Справа № 22-а-23158/11
Суддя: Лащенко В. Д.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 27.09.2011
УХВАЛА

Іменем України

27 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суд) Київської області у складі:

головуючого судді: Лащенка В,Д.,

суддів: Корзаченко І.Ф., Семенцова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Апеляційного суду Київської області справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м.Березань Київської області на рішення Березанського міського суду Київської області від 18 червня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Березань Київської області про зобовязання провести перерахунок пенсії

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року ОСОБА_2 звернулася в суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Березань Київської області про зобовязання провести перерахунок пенсії. Позов мотивувала тим, що вона є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1) та є інвалідом 2 групи захворювання, яке пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

В судовому засіданні в суді першої інстанції позивачка підтримала позов, уточнивши його та пояснила суду, що відповідач нараховує та виплачує їй пенсію у відповідності з вимогами постанови КМУ №523 від 30.05.1997 року, що суперечить ст.54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Просила суд зобов'язати відповідача перерахувати та сплатити їй державну пенсію відповідно до ст.ст. 50, 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.08.2008 року.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 18 червня 2010 року позов задоволено.

Зобовязано управління Пенсійного фонду7 України в м. Березань здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 в розмірі вісім мінімальних пенсій за віком у відповідності з вимогами ст.ст.28,54 Закон) України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щомісячної додаткової пенсії за школу, заподіяну здоров»ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру визначеного законом прожиткового мініму'му для осіб, які втратили працездатність з 01 серпня 2008 року по день

проголошення рішення по даній справі.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаріу, в якій просив скасувати незаконне, на його думку, рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в позові в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення Березанським міським судом норм матеріального права, що є підставою для

скасування судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є постраждалою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом II групи захворюі ання, яке пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, о, 4,

встановлюються у вдалзду. а) державної пенси) б) додаткової пенси за ьикоду, ззподіяну здоров»ю, призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч. 4 ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі інвалідам другої групи - 75 % мінімальної пенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закону виплачується повністю незалежно від, заробітку, пенсії чи іншого доходу.

ОСОБА_2, оспорюючи дії відповідача, вважала, що вона отримувала пенсію та додаткову пенсію значно нижчу, ніж це передбачено ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у звязку' з чим звернулась до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за № 10 - рп визнано неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет па 2008 рік", зокрема п. 28 розділу 2 зазначеного Закону, яким б;, ло внесено на 2008 рік зміни до ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині визначення розміру пенсії та додаткової пенсії по другій групі інвалідності, повязаної з впливом аварії на ЧАЕС.

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосудця", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного С уду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужую ть зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п. 19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.З), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний сірок).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Ч. 2 ст. 99 КАС України встановлений річний строк звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня. коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд першої інстанції з урахуванням вище викладеного прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог з 01 серпня 2008 року.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і піде ав для його скасування не вбачається.

За таких підстав апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в м.Березань Київської області на рішення Бережанського міського суду Київської області від 18 червня 2010 року підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції -без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИ Л А:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Березань Київської області залишити без задоволення, рішення Березанського міського суду Київської області від 18 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч.5 ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді:

1 7