Справа № 2-а-528/11
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2011-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-528/11
Провадження по справі 2-а/509/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2011 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

при секретарі - Орос С.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів справу за позовною заявою

ОСОБА_1

до

ВДАІ з обслуговування Яремчанської міської ради Івано-Франківської області

третя особа без самостійних вимог - старший інспектор ВДАІ з обслуговування Яремчанської міської ради ОСОБА_2

на

дії та рішення посадової особи

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, яку мотивовано тим, що 28 травня 2011 року старшим інспектором ВДАІ з обслуговування Яремчанської міської ради ОСОБА_2 було складено постанову серії АТ №220830 про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 гривень. Підставою для складання такої постанови, згідно останньої, було те, що ОСОБА_1 28.05.2011 року о 17 годині 55 хвилин в урочищі «Село» с. Яблуниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, керуючи власним автомобілем перевищив встановлену швидкість руху більш як на 36 км/год, тобто рухався зі швидкістю 66 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут» №0510090. Проте з постановою він не погоджується та вважає її незаконною з наступних підстав.

28.05.2011 року позивач на вимогу працівника ДПС зупинив свій автомобіль. Останній повідомив про порушення позивачем встановленої швидкості руху та склав протокол про адміністративне правопорушення серії АТ №124553, однак пред'явити сертифікат відповідності приладу «Беркут» №0510090 відмовився, у зв'язку з його відсутністю, що ставить під сумнів його технічні, на той час, характеристики. Більше того, прилад «Беркут» не має функцій фото- і кінозйомки, відеозапису, а тому таким чином встановити та довести, що вимірювалась швидкість, саме автомобіля позивача, не являється можливим, так як ОСОБА_1 рухався у колоні автомобілів. Вважає, що у його діях відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому дії посадової особи відповідача, ВДАІ з обслуговування Яремчанської міської ради, з вищезазначених підстав неправомірними, а постанову про адміністративне правопорушення - незаконною у зв'язку із порушенням порядку та процедури її винесення. Про існування оскаржуваної постанови, що є предметом оскарження, позивачу стало відомо лише 15.06.2011 року, після того, як ним було отримано листа із вихідним штемпелем від 11.06.2011 року у зв'язку з чим було пропущено строк, встановлений законодавцем для оскарження даного рішення посадової особи. У зв'язку з наведеним просить поновити строк для звернення до суду за захистом порушеного права. Визнати незаконними дії посадової особи ВДАІ з обслуговування Яремчанської міської ради Івано-Франківської області - ст. лейтенанта міліції ОСОБА_2 при складанні постанови серії АТ №220830 від 28.05.2011 року по справі про адміністративне правопорушення, а постанову серії АТ №20830 від 28.05.2011 року по справі про адміністративне правопорушення від 28.05.2011 року за скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснив, що порушення Правил дорожнього руху України, про яке зазначено у оскаржуваній постанові, від не допускав, тому просить позов задовольнити.

Представник відповідача та третя особи в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли, заперечень суду не надали, тому, на підставі ч.4 ст.128 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши позивача та дослідивши наявні у справі докази суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Рахівського районного суду від 22 червня 2011 року поновлено ОСОБА_1 строк для захисту порушеного права.

У відповідності до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що до адміністративної відповідальності притягається водій, у чому числі за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, Протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із досліджуваної постанови встановлено, що відповідач, як на підставу доведеності вини позивача, посилається виключно на показання приладу «Беркут 0510090». Натомість вказаний прилад не має функцій фото-, кінозйомки чи відеозапису. При цьому, з огляду на положення ст. 251 КУпАП, ця норма містить імперативний характер щодо можливості використання тільки тих технічних приладів та засобів, які мають функції фото-, кінозйомки чи відеозапису і можуть бути використані як доказ по справі. Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та постанови по справі відповідачем порушені вимоги наведеної норми.

Відповідно до пунктів 12.1, 12.2, 12.6 «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС 26.02.2009 № 77 фіксація правопорушення учасниками дорожнього руху за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, є фіксацією порушення на електронний носій чи світлочутливу плівку, що може забезпечити визначення суті порушення та чітке зображення транспортного засобу, яким було вчинено правопорушення (його марку, колір, номерний знак) та, по можливості, водія, що знаходився за кермом. Про використання спеціального технічного засобу, працюючого в автоматичному режимі, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобу фото- і кінозйомки, відеозапису, робляться відповідні записи про їх використання в Журналі обліку матеріалів фіксації порушень правил дорожнього руху. Єдиною підставою для винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення є матеріали щодо адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Зі змісту постанови вбачається, що в порушення наведеного положення до нього не додано матеріалів, на яких зафіксовано показання приладу «Беркут», яким вимірювалась швидкість руху.

У відповідності до ст. 280 КУпАП вбачається, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи винна особа у вчиненні правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що обтяжують чи пом'якшують відповідальність та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АТ1 №124553 від 28.05.2011 року слідує, що ОСОБА_1 М.М.28.05.2011 року о 17 год. 55 хв. в урочищі «Село» с. Яблуниця керуючи автомобілем Опель АО 9419 АН, перевищив встановлену швидкість руху на 36 км/год. при обмеженні 30 км/год. рухався зі швидкістю 66 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут» 0510090. У протоколі ОСОБА_1 зазначив про те, що він дозволену швидкість руху не порушував, їхав зі швидкістю 36 км/год, документи на прилад «Беркут» 0510090 йому не надано, перевірити сертифікованість не являється можливим.

На підставі зазначеного протоколу була складена постанова серії АТ №220830, за якою позивача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за вчинення зазначеного вище правопорушення.

Як ствердив позивач, 28.05.2011 року працівник ДПС його зупинив, у той час, коли він встановлену швидкість руху не порушував, а швидкість руху, яка була зафіксована на приладі «Беркут» не може належати його автомобілю. До постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності доказів, які б свідчили про вчинення даного правопорушення саме позивачем, додано не було, свідки події не допитувались.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в судове засідання не надано суду обґрунтованих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за яке він 28 травня 2011 року був притягнутий до адміністративної відповідальності.

При цьому пунктом 1.6 Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009 року «Про організацію роботи підрозділів ДАІ» вказано на необхідність виключення випадків складання відносно водіїв транспортних засобів адміністративних протоколів без доведення їхньої вини чи достатніх доказів допущення ними порушень ПДР України (фото- та відеоматеріалів, показів свідків тощо).

З огляду на викладене суд вважає, що позов ОСОБА_1 є підставним, тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Окрім того, судові витрати по даній справі, на підставі ст. 94 КАС України слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.9,122, 280,289,293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 11, 17, 86, 94159, 160,162 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними дії посадової особи ВДАІ з обслуговування Яремчанської міської ради Івано-Франківської області - ст. лейтенанта міліції ОСОБА_2 при складанні постанови серії АТ №220830 від 28.05.2011 року по справі про адміністративне правопорушення.

Постанову серії АТ №20830 від 28.05.2011 року по справі про адміністративне правопорушення від 28.05.2011 року за скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Ємчук В.Е.