Справа № 359/2060/15-а
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/2060/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Величко В.П., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Київської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Відповідач) у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 03.03.2015 в справі про адміністративне правопорушення №0104/125110011/15 та закрити провадження в справі.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року зазначений адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши представників сторін, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 05.09.2013 року до відділу митного оформлення № 4 митного поста «Східний термінал» Київської митниці ДФС особою уповноваженою на роботу з митними органами ТОВ «МІРАС» в особі ОСОБА_2 на підставі Договору доручення від 09.08.2014 року №30-07 в і інтересах компанії ПП «ЮГРЕМКОПЛЕКТ» до митного оформлення в формі електронного декларування було подано митну декларацію, якій органом фіскальної служби було присвоєно №125110011/2014/015852 на товари - вироби будівельні.

До митного оформлення були подані електронні копії наступних документів:

- інвойс від 04.08.2014 № 8Т-215;

- пакувальний лист від 04.08.2014 № 8Т-215.

У графі №33 вантажної митної декларації позивач, керуючись вимогами Закону України «Про митний тариф» та пояснень до УКТЗЕД, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 року № 15 зазначив, що відповідний товар класифікується за кодом згідно з УКТЗЕД НОМЕР_1 - ставка мита 0%.

10.09.2014 року органами фіскальної служби було відібрано зразки товару для здійснення експертних досліджень.

10.09.2014 року, керуючись ч. 21 ст. 356 Митного кодексу України позивачем було подано до митного оформлення тимчасову митну декларацію № 125110011/2014/040935 на підставі якої товари були випущені у вільний обіг за кодом УКТЗЕД НОМЕР_1.

18.11.2014 року відділом контролю за класифікацією та кодуванням товарів Управління митної вартості, класифікації товарів та заходів регулювання ЗЕД Київської митниці Міндоходів винесено рішення про визначення коду товару № КТ-138-2014.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності відповідно до ст.485 МК України постановою від 03.03.2015 року № 0104/125110011/15 в справі про порушення митних правил.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, ані у протоколі про порушення митних правил щодо позивача, ані у постанові в справі про порушення митних правил, відповідно до вимог ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не навів жодного переконливого доказу протиправності дій позивача, його вини у формі умислу чи необережності, те що дії декларанта були спрямовані саме на заявлення в митнiй декларації з метою зменшення розміру сплати митних платежів неправдивих відомостей та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять неправдиві відомості, які необхiднi для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості та перебувають у причинно-наслідковому зв'язку із такими наслідками.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Київська митниця ДФС України розцінила дії ОСОБА_2 як такі, що спрямовані на зменшення розміру митних платежів, кваліфікувавши його дії за ст.485 Митного кодексу України (далі по тексту - МК України), що передбачає накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 319 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі по тексту - Порядок), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650, визначено, що в разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД. У разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення, що передбачає п.6 Розділу ІІІ Порядку.

Тобто, імперативність даних норм полягає в тому, що використання довідкової інформації можливе лише у разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей.

Під час розгляду даної справи в суді першої та апеляційної інстанції, доказів, які б вказували на звернення митного органу до позивача про надання додаткової інформації для визначення коду за УКТЗЕД, чи доказів відмови позивача у наданні додаткової інформації (документів) надано не було.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

Правовими положеннями ст. 485 МК України передбачено, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення (ст. 69 МК України).

Підставами для скасування або зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у відповідності до положень ст. 531 Митного кодексу України є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необєктивність або неповнота провадження у справі або необєктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом а також інші визначені законом обставини.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що факт невідповідності заявленого позивачем в декларації коду товару сам по собі не може являтися доказом того, що його дії були направлені на умисну недоплату податків та зборів та доказом вини у формі прямого умислу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Проте, в даному випадку Київською митницею Державної фіскальної служби України, як суб'єктом владних повноважень, не надано суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів правомірності та обґрунтування своїх дій та оскаржуваного рішення.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Карпушова О.В.

Епель О.В.