Справа № 2а-1870/7695/11
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2011-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2011 р. Справа № 2a-1870/7695/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.

за участю секретаря судового засідання - Дикач О.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УМВС України в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та зобов'язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі по тексту - УМВС України в Сумській області, відповідач) в якому з урахуванням уточнень просить:

- визнати протиправним наказ № 1259 від 27.09.2011 р. УМВС України в Сумській області в частині накладення на ОСОБА_1 Олеговаича, дисциплінарного стягнення за п.64 «є» Дисциплінарного статуту ОВС - звільнення з органів внутрішніх справ та скасувати його в цій частині;

- визнати протиправним наказ № 195 о/с від 28.09.2011 р. УМВС України в Сумській області про звільнення, ОСОБА_1, з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п.64 «є» (порушення дисципліни) та скасувати його;

- визнати протиправним та скасувати наказ №248 о/с від 07.12.2011 р. УМВС України в Сумській області, яким внесено зміни до п. 46 наказу УМВС від 28.09.2011 №195 о/с;

- поновити, ОСОБА_4, на службі в ОВС України на попередньому місці роботи у посаді старшого оперативно-пошукового сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України Сумської області, з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

- зобов'язати відповідача - УМВС України в Сумській області внести відповідний запис до трудової книжки згідно прийнятого судом рішення.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач перебував на службі в органах внутрішніх справ України на посаді старшого оперативно-пошукового сектору відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Сумській області.

З 17 квітня 2011 року за наказом УМВС України в Сумській області позивачу надано відпустку з 17.04.2010 року до 25.05.2010 року включно. Відпустку позивач проводив в м. Донецьку за адресою АДРЕСА_1. Під час перебування у відпустці захворів та перебував на лікарняному, про що повідомив у телефонному режимі свого керівника.

Весь час відсутній на роботі підтверджується відповідними лікарняними листками непрацездатності та медичною довідкою. Але наказом № 195 о/с від 28.09.2011 року УМВС України Сумської області, старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового сектору ВНОН УМВС України в Сумській області ОСОБА_1О звільнено у запас Збройних Сил за п.64 «є» (за порушення дисципліни), підстава наказ УМВС від 27.09.2011 року № 1259.

Позивач зазначає, що станом на день видачі наказу № 195 о/с від 28.09.201 1 року, він знаходився на лікарняному. Про факт проведення відносно нього службового розслідування його ніхто не повідомляв, не опитував та не ознайомлював. З наказами № 195 о/с від 28.09.2011 року та наказу № 1259 від 27.09.2011 року ознайомлений в установленому законом порядку не був, копії не отримував, окрім витягу з наказу № 195 о/с за проханням 22.10.201 1 року.

Своє звільнення позивач вважає незаконним з огляду на те, що зазначені підстави для звільнення не відповідають дійсним обставинам справи - порушення дисципліни він не вчиняв.

Роботодавцем у порушені ст.47 КЗпП України та ч.8 ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, (затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV) вчасно не видано копії з наказу на звільнення та трудової книжки.

Ст. 40 КЗУпП України передбачено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у період перебування працівника у відпустці, та в період його тимчасової непрацездатності.

Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обгрунтованим, якщо в день звільнення працівник знаходився у відпустці або на лікарняному або відкрито лікарняний листок про його тимчасову непрацездатність.

Приписи ч. 2 ст. 18 Статуту ОВС, де, зокрема, зазначено, що такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити виходячи з наступного.

Згідно наданого листа непрацездатності (ксерокопії) серії АВП № 140314, виданого лікувально-профілактичним закладом міської клінічної лікарні № 23 м. Донецька, ОСОБА_1 перебував на лікарняному з 24.05 по 16.06.2011, до служби повинен був приступити 17.06.2011, але останній на службу не вийшов, а лише у телефонній розмові повідомив, що перебуває на лікарняному. Однак, ніяких підтверджуючих документів про невихід на службу з поважних причин ОСОБА_1 керівництву ВБНОН УМВС не надав. Також 15.08.2011 до УМВС з ВВБ в Сумській області ДВБ МВС України надійшли матеріали про порушення транспортної дисципліни ОСОБА_1, який в м. Донецьк керував автомобілем БМВ-318, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на встановлення факту вживання спритних напоїв та надання письмових пояснень останній відмовився.

Таким чином, зазначені порушення службової дисципліни, а саме невихід ОСОБА_1 на службу з 17.06.2011 без поважних причин та ненадання керівництву УМВС виправдовуючих документів, порушення транспортної дисципліни стали підставою для накладення на нього такого дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в органах внутрішніх справ.

Також відповідач зазначає, що підставою для звільнення від роботи у зв'язку з непрацездатністю, є лише листок непрацездатності, але на день звільнення позивача зі служби, в УМВС України в Сумській області не було жодного документу який би засвідчував факт тимчасової непрацездатності позивача. Відповідач стверджує, що своїми діями позивач порушив ст. 1,7 Дисциплінарного статуту ОВС та п.п. 10, 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", що виразилось в невиході останнім на службу з 17.06.2011 без поважних причин та ненадання керівництву УМВС листків непрацездатності.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, перебував на службі в органах внутрішніх справ України з 15.08.2000 р., остання займана посада - старший оперуповноважений оперативно-пошукового відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Сумській області. Наказом № 195 о/с від 28.09.2011 року УМВС України Сумської області (а.с. 16), старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового сектору ВНОН УМВС України в Сумській області ОСОБА_1О звільнено у запас Збройних Сил за п.64 «є» (за порушення дисципліни), підстава наказ УМВС від 27.09.2011 року № 1259.

Суд вважає, що такі дії відповідача відповідають вимогам законодавства та наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи.

З матеріалів справи суд вбачає, оскаржувані позивачем накази прийняті за наслідками службового розслідування (висновок від 27.09.2011р., а.с. 39-41), яким встановлено, що згідно графіка відпусток ВБНОН УМВС ОСОБА_1 з 14.04. по 24.05.2011 перебував у черговій відпустці за 2011 рік з виїздом до Донецької області. Згідно наданого листа непрацездатності (ксерокопії) серії АВП № 140314, виданого лікувально-профілактичним закладом міської клінічної лікарні № 23 м. Донецька, ОСОБА_1 перебував на лікарняному з 24.05.2011 по 16.06.2011, до служби повинен був приступити 17.06.2011, але останній на службу не вийшов, а лише у телефонній розмові повідомляв, що перебуває на лікарняному. Однак, ніяких підтверджуючих документів про невихід на службу з поважних причин ОСОБА_1 керівництву ВБНОН УМВС не надав. Також у висновку службового розслідуванні зазначено, що 15.08.2011 до УМВС з ВВБ в Сумській області ДВБ МВС України надійшли матеріали про порушення транспортної дисципліни ОСОБА_1 Так, 05.08.2011 о 02.10 год. працівниками ОСОБА_5 України в Донецькій області складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1, який в м. Донецьк керував автомобілем БМВ-318, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на встановлення факту вживання спритних напоїв та надання письмових пояснень останній відмовився (протокол АНІ № 615721 а.с.45).

Також з метою встановлення причин відсутності ОСОБА_1 на службі, відповідачем на адресу ОСОБА_1 та його батьків неодноразово поштою надсилались рекомендовані листи, в яких позивачу було запропоновано з'явитися до УМВС і надати документи які б підтверджували правомірність невиходу його на роботу та особисті пояснення с цього приводу (а.с. 61-70). У разі неявки останній попереджався про те, що буде вирішено питання про його звільнення з служби в ОВС, але позивачем не було надано відповідачу доказів поважності причин відсутності його на службі.

Суд зазначає, що відповідно до підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в органах внутрішніх справ в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460 передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 зазначеного Статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення встановлений статтею 14 Статуту, який визначає, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Згідно статті 16 Статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, провадження в кримінальній справі або справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Отже, суд вважає, що при винесенні Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області оскаржуваних наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, було дотримано порядок накладення дисциплінарного стягнення, оскільки відповідачем проведено службове розслідування з метою зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, а саме: за фактом безпричинного невиходу на службу, та порушення транспортної дисціпліни, а письмових пояснень позивач не надав хоча неодноразово повідомлявся про необхідність надання таких пояснень та документів підтверджуючих поважність причин відсутності на службі. При цьому, посилання позивача на те що вказаних листів він не отримував, оскільки за вказаних в них адресах не проживає, суд вважає безпідставним, так як адреса АДРЕСА_2, на яку в тому числі направлялись листи, зазначена позивачем самостійно в анкеті, що зберігалась в його особовій справі (а.с. 121-122) та як встановлено судом, позивач не повідомляв відповідача про зміну місця проживання.

Крім того, посилання позивача на те, що відсутність його на службі відбулася внаслідок перебування на лікарняних, суд також вважає безпідставним виходячи з наступного.

Пунктом 1.1 «Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян» затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року № 455, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 грудня 2001 року за N 1005/6196, передбачено, що тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Окрім того, відповідно до п. 1 „Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності" затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 3 листопада 2004 року N 532/274/136-ос/1406 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2004 р. за N 1454/10053, листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв'язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів.

Відповідно до п. 1.2 „Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян" видача інших документів про тимчасову непрацездатність окрім листка непрацездатності забороняється, крім випадків, обумовлених п. 1.14, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6 даної інструкції.

Отже, відповідно до зазначених норм підставою для звільнення від роботи у зв'язку з непрацездатністю, є лише листок непрацездатності, виданий в установленому законодавством порядку.

Згідно ч.4. ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в підтвердження поважності причин відсутності на службі з 18.07.11 по 10.08.11 надає лише медичну довідку № 427 (а.с. 21), яка не є листком непрацездатності і яка на переконання суду не може бути доказом що підтверджує стан непрацездатності позивача.

Також, судом встановлено, що в день винесення оскаржуваних наказів про звільнення, позивач перебував на лікарняному, зокрема, з 19.09.2011 по 05.10.2011, що підтверджується листком непрацездатності Серії АВП № 141792 (а.с. 18).

Статтею 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, яка регулює питання виконання та зняття дисциплінарних стягнень, передбачено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Наказом начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області від 07.12.2011 № 248 о/с внесені зміни до оскаржуваного наказу від 28.09.2011 № 195 о/с в частині дати звільнення позивача з органів внутрішніх справ, а саме: вважати його звільненим з 06.10.2011 (а.с. 123).

Суд зазначає, що при винесенні управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області оскаржуваного наказу від 28.09.2011 № 195 о/с, не було порушено вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, оскільки обставини перебування позивача на лікарняному стали відомі відповідачу лише під час судового розгляду справи.

Отже, суд доходить висновку щодо безпідставності вимог позивача про визнання незаконними наказів начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області від 27.09.2011 № 1259, від 28.09.2011 № 195 о/с та від 07.12.2011 № 248 о/с та доводів позивача щодо його незаконного звільнення, оскільки при визначенні виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, відповідачем проведено службове розслідування з метою зясування всіх обставин дисциплінарного проступку та враховано характер та тяжкість вчиненого позивачем проступку, а тому звільнення позивача було здійснене з дотриманням вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ. Відтак безпідставними суд вважає і вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,оскільки судом було встановлено факт правомірного звільнення позивача з органів внутрішніх справ.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УМВС України в Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів № 1259 від 27.09.2011 р. , № 195 о/с від 28.09.2011 року та № 248 від 07.12.2011 року УМВС України в Сумській області та поновлення на роботі відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2011 року

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек