Справа № 2а-1870/3148/11
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2011-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2011 р. Справа № 2a-1870/3148/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дикач О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" до Державної податкової інспекції в місті Суми, головного управління державного казначейства України в Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень та стягнення бюджетної заборгованості по податку на додану вартість ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе» (далі по тексту позивач, ОСОБА_3 ім. М.В. Фрунзе), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції в м. Суми (далі по тексту ДПІ в м. Суми, відповідач - 1), головного управління державного казначейства України в Сумській області (далі по тексту - ГУДКУ в Сумській області, відповідач 2), в якому з урахуванням уточнень до позовної заяви просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми від 12 травня 2011 року № /0/37545 та № /0/37546; стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_3 ім. М.В. Фрунзе 41333,00 грн. бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за січень 2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Відповідач-1 порушив вимоги Податкового кодексу України, внаслідок чого протиправно дійшов висновку про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування за січень 2011 рік в сумі 41333,00 грн. та суму від'ємного значення в сумі 143377 грн. Відповідачем 1 під час перевірки, не було взято до уваги надані для перевірки договора, податкові та видаткові накладні, платіжні доручення про сплату за отриманий та поставляємий товар згідно укладених договорів та додатків до них, товарно-транспортні накладні. Надані для перевірки первинні документу в повній мірі підтверджують виконання укладених договорів та право Позивача на заявлене в податковій декларації право на бюджетне відшкодування та податковий кредит. Державна податкова інспекція в м. Суми ставить право на отримання бюджетного відшкодування та формування від'ємного значення по податку на додану вартість з наявністю трудових ресурсів, складських приміщень, транспортних засобів тощо у контрагентів Позивача, відсутність з їх боку порушень додаткового законодавства тощо. Однак, позивач зазначає, що при бюджетному відшкодуванні має значення відємне значення сформоване за рахунок фактичної сплати податку на додану вартість в ціні поставленого товару в попередньому податковому періоді та підтверджене відповідними первинними документами, а не наявність трудових ресурсів, основних фондів, транспортних засобів у постачальників позивача. Податковий кредит та право на заявлене у січні 2011 року бюджетне відшкодування, в тому числі 41333,00 грн., виникло у позивача у звязку з оплатою на користь TOB «Інвест-Стіл» вартості товару, що підтверджується відповідними податковою накладною від 16.12.2010 № 069 та платіжним дорученням від 01.12.2010 № 20031. Зазначена сума податку на додану вартість була заявлена позивачем до відшкодування у податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2011 pоку, яку разом з розрахунком суми бюджетного відшкодування та заявою про повернення суми бюджетного відшкодування було подано ДПІ в м. Суми. Право на податковий кредит заявлений у січні 2011 року на загальну суму 143377,00 грн. виникло в зв'язку з поставкою позивачу товарно-матеріальних цінностей та їх оплатою по господарським операціям з: ТОВ «ТД Агринол» (сума ПДВ - 42319,40 грн.) та TOB «Метал-Ресурс» (сума ПДВ - 101058,00 грн.). Таким чином, як вбачається з вищенаведеного, позивачем виконано всі вимоги податкового законодавства для виникнення права на бюджетне відшкодування та права на податковий кредит по податку на додану вартість заявленого у січні 2011 року. Однак, у зв'язку з безпідставним, неаргументованим висновком зробленого в акті перевірки про відсутність у TOB «Інвест-Стіл» управлінського, технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг) та наявністю порушень податкового законодавства у TOB «Метал-ресурс» та TOB «ТД Агринол», відповідачем-1 безпідставно відмовлено у такому відшкодуванні та праві на податковий кредит, чим порушено п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України не ставить в залежність право ОСОБА_3 ім. М.В. Фрунзе на податковий кредит, так само як і право позивача на бюджетне відшкодування від відсутність порушень податкового законодавства з боку постачальників таких товарів або наявністю фактичних умов для здійснення діяльності. Позивач вважає зазначені податкові повідомлення-рішення безпідставними та такими, що не відповідають вимогам податкового законодавства. В той же час, в порушення вимог діючого законодавства відповідачами безпідставно не відшкодовано позивачу суму з податку на додану вартість за січень 2011 року в сумі 41333,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача 1 проти позовних вимог заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на таке.

ДПІ в м. Суми 22.04.2011 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ "Сумське машинобудівне науково- виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2011 року. За наслідками проведеної документальної позапланової виїзної перевірки достовірності заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, складено акт від 22.04.11 № 2781/23-620/05747991/100, згідно якого були винесені податкові повідомлення рішення від 12.05.11 № /0/37545, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2011 року на суму 41333,00 грн. та від 12.05.2011 № /0/32546, яким зменшено суму від'ємного значення з податку на додану вартість за січень 2011 року на суму 143377,00 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 1,00 грн. Згідно вказаного акту, було встановлено, що ПАТ «СМНВО ім.. Фрунзе» в декларації за грудень 2010 року включило до складу податкового кредиту суму ПДВ 192319,67 грн. по підприємству ТОВ «Інвест-Стіл». Однак, у TOB "Інвест-Стіл" відсутні трудові ресурси, складські приміщення, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, не мають реального товарного характеру. Також, в ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_3 ім. М.В. Фрунзе було отримано від ТОВ «Метал-Ресурс» ТМЦ в тому числі ПДВ в сумі 101058,00 грн. Згідно інформації наданої Алчевською ОДПІ, ТОВ «Метал-Ресурс» безпідставно сформовано податкові зобовязання з ПДВ по операціям продажу товарів, робіт та послуг по контрагенту ОСОБА_3 ім. М.В. Фрунзе за січень 2011 року в сумі 101058,00 грн., у зв'язку з тим, що підприємством не надано підтверджуючих документів щодо виникнення податкових зобов'язань з ПДВ по операціям продажу товарів, робіт та послуг, а саме: головні книги, журнали-ордери та картки рахунків, податкові накладні, реєстри виданих податкових накладних, видаткові накладні, тощо. Крім того, в ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_3 ім. М.В. Фрунзе було отримано від ТОВ «ТД Агринол» масло турбінне, сума ПДВ складає 42319,40 грн. В ході перевірки ТОВ «ТД Агринол» було встановлено, що операції не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. Таким чином, відповідач 1 вважає, що позивачем було завищено суму податкового кредиту за січень 2011 року на суму 143377,40 грн. та відповідно завищено суму відємного значення податку на додану вартість за січень 2011 року, а податкові повідомлення-рішення були прийняті відповідно та в межах податкового законодавства України.

Відповідач 2 надав суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що пунктом 4.1 Порядку відшкодування податку на додану вартість затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України та Головного управління Державного казначейства України № 209/72 від 02.07.1997р., передбачено, що для органів Державного казначейства законними підставами проведення відшкодування податку на додану вартість з бюджету на користь платників податку є висновки податкових органів, підтверджені реєстрами суб'єктів підприємницької діяльності на відшкодування податку на додану вартість, або рішення суду. Таким чином, Головне управління Державного казначейства як орган державної виконавчої влади не наділений повноваженнями щодо проведення відшкодування податку на додану вартість з Державного бюджету України за рішенням суду.

Суд, заслухавши, представника позивача, представника відповідача 1, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач відповідно до Податкового Кодексу України подав до ДПІ в м. Суми податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2011 року із заявою про бюджетне відшкодування ПДВ (а.с. 48-54), а саме: декларація за січень 2011 року заявлена сума відшкодування податку на додану вартість 41333,00 грн.

Сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість була частково відшкодована позивачу в результаті чого на час розгляду справи залишилась не відшкодована сума бюджетного відшкодування в сумі 41333,00 грн.

З метою встановлення достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2011 року 22.04.2011 Державною податковою інспекцію в м. Суми була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ОСОБА_3 ім. М.В. Фрунзе з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2011 року, яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось за періоди з за грудень 2008 року, квітень 2009 року, березень, листопад, грудень 2010 року. Про зазначене свідчить Акт № 2781/23-622/05747991 (а.с. 13-47). В ході перевірки встановлено завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку по декларації за січень 2011 року на суму 41333,00 грн. Також, перевіркою було встановлено завищення суми податкового кредиту за січень 2011 року в сумі 143377,40 грн.

На підставі зазначеного вище акту перевірки до позивача податковим повідомленням-рішенням № /0/37546 від 12 травня 2011 року (а.с. 11) була застосована штрафна санкція в розмірі 1,00 грн. та зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 143377,00 грн.

Також, податковим повідомленням-рішенням № /0/37545 від 12 травня 2011 року (а.с. 12) позивачу було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 41333,00 грн. та застосована штрафна санкція в сумі 1,00 грн.

Як зазначає в своєму запереченні та підтримує у судовому засіданні відповідач 1, вказані вище суми не відшкодовані позивачу в звязку з тим, що в грудні 2010 року підприємством ОСОБА_3 ім. М.В. Фрунзе встановлено фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ «Інвест-Стіл», ТОВ «Метал-Ресурс» та ТОВ «ТД Агринол» у яких відсутні трудові ресурси, складські приміщення, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, не мають реального товарного характеру.

Також, відповідач 1 зазначає, що позивачем були порушені п. 198.2 та п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України.

Однак, суд не погоджується із позицією відповідача 1 з огляду на наступне.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, пунктом 198.6 статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу)

Як вбачається з матеріалів справи, господарські операції між позивачем та ТОВ «Інвест-Стіл», ТОВ «Метал-Ресурс», ТОВ «ТД Агринол» підтверджується укладеними між ними угодами (а.с. 58, 68-69, 131-132). Поставка товарно матеріальних цінностей та отримання послуг за вказаними угодами підтверджується видатковими накладними (а.с. 63, 65, 74, 76, 141-142) та товарно-транспортними накладними (а.с. 64, 66, 79, 145-146). Оплата за поставлений товар здійснювалась в безготівковому порядку.

В підтвердження факту поставки товару, надання послуг, у відповідності з вимогами ст. 201 Податкового кодексу України, підприємствами контрагентами позивача були надані податкові накладні (а.с. 61-62, 72-73, 138-140).

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі по тексту - Кодекс), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу, а за змістом п.п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до абз. а п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.

Так, п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Подактового кодексу України (далі по тексту - Кодекс), містить загальні норми щодо самого поняття „бюджетне відшкодування та джерела його формування для подальшого використання, а норми ст. 200 Кодексу передбачає підстави та порядок одержання платником податку бюджетного відшкодування і не вказує на те, що кошти повертаються платнику податку лише за умови сплати такого податку його контрагентами.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Кодексу, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 Кодексу встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми, податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

З матеріалів справи, а саме з акту перевірки, вбачається, що позивач виконав вимоги Кодексу, сплативши податок на додану вартість в ціні товару, придбаного у безпосередніх постачальників, які, в свою чергу, виконали вимоги п. 201.10 ст. 201 Кодексу - видали покупцеві, яким є позивач, належним чином оформлені податкові накладні на визначені та сплачені покупцем суми податку.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Тому, якщо контрагент позивача не виконав свого зобовязання зі сплати ПДВ до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, сама по собі несплата податку контрагентами продавця (у тому числі в разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування. Крім того, як вбачається з матеріалів справи податковий орган не довів суду навіть факт несплати податку на додану вартість контрагентами в ланцюгу постачання. Також, податковий орган не надав суду доказів і того що вказані операції по придбанню ТМЦ та послуг мали фіктивний чи безтоварний характер.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Кодексу, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Таким чином, позивач сформував податковий кредит на підставі належно оформлених податкових накладних, виданих йому продавцями. Із зазначеного випливає, що сума податкового кредиту та відповідно суму бюджетного відшкодування позивач сформував правомірно, оскільки ПДВ входить до складу договірної суми, сплаченої продавцеві.

Отже, судом встановлено, що позивач виконав всі вимоги Податкового кодексу України щодо документального оформлення податкового обліку та в підтвердження правомірності заявлених до відшкодування сум ПДВ під час перевірок надав всі передбачені діючим законодавством Україні документи. А відтак суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 94 КАС України за рахунок Державного бюджету України належить стягнути судові витрати в сумі 416,33 грн., сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" до Державної податкової інспекції в місті Суми, головного управління державного казначейства України в Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень та стягнення бюджетної заборгованості по податку на додану вартість задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми від 12 травня 2011 року №/0/37545 та № /0/37546;

Стягнути з державного бюджету України (40000, м. Суми, вул. Воскресенська 7, рах №0002, банк ГУДКУ у Сумській області, МФО 837013, Держбюджет м.Суми, , код бюджетної класифікації 14010200) на користь публічного акціонерного товариства "Сумське НВО ім. М.В.Фрунзе" (м.Суми, вул. Горького, 58, код ЄДРПОУ 0574991, рах №3200 в АТ "УкрСіббанк", м. Харків, МФО 351005, код банка 09807750) 41333,00грн. бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Стягнути з державного бюджету України (40000, м. Суми, вул. Воскресенська 7, рах №0002, банк ГУДКУ у Сумській області, МФО 837013, Держбюджет м.Суми, , код бюджетної класифікації 14010200) на користь публічного акціонерного товариства "Сумське НВО ім. М.В.Фрунзе" (м.Суми, вул. Горького, 58, код ЄДРПОУ 0574991, рах №3200 в АТ "УкрСіббанк", м. Харків, МФО 351005, код банка 09807750) 416,33 грн. витрат по сплаті судового збору. < Сума стягнення (цифрами) > < Текст >

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 18 липня 2011 року.

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек