Справа № 826/1518/15
Суддя: Мамчур Я.С
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/1518/15 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М. Суддя-доповідач: Мамчур Я.С
У Х В А Л А

Іменем України

04 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Мамчура Я.С,

суддів: Шостака О.О., Желтобрюх І.Л.

при секретарі: Гімарі Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у відповідності до положень ст. 41 КАС України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу позивача - Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року у справі за позовом Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до закритого акціонерного товариства «Київбуделектротранс» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до закритого акціонерного товариства "Київбуделектротранс" про надання позивачу дозволу на погашення податкового боргу у розмірі 140338,50 грн. за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі відповідно до акту опису майна від 10 липня 2014 року № 3.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

На вказану постанову представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги. Посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Згідно з п. 1, ч.1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, на обліку у позивача відповідач перебуває з 15 квітня 2003 року за № 08181, про що зазначено у довідці про взяття на облік платника податків від 24 квітня 2003 року № 4386/10/19-08181.

Так, відповідно до облікових карток платника податку, сума боргу відповідача з орендної плати з юридичних осіб становить 224715,09 грн. (224715,09 грн. - земельний податок з юридичних осіб).

Позивачем прийнято рішення від 24 грудня 2012 року № 2306 про опис майна у податкову заставу, у зв'язку з чим направлено запит про виділення майна у податкову заставу від 27 червня 2014 року № 13708/10/26-53-25-01-10.

09 липня 2014 року позивачем отримано відповідь відповідача, згідно з якою, складено перелік ліквідних активів для застави у розмірі 140338,50 грн.

Податковим керуючим складено акт опису, на яке поширюється право податкової застави у загальному розмірі 140338,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було сплачено суму податкового боргу, що стало підставою для звернення позивача до суду про надання дозволу на погашення податкового боргу у розмірі 140338,50 грн. за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі відповідно до акту опису.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п.п. 88.1, 88.2 ст. 88, п. 89.2 ст. 89 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених п. 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до п.п. 95.1, 95.3 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З аналізу викладеної норми, яка регулює порядок надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, суд прийшов до висновку, що вказані дії можуть бути вчинені тільки за умови дотримання контролюючим органом послідовності виконання вимог п.п. 95.1, 95.2, 95.3 ПК України, а саме: право на звернення до суду про надання дозволу на погашення всієї суми заборгованості може бути реалізовано податковим органом за наявності здійснення заходів щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, та лише у разі їх недостатності погашення податкового боргу здійснюється за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які його обслуговують, здійснюється за рішенням суду, яке направляється для виконання органам держаної податкової служби.

Отже, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи не містяться докази відсутності чи недостатності коштів на рахунках відповідача для погашення заборгованості.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до органів державної виконавчої служби щодо стягнення у примусовому порядку суми боргу відповідача на підставі постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року у справі №826/15344/14.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що адміністративний позов є безпідставним, оскільки позивачем не дотримано черговості вжиття заходів, направлених на погашення податкового боргу, а тому звернення позивача до суду із заявленою вимогою є передчасним , а висновки суду першої інстанції не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу на те, що аналогічна позиція викладена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23 лютого 2015 року у справі К/9991/96192/11.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача - Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий - суддя: Я.С. Мамчур

Судді: І.Л. Желтобрюх

О.О. Шостак

Ухвалу складено у повному обсязі 05.08.2015.

.

Головуючий суддя Мамчур Я.С

Судді: Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.