач - УКБ ВК РМР 02 вересня 2009 року здійснив сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 5000, 00 грн. у відповідності до платіжного доручення №642 від 02 вересня 2009 року, однак призначення платежу орендна плата за землю за серпень 2009 року (по строку сплати 30 вересня 2010 року).

Факт затримки на 6 днів по строку сплати 30 квітня 2009 року, фактично сплачено 06 травня 2009 року на суму 11 000, 00 грн. Позивач - УКБ ВК РМР 06 травня 2009 року здійснив сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 11 000, 00 грн. у відповідності до платіжного доручення №323 від 06 травня 2009 року, однак призначення платежу орендна плата за землю за квітень 2009 року (по строку сплати 30 травня 2009 року).

Факт затримки на 7 днів по строку сплати 30 квітня 2009 року, фактично сплачено 07 травня 2009 року на суму 2 999, 48 грн. Позивач - УКБ ВК РМР 07 травня 2009 року здійснив сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 3000, 00 грн. у відповідності до платіжного доручення №330 від 07 травня 2009 року, однак призначення платежу орендна плата за землю за квітень 2009 року (по строку сплати 30 травня 2009 року).

Факт затримки на 26 днів по строку сплати 30 квітня 2009 року, фактично сплачено 26 травня 2009 року на суму 33 710, 05 грн. Позивач - УКБ ВК РМР 26 травня 2009 року здійснив сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 33 714, 80 грн. у відповідності до платіжного доручення №13 від 26 травня 2009 року, однак призначення платежу орендна плата за землю по ЗОШ №14 згідно рішення Рівненської міської ради №1782 від 14 серпня 2008 року (по строку сплати 27 травня 2009 року).

Факт затримки на 28 днів по строку сплати 30 квітня 2009 року, фактично сплачено 28 травня 2009 року на суму 9 434, 60 грн. Позивач - УКБ ВК РМР 28 травня 2009 року здійснив сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 9 491, 90 грн. у відповідності до платіжного доручення №391 від 28 травня 2009 року, однак призначення платежу орендна плата за землю за квітень 2009 року (по строку сплати 30 травня 2009 року).

Факт затримки на 10 днів по строку сплати 01 червня 2009 року, фактично сплачено 11 червня 2009 року на суму 16 873, 05 грн. Позивач - УКБ ВК РМР 11 червня 2009 року здійснив сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 34 000, 00 грн. у відповідності до платіжного доручення №403 від 11 червня 2009 року, однак призначення платежу орендна плата за землю за травень 2009 року (по строку сплати 30 червня 2009 року).

Факт затримки на 29 днів по строку сплати 01 червня 2009 року, фактично сплачено 30 червня 2009 року на суму 4 889, 67 грн. Позивач - УКБ ВК РМР 30 червня 2009 року не сплачувало до бюджету жодної суми податкового зобовязання по орендній платі.

Факт затримки на 27 днів по строку сплати 30 червня 2009 року, фактично сплачено 27 липня 2009 року на суму 45 675, 71 грн. Позивач - УКБ ВК РМР 27 липня 2009 року здійснив сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 70 000, 00 грн. у відповідності до платіжного доручення №562 від 27липня 2009 року, однак призначення платежу орендна плата за землю за червень 2009 року (по строку сплати 30 липня 2009 року).

Факт затримки на 29 днів по строку сплати 30 червня 2009 року, фактично сплачено 29 липня 2009 року на суму 53 710, 31 грн. Позивач - УКБ ВК РМР 29 липня 2009 року здійснив сплату до бюджету податкового зобовязання по орендній платі у сумі 35 000, 00 грн. у відповідності до платіжного доручення №569 від 27липня 2009 року, однак призначення платежу орендна плата за землю за червень 2009 року (по строку сплати 30 липня 2009 року).

Факт затримки на 30 днів по строку сплати 01 червня 2009 року, фактично сплачено 30 липня 2009 року на суму 9 312, 64 грн. Позивач - УКБ ВК РМР 30 липня 2009 року не сплачував до бюджету жодної суми податкового зобовязання по орендній платі.

Наявність податкової заборгованості за вказаний період позивачем визнається і не оспорюється. Існування заборгованості перед бюджетом пояснюється тим, що переважна більшість земельних ділянок, які знаходяться в оренді у позивача використовуються інвесторами для будівництва різного роду об'єктів нерухомості, які несвоєчасно сплачують позивачу кошти в рахунок відшкодування плати за землю.

З 01.01.2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, нормою ст.126 якого максимальний розмір штрафних санкцій за порушення граничних термінів сплати узгодженої суми податкового зобовязання зменшено до 20%.

14.01.2011 року набрав чинності новий Порядок направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затверджений наказом ДПА України №985 від 22.12.2010 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.12.2010 року за №1440/18735, в звяжу з чим попередній втратив чинність. Новим Порядком, на відміну від попереднього, не передбачено складання податковим органом та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення, що має номер первинного і через дріб - номер скарги, щодо якої воно складене, у тому випадку, коли сума податкового зобов'язання за результатами розгляду скарги залишається без змін.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми законодавства, що діяло на час існування відповідних правовідносин.

В силу вимог пп.5.3.1. п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-III від 21.12.2000 року, чинного на час існування відповідних правовідносин, на платника податків покладався обов'язок самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 цього Закону для подання податкової декларації. В свою чергу, пп.4.1.4. п.4.1 ст.4 Закону містив відсилочну норму про те, що платник податку звільняється від обов'язку подавати податкову декларацію за звітний (податковий) період протягом поточного року у разі, якщо його податкові зобов'язання були відображені у річній податковій декларації на поточний рік відповідно до закону з питань окремого податку, збору (обов'язкового платежу).

Статтею 17 Закону України "Про плату за землю" №2535-XII від 03.07.1992 року, що був чинним до 01.01.2011 року, було визначено, що податкове зобов'язання по земельному податку, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

В силу вимог пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-III від 21.12.2000 року, чинного на час винесення спірних податкових повідомлень-рішень з дробами "0"-"2", у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу;

при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі 50% погашеної суми податкового боргу.

Проте, відповідач на підставі п.7.7 ст.7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-III від 21.12.2000 року, чинного на час існування відповідних правовідносин, зарахував сплачені позивачем в січні-березні 2010 року суми не в рахунок сплати узгоджених сум податкових зобов'язань за відповідні місяці звітного року, а в рахунок податкового боргу, що виник раніше і на той час обліковувався у картці платника податків позивача у справі. Такі дії податкового органу не узгоджуються з вимогами чинного на той час законодавства.

Дійсно, п.7.7 ст.7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-III від 21.12.2000 року містив припис, в силу якого, податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення, за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях. Однак, як було визначено пп.7.1.1 п.7.7 ст.7 Закону, джерелами самостійної сплати податкових зобов'язань або податкового боргу платника податку є будь-які власні кошти такого платника податку, а грошовий платіж є єдиною формою сплати податкових зобов'язань і погашення податкового боргу.

Згідно з п.6 ст.7 Закону України "Про Національний банк України" №679-XIV від 20.05.1999 року систему, порядок і форми платежів визначає Національний банк України.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 року за №377/89/76, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції. При цьому, згідно з п.3.8 зазначеної Інструкції, реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками.

Із наведеного випливає, що право визначати призначення платежу належить виключно платнику. Тому суми податкових зобов'язань або податкового боргу з урахуванням пп.16.5.2 п.16.5 ст.16 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-III від 21.12.2000 року, чинного на час існування відповідних правовідносин, слід вважати сплаченими у день реєстрації банківською установою платіжного документа із зазначеним у ньому призначенням платежу на сплату відповідних податкових зобов'язань або податкового боргу, визначених платником податків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-III від 21.12.2000 року, який на момент існування відповідних правовідносин був спеціальним законом з питань оподаткування і установлював порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, було визначено вичерпний перелік заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу. Серед таких заходів відсутня зміна призначення платежу, самостійно визначеного платником податків.

Таким чином, у разі недотримання платником податків порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобов'язань, передбаченого п.7.7 ст.7 Закону, податковий орган не був наділений правом чи обов'язком змінювати призначення платежу, визначене платником податків.

За таких обставин, суд вважає, що самостійне зарахування податковим органом сплачених платником податку сум у рахунок податкового боргу або тих податкових зобов'язань, які не вказані в призначенні платежу під час перерахування платником податків коштів до бюджету, було проведено неправомірно.

Оскільки в основу розрахунку податкового органу покладено не ті суми податкового боргу, які позивач погасив згідно з призначеннями платежів у платіжних дорученнях, розрахунок для позивача штрафних санкцій не можна вважати обґрунтованим.

Крім того, оскільки норма пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-III від 21.12.2000 року давала право нарахувати штрафні санкції лише на погашену суму податкового боргу, то за відсутності фактів сплати позивачем заборгованості за орендну плату за жовтень 2010 року, нарахування у цій частині не можна вважати законним.

З аналізу норм Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-III від 21.12.2000 року, чинного на час виникнення та існування спірних правовідносин, якими встановлювалась відповідальність за порушення податкового законодавства, вбачається, що перелік таких порушень вичерпний і не підлягає розширеному тлумаченню. Серед зазначених порушень немає недотримання порядку погашення податкового боргу та податкових зобов'язань, встановленого пунктом 7.7 статті 7 Закону. Отже, чинним на той час законодавством України не передбачалося застосування спеціальних заходів відповідальності за порушення платником податків вимог щодо першочергового погашення податкового боргу та виконання податкових зобов'язань у порядку календарної черговості їх виникнення. У вказаних випадках до платника податків повинні були вживатися передбачені законодавством заходи примусового стягнення податкового боргу.

Аналогічна позиція викладена в ОСОБА_3 адміністративного суду України №358/13/13-09 від 17.03.2009 року.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що ДПІ у м.Рівне не доведено правомірності прийнятих податкових повідомлень-рішень №/0, № /0 від 2 вересня 2009 року, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Рівне №/0, № /0від 2 вересня 2009 року

Присудити на користь позивача ОСОБА_2 капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 (три) грн. 40 коп

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.