Справа № 2-а/1970/2385/11
Суддя: Осташ А. В.
Дата ухвалення: 2011-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/2385/11

"19" вересня 2011 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Осташа А.В. при секретарі Твердохліб Н.В.

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

представників відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

представника прокуратури Тернопільської області - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Тернополі адміністративну справу

за позовом публічного акціонерного товариства компанія «РАЙЗ»

до Тернопільської митниці

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень форми «Р»№45 та №46 від 29 липня 2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство компанія «РАЙЗ» (далі по тексту ПАТ «Компанія «РАЙЗ», або позивач) звернулося до адміністративного суду з позовом до Тернопільської митниці (далі по тексту відповідач) про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень форми «Р»№45 та №46 від 29 липня 2011 року.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити з мотивів викладених у позовній заяві.

Зокрема представники позивача зазначили, що податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 29 липня 2011 р. №№45, 46, якими підприємству визначено податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій) за платежами: мито на товари, що ввозяться на територію України в сумі 968 668,41 грн. та податок на додану вартість з товарів, що ввозяться на територію України субєктами підприємницької діяльності в сумі 193 733,64 грн. є безпідставними та необґрунтованими, оскільки вони не ґрунтуються на чинному законодавстві України

В обґрунтування своєї позиції представники позивача зазначили, що відповідно до вимог ст. 313 Митного кодексу України митний орган самостійно класифікує товар, а відповідно і визначає суму мита, збору, податку на додану вартість до сплати. Однак, відповідач визначив суму податкових зобовязань із ввізного мита та податку на додану вартість для ПАТ «Компанія «РАЙЗ», які виникли внаслідок не вірної класифікації ним товарів. Оскільки, товари «Машини сільськогосподарські, призначенні для оброблення ґрунту, розподілювачі добрив MAXFIELD NH3 2000/3600 gаl з комплектуючими»за ВМД було класифіковано за кодом НОМЕР_1 згідно УКТЗЕД, ставка ввізного мита за яким становить 0%, як розподільники мінеральних добрив.

Також представники позивача зазначили, що під час проведення розмитнення, позивачем надавались Реєстраційні посвідчення та агрегати, які були видані Державним підприємством «УкрЦВТ»при Міністерстві аграрної політики України в яких було прописано код УКТЗЕД НОМЕР_1. Заперечень з боку митниці на адресу позивача не надходило. Кожна митна декларація пройшла перевірку на Ім40 та Ім72 та кожна одиниця товару була дозволена Тернопільською митницею до вільного обігу на території України.

Представники позивача вважають, що вищезазначені обставини підтверджують відсутність порушення підприємством законодавства та підстав для застосування штрафних (фінансових) санкцій, тому просять в позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечували. Заперечення обґрунтовуються тим, що податкові повідомлення-рішення форми «Р»від 29 липня 2011 року №№ 45,46, яким підприємству визначено податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій) за платежами: мито на товари, що ввозяться на територію України в сумі 968 668,41 грн. та податку на додану вартість з товарів, що ввозяться на територію України субєктами підприємницької діяльності в сумі 193 733, 64 грн. винесені правомірно, в порядку та з підстав визначених Податковим кодексом України.

Зокрема зазначили, що перевіркою було встановлено порушення вимог Закону України від 5 квітня 2001 р. №2371-ІІІ «Про митний тариф України»(із змінами і доповненнями), а саме: встановлено факти невірної класифікації товарів «розкидачі твердих і рідиноподібних добрив», у товарній під позиції 843240 (ставка мита 0%) згідно з УКТЗЕД. Класифікацію таких товарів згідно вимог УКТЗЕД необхідно здійснювати у товарній позиції 8716 (ставка мита 10%), оскільки із положень Пояснень до УКТЗЕД випливає, що імпортовані Позивачем товари (бак 2000/3600 амер.галонів, в комплекті, та рама, в комплекті), повністю відповідають опису товарів товарної позиції 8716 класифікуються за кодом 87163100 згідно УКТЗЕД (ставка мита -10%). Позивачем ввезено на митну територію України та оформлено у митному відношенні товари «Машини сільськогосподарські, призначенні для оброблення ґрунту, розподілювачі добрив MAXFIELD NH3 2000/3600 gаl з комплектуючими»за ВМД і було класифіковано за кодом НОМЕР_1 згідно УКТЗЕД, ставка ввізного мита за яким станови 0%.

Також представники відповідача зазначили, що відповідно до пункту 5.2. вищевказаної Інструкції, відомості, заявлені декларантом у ВМД, є відомостями, необхідними для митних цілей, а згідно пункту 5.3., встановлено, що посадовими особами митних органів заповнюються графи А, С,D/J,Е,/J,G,H,I,F ВМД, інші графи ВМД заповнюється декларантом.

Отже, відомості вказані у графі 33 ВМД «Код товару»визначає особа, що подає ВМД.

Таким чином, твердження Позивача, що митний орган самостійно класифікує товар при переміщенні товару через митний кордон, не узгоджується із вимогами законодавства, зокрема Митного кодексу України, постанови КМ України від 09.06.1997 р. № 574, наказу Держмитслужби України від 09.07.1997 р. № 307.

Враховуючи викладене, представники Тернопільської митниці просили суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 60 КАС України та ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру»в порядку представництва інтересів держави на стороні Тернопільської митниці у справу вступив прокурор.

В судовому засіданні, прокурор підтримала позицію представників відповідача та просила в позові відмовити.

Крім пояснень представників сторін, судом також досліджені письмові докази, наявні у матеріалах справи, які надані позивачем та відповідачем та витребувані з ініціативи суду.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників позивача, відповідача та прокурора, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 липня 2011 р. робочою групою Тернопільської митниці проведено невиїзну документальну перевірку правильності класифікації товару «розподільники мінеральних добрив», що ввозилися на митну територію України ПАТ «Компанія «РАЙЗ», за результатами якої складено акт від 11.07.2011 р. №н/0009/1/403000000/НОМЕР_2.

В ході перевірки було встановлено порушення вимог Закону України від 5 квітня 2001 р. №2371-ІІІ «Про митний тариф України»(із змінами і доповненнями), а саме: встановлено факти невірної класифікації митницями товарів «розкидачі твердих і рідиноподібних добрив», у товарній під позиції 843240 (ставка мита 0%) згідно з УКТЗЕД. Класифікацію таких товарів згідно вимог УКТЗЕД необхідно здійснювати у товарній позиції 8716 (ставка мита 10%).

На підставі вищезазначеного акта винесено податкові повідомлення-рішення форми «Р»від 29 липня 2011 року №№ 45,46, яким підприємству визначено податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій) за платежами: мито на товари, що ввозяться на територію України в сумі 968 668,41 грн. та податку на додану вартість з товарів, що ввозяться на територію України субєктами підприємницької діяльності в сумі 193 733, 64 грн.

Аналізуючи висновки Тернопільської митниці, що стали підставами для нарахування позивачу податкових зобовязань за платежами: мито на товари, що ввозяться на територію України та податку на додану вартість з товарів, що ввозяться на територію України субєктами підприємницької діяльності, суд прийшов до переконання про їх правильність, обґрунтованість та правомірність виходячи з наступного:

Згідно Митного кодексу України на митні органи покладено виконання та контроль за додержанням законодавства України з питань митної справи.

Однією з форм митного контролю є перевірка системи звітності та обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, які відповідно до законів справляються при переміщенні товарів через митний кордон України (ст. 49 Митного кодексу України).

Митним кодексом України (ст. 69) встановлено, що незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів, митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено на митні органи.

Судом встановлено, що Позивачем ввезено на митну територію України та оформлено у митному відношенні товари «Машини сільськогосподарські, призначенні для оброблення грунту, розподілювачі добрив MAXFIELD NH3 2000/3600 gаl з комплектуючими»за ВМД №№: 403000001/9/005131 від 28.08.2009 р.; 403000001/9/005132 від 28.08.2009 р.; 403000001/9/005133 від 28.08.2009 р.; 403000001/9/005134 від 28.08.2009р.; 403000001/9/005135 від 28.08.2009 р.; 403000007/2010/001042 від 19.02.2010 р.; 403000007/2010/001169 від 25.02.2010 р.; 403000007/2010/001175 від 25.02.2010 р.; 403000007/2010/001333 від 03.03.2010 р.

Товари за вказаними ВМД було класифіковано за кодом НОМЕР_1 згідно УКТЗЕД, ставка ввізного мита за яким станови 0%.

При цьому, відповідно до статей 88 та 264 Митного кодексу України декларант несе у повному обсязі відповідальність за подані ним відомості, які повинні базуватись на обєктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

В той же час, класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД, яка є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України»від 05.04.01 № 2371-ІІІ, а саме, із врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Товарна підкатегорія УКТЗЕД НОМЕР_1 має наступний опис: «Машини сільськогосподарські, садові або лісогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту; катки для газонів або спортивних майданчиків: розкидачі та розподільники органічних та мінеральних добрив; розподільники мінеральних добрив».

Поясненнями до товарної позиції 8432 УКТЗЕД визначено:

До цієї товарної позиції включаються машини незалежно від виду тяги, застосовувані замість ручних інструментів для виконання перерахованих нижче видів сільськогосподарських, садових або лісогосподарських робіт:

(I) Підготовка ґрунту для вирощування культурних рослин (розчищення земель,

підйом цілини, оранка, розпушування і т.п.).

(II) Розкидання або внесення в ґрунт добрив, включаючи гній або інші органічні

речовини, для поліпшення фізико-хімічних властивостей ґрунту.

(III) Садіння або сіяння.

(IV) Обробіток або доглядання за ґрунтом у період вегетації (культивація,

прополювання, проріджування сходів і т.п.).

Також, згідно Пояснень до товарної позиції 8432 УКТЗЕД визначено наступне:

До численних машин цієї товарної позиції відносяться:

(5) Розкидачі органічних та мінеральних добрив. Розкидачі органічних та мінеральних добрив (мінеральних речовин, компосту і т.п.), іноді монтовані на колесах, зазвичай містять ємкості, обладнані розподільним механізмом, наприклад,зсувними донними пластинами, шнековим живильником, безперервними ланцюгами або відцентровими дисками; портативні механічні апарати, застосовувані з такими ж цілями, також включаються до цієї товарної позиції.

Причепи з рухомим днищем і пристроєм, що подрібнює та розкидає, які дозволяють їм у процесі розвантаження працювати як розкидачі твердих і рідиноподібних добрив, з ємністю на колесах, зазвичай обладнану пластинами, що розкидають, або жолобами (лопатами), включаються до товарної позиції 8716.

Крім того, Поясненнями до товарної позиції 8434 встановлено, що до неї не включаються: «є) сільськогосподарські причепи та транспортні засоби ((група 87)».

Водночас, товар - «розподілювачі добрив MAXFIELD NH3 2000/3600 gаl з комплектуючими»імпортований на митну територію України (в розібраному стані) складався із наступних елементів: бак 2000/3600 амер.галонів, в комплекті; рама, в комплекті; система розподілення, в комплекті.

Разом з тим, із документів, що зберігаються разом з ВМД та інформації мережі Інтернет, яка була використана під час проведення перевірки у відповідності із пунктом 6 Порядку проведення митними органами невиїзних документальних перевірок, затвердженого постановою КМ України від 02.02.2011 р. № 71, вбачається, що імпортований товар працює у комплекті із культиватором для внесення аміачної води, система для розподілення добрив розміщується безпосередньо на культиваторі, а аміак надходить по трубопроводах із бочки. Бочка має раму з колесами, яка переміщується за культиватором.

Крім того, на сайті фірми-імпортера ПАТ «Компанія «РАЙЗ»», зазначено перелік виробників - партнерів, чию техніку Позивач представляє, зокрема, зазначено компанію Maxfield, а також вказано, що «Компанія Maxfield займається виробництвом ємкостей для зберігання та транспортування безводного аміаку та пропану». Ця інформація підтверджується на сайті Компанії Maxfield.

Таким чином, система розподілення, що імпортувалася в одній поставці з баком 2000/3900 амер.галонів та рамою, не є механізмом який постійно вмонтований з ними (баком та рамою), а самі бак 2000/3600 амер.галонів та рама, у зібраному стані, можуть використовуватися як із системою розподілення так і без неї або з іншим обладнанням, оскільки основну функцію, яку виконує бак 2000/3900 амер.галонів та рама, у зібраному стані є функція транспортування.

Так, в Поясненнях до товарної позиції 8716 вказано, що ця товарна позиція поширюється на групу несамохідних транспортних засобів (без механічного приводу) (крім згаданих у попередніх товарних позиціях), що мають одне колесо чи більше, і які призначені для перевезення вантажів або людей.

Транспортні засоби цієї товарної позиції розраховані на буксирування іншими транспортними засобами (тракторами, вантажними автомобілями, автотягачами, мотоциклами, двоколісними велосипедами і т.п.), на штовхання або буксирування рукою, на штовхання ногою або є гужовим транспортом.

У відповідності до підпункту (а) пункту (4) розділу (А) Пояснень до товарної позиції 8716 до цієї товарної позиції включаються інші причепи для перевезення вантажів, такі як причепи-цистерни (незалежно від того, з насосами вони чи без них).

Також, поясненнями до товарної позиції 8716 УКТЗЕД у розділі «Транспортні засоби з установленими на них механізмами і т.п.»визначено:

«Класифікація агрегатів, які складаються з транспортних засобів з постійно умонтованим у них устаткуванням чи пристроями, визначається відповідно до основного призначення агрегату загалом. Тому до цієї товарної позиції включаються такі агрегати, призначення яких визначається самим транспортним засобом. З іншого боку, агрегати, призначення яких визначається устаткуванням або пристроями, що до них входять, до цієї товарної позиції не включаються».

З вищевказаного вбачається, що вантажні транспортні засоби, візки або причепи з установленими на них цистернами незалежно від того, мають вони додатково насоси для наповнення чи спорожнювання або не мають, включаються до цієї товарної позиції (товарної позиції 8716).

Із вищенаведених положень Пояснень до УКТЗЕД випливає, що бак 2000/3600 амер.галонів в комплекті, та рама, в комплекті, імпортовані Позивачем, включається до товарної позиції 8716 незалежно від того, мають вони додаткові комплектуючі (такі як завантажувальні клапани, манометри рівня рідини, комплект трубопроводів, манометр тиску і таке інше) для наповнення чи спорожнювання або не мають.

Таким чином, судом встановлено, що імпортовані Позивачем товари (бак 2000/3600 амер.галонів, в комплекті, та рама, в комплекті), повністю відповідають опису товарів товарної позиції 8716 класифікуються за кодом 87163100 згідно УКТЗЕД (ставка мита -10%).

Судом не приймається до уваги посилання Позивача на код УКТ ЗЕД НОМЕР_1 що вказаний у реєстраційних посвідченнях № РУ-10 від 17.02.2011 р. та № РУ -09 від 28.08.2009 р., як доказ того, що ним правомірно визначено код товару згідно з УКТЗЕД, оскільки це не узгоджується із вимогами законодавства. Зокрема, вказані реєстраційні посвідчення видані Українським державним центром по випробуванню та прогнозуванню техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва та засвідчують відповідність технічних засобів і національних стандартів щодо належної якості технологічних операцій, запобігання заподіянню шкоди здоров'ю осіб, які безпосередньо працюють з ними, та населення, а також забрудненню навколишнього природного середовища, а не відповідність вказаного у посвідченнях коду товару опису підкатегорії НОМЕР_1 згідно УКТЗЕД.

Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків, зокрема, у разі, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Так, статтею 81 Митного кодексу України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно пункту 3 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого постановою КМ України від 09.06.1997 р. № 574, під час декларування транспортних засобів і товарів, що переміщуються через митний кордон України юридичними або фізичними особами, яким вони належать, або уповноваженими ними особами застосовується вантажна митна декларація.

Положенням, затвердженим постановою КМ України від 09.06.1997 р. № 574, визначено, що вантажна митна декларація (далі - ВМД) - письмова заява встановленої форми, що подається митному органу на паперовому носії або як електронний документ (електронна ВМД) і містить відомості про товари та транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон України, митний режим, у який вони заявляються, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення митного контролю, митного оформлення, митної статистики, нарахування та сплати податків, зборів та інших платежів.

Порядок заповнення граф ВМД визначений Інструкцією про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженої наказом Держмитслужби України від 09.07.1997 р. № 307.

Зокрема, відповідно до пункту 5.2. вищевказаної Інструкції, відомості, заявлені декларантом у ВМД, є відомостями, необхідними для митних цілей, а згідно пункту 5.3., встановлено, що посадовими особами митних органів заповнюються графи А, С,D/J,Е,/J,G,H,I,F ВМД, інші графи ВМД заповнюється декларантом.

Отже, відомості вказані у графі 33 ВМД «Код товару»визначає особа, що подає ВМД.

Таким чином, судом не приймається до уваги твердження Позивача, що митний орган самостійно класифікує товар при переміщенні товару через митний кордон, оскільки це не узгоджується із вимогами законодавства, зокрема Митного кодексу України, постанови КМ України від 09.06.1997 р. № 574, наказу Держмитслужби України від 09.07.1997 р. № 307.

Крім того, відповідно до пункту 123.1 статті 123 Кодексу у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, зазначене тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання.

Згідно частини першої статті 109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів; та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Разом з тим, фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, відповідно до частини другої статті 111 ПК України встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що Тернопільською митницею зроблено правильні висновки, щодо порушення позивачем вимог Закону України «Про Митний тариф України», а тому суд приходить до переконання, що підстав для визнання нечинними податкових повідомлень-рішень форми «Р»№45 та №46 від 29 липня 2011 року немає.

Враховуючи вищенаведене, суд, приходить до висновку, що позивачем не доведено правомірності обставин викладених в позовній заяві, а надані докази в повній мірі не підтверджують заявлених позовних вимог, а відтак вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.94 КАС України, судові витрати понесені позивачем з Державного бюджету України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства компанія «РАЙЗ»до Тернопільської митниці про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень форми «Р»№45 та №46 від 29 липня 2011 року, відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сипи після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також: прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23 вересня 2011 року.

Головуючий суддя Осташ А. В.

копія вірна

Суддя Осташ А. В.