Справа № 2а-1670/8388/11
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2011-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

24 жовтня 2011 рокум. ПолтаваСправа № 2а-1670/8388/11

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Чеснокова А.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищого адміністративного суду України, треті особи - судді Вищого адміністративного суду України Весельська Тетяна Федорівна, Малинін Віктор Володимирович, Мироненко Олександр Власович, Смокович Михайло Іванович, Чумаченко Тетяна Анатоліївна про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Вищого адміністративного суду України, треті особи - судді Вищого адміністративного суду України Весельська Т.Ф., Малинін В.В., Мироненко О.В., Смокович М.І., Чумаченко Т.А. про визнання дій неправомірними.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2009 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2010 року, закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Полтавської області про визнання бездіяльності неправомірною. Не погоджуючись із правомірністю ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду, який при розгляді касаційної скарги, на думку позивача, порушив його права, що стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою визнання дій Вищого адміністративного суду щодо неповідомлення ОСОБА_1 про дату розгляду касаційної скарги та нерозгляд його клопотань судом касаційної інстанції неправомірними. Позивач зазначає, що Вищим адміністративним судом України, в порушення прав та інтересів позивача, останнього не було повідомлено про дату розгляду поданої ним касаційної скарги, внаслідок чого розгляд вищевказаної заяви відбувся за відсутності ОСОБА_1

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Компетенція адміністративних судів згідно пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Поняття суб'єкта владних повноважень, рішення, дії або бездіяльність якого можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства, визначено у пункті 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із яким суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 6 роз'яснено, що у розумінні положень частини 1 статті 2, пунктів 1, 7, 9 статті 3, статті 17, частини 3 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, суди і судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Скарги на дії, бездіяльність і рішення суддів при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних та адміністративних справ, справ про адміністративні правопорушення мають розглядатися в порядку, визначеному відповідно Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кримінально процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України (в частині апеляційного чи касаційного оскарження), Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачем оскаржуються процесуальні дії суддів та суду касаційної інстанції, пов'язані з розглядом касаційної скарги.

Таким чином, спір випливає не з дій чи бездіяльності суду, як суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій у сфері публічно-правових відносин, а з його діяльності, пов'язаної з відправленням правосуддя відповідно до процесуальних норм, якими передбачена процедура розгляду справи.

Відповідно до статей 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Однією із конституційних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Згідно із зазначеними положеннями Конституції, рішення суду і відповідно до них дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов'язаних із відкриттям провадження у справі, її підготовкою та розглядом у судовому засіданні) можуть бути оскаржені у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не шляхом звернень до суду першої інстанції із скаргами, що є порушенням принципу незалежності суддів, і заборони втручання у вирішення справи незалежним судом.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Невчинені відповідачем дії не є управлінськими, а є процесуальними, вчиненими при виконанні суддями своїх обовязків по здійсненню правосуддя, і тому їх законність може перевірятися лише судом вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законом.

З огляду на викладене, Вищий адміністративний суд України при розгляді касаційної скарги у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Полтавської області не є суб'єктом владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, а є субєктом відправлення правосуддя, у зв'язку із чим спір, з яким звернувся позивач, не належить до компетенції адміністративного суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтею 109 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищого адміністративного суду України, треті особи - судді Вищого адміністративного суду України Весельська Тетяна Федорівна, Малинін Віктор Володимирович, Мироненко Олександр Власович, Смокович Михайло Іванович, Чумаченко Тетяна Анатоліївна про визнання дій неправомірними - відмовити.

Розяснити позивачу, що відповідно до частини 5 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали направити позивачеві разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.О. Чеснокова