Справа № 822/2813/15
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2813/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук А.М.
при секретаріБачку А.М.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом державного підприємства "Підприємство Ізяславської виправної колонії управління пенітенціарної служби України у Хмельницькій області № 31" до відділу Державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відділу Державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції від 25.05.2015 року про арешт коштів боржника.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі вимоги УПФУ в Ізяславському районі №Ю-2У від 07.03.2013 року відділом державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції постановою від 25.05.2015 року накладено арешт на кошти в межах заборгованості (57905 грн. 75 коп.) та виконавчого збору (5790 грн. 57 коп.) разом на суму 63747 грн., що знаходяться на рахунках підприємства, які відкриті у ПАТ "Акцент-Банк", МФО 307770.

Вказує, що державне підприємство "Підприємство Ізяславської виправної колонії управління пенітенціарної служби України у Хмельницькій області № 31" визнає наявність заборгованості та спрямовує всі можливості для її погашення. Зазначає, що згідно ст.13 ЗУ "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" підприємства установ виконання покарань в тому числі і позивач є казенними підприємствами, які здійснюють некомерційну господарську діяльність без мети одержання прибутку для забезпечення професійно-технічного навчання засуджених та залучення їх до праці і проводять свою діяльність відповідно до законодавства з урахуванням такої особливості, як організації професійно-технічного навчання і формування трудових навичок у засуджених. Вказує, що відповідно до вимог ст.26 ЗУ "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" майно державної кримінально-виконавчої служби перебуває в державній власності та використовується виключно для забезпечення виконання її завдань. Звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань, їх підприємств не допускається.

Зазначає, що заблокування рахунків у свою чергу може призвести до важких і непередбачуваних наслідків, пов'язаних із неможливістю забезпечення належних комунально-побутових умов утримання засуджених, що також може призвести до порушення їх законних прав та інтересів. А тому просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі вимоги УПФУ в Ізяславському районі №Ю-2У від 07.03.2013 року відділом державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції постановою від 25.05.2015 року накладено арешт на кошти в межах заборгованості разом на суму 63747 грн.

Вирішуючи адміністративний позов, суд виходить з наступного.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЗУ "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" підприємства установ виконання покарань є державними підприємствами, які здійснюють господарську діяльність та професійно-технічне навчання засуджених.

Згідно із ч.1 та 5 ст. 26 Закону майно Державної кримінально-виконавчої служби України перебуває в державній власності та використовується виключно для забезпечення виконання її завдань. Звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань, їх підприємств, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоров'я не допускається.

Відповідно до п.6.1 Статуту ДП "Підприємство Ізяславської виправної колонії управління пенітенціарної служби України у Хмельницькій області № 31" затвердженого наказом №302 Державної Пенітенціарної служби України 11 травня 2012 року майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, а саме матеріальні та фінансові ресурси, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

Суд приймає до уваги посилання представників позивача на те, що обмежені грошові ресурси спрямовані на виплату заробітної плати та грошового утримання, сплату енергоносіїв, а тому підприємство не в змозі одним платежем погасити вказану заборгованість.

Суд звертає увагу на те, що заблокування рахунків може призвести до непередбачуваних наслідків, пов'язаних із неможливістю забезпечення належних комунально-побутових умов утримання засуджених, що також може призвести до порушення їх законних прав та інтересів.

Суд також приймає до уваги той факт, що незважаючи на фінансову кризу державного підприємства та його нестабільну виробничу діяльність та неплатоспроможність, спрямовуються всі зусилля на впровадження системи заходів по відновленню платоспроможності шляхом організаційно-господарських, фінансово-економічних заходів.

Згідно із вимогами частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З врахуванням зазначених обставин, норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 71, 158 - 163, КАС України, ст.ст. 19, 55, 124 Конституції України, -

ПОСТАНОВИВ:

позов державного підприємства "Підприємство Ізяславської виправної колонії управління пенітенціарної служби України у Хмельницькій області № 31" задоволити.

Скасувати постанову відділу Державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції про арешт коштів боржника від 25 травня 2015 року ВП № 47426178.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 04 серпня 2015 року

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя А.М. Ковальчук