Справа № 819/1777/15
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1777/15

29 липня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

суддів Дерех Н.А., Подлісної І.М.,

при секретарі судового засідання Калиняк О.В.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області Бригідир Л.Й.,

представника відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області Стукало М.С.,

представника відповідачів прокуратури міста Тернополя, прокуратури Тернопільської області, Генеральної прокуратури України Безкоровайної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратури міста Тернополя, прокуратури Тернопільської області, Генеральної прокуратури України, управління Служби безпеки України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Тернопільської міської ради, відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради, начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.Л., Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратури міста Тернополя, прокуратури Тернопільської області, Генеральної прокуратури України, управління Служби безпеки України в Тернопільській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратури міста Тернополя, прокуратури Тернопільської області, Генеральної прокуратури України, управління Служби безпеки України в Тернопільській області щодо ненадання законної відповіді в порядку Закону України «Про звернення громадян» на подані заяви про притягнення до адміністративної відповідальності начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.Л. за порушення права на інформацію;

- зобов'язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Тернопільський міський відділ управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратуру міста Тернополя, прокуратуру Тернопільської області, Генеральну прокуратуру України, управління Служби безпеки України в Тернопільській області розглянути заяви ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та надати відповідь за результатами їх розгляду;

- солідарно стягнути з Тернопільської міської ради, відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради, начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.Л., управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратури міста Тернополя, прокуратури Тернопільської області, Генеральної прокуратури України, управління Служби безпеки України в Тернопільській області моральні збитки на суму 1000,00 грн.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог до Тернопільської міської ради, відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради, начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.Л. про стягнення моральної шкоди (а. с. 2-4).

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

У березні 1994 року приватному малому підприємству «Галактика», директором якого є позивач, була передана незавершена будова двадцятиквартирного будинку, для будівництва і обслуговування якого рішенням Тернопільської міської ради від 15.03.2001 року надано в постійне користування земельну ділянку. Протягом 2008-2014 років Тернопільська міська рада приймала ще ряд рішень щодо даної земельної ділянки про її надання іншим суб'єктам господарювання і для отримання достовірної інформації про такі рішення позивач у грудні 2011 року подав запит на інформацію до Тернопільської міської ради, у наданні якої ОСОБА_2 було відмовлено. Така відмова оскаржувалась у судовому порядку, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2015 року визнано протиправними дії Тернопільської міської ради щодо ненадання достовірної та повної інформації на інформаційний запит приватного малого підприємства «Галактика».

Зважаючи на такі обставини про неправомірну відмову начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.Л. у задоволенні запиту на інформацію, що встановлено судовим рішенням, ОСОБА_2 звернувся з відповідними заявами до правоохоронних органів з проханням притягнути Кібляра В.Л. до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Проте його заяви відповідачами у справі не були належно розглянуті, відповіді по суті заявник не отримав. Такою бездіяльністю відповідачів позивачу завдано моральну шкоду, розмір якої останній визначив в сумі 1000,00 грн.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у адміністративному позові, та просив їх задовольнити у повному обсязі, а також уточнив, що позовна вимога про зобов'язання управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, Тернопільський міський відділ управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратуру міста Тернополя, прокуратуру Тернопільської області, Генеральну прокуратуру України, управління Служби безпеки України в Тернопільській області розглянути заяви ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» стосуються його заяв про притягнення до адміністративної відповідальності начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.Л. за порушення права на інформацію.

Представник відповідачів прокуратури міста Тернополя, прокуратури Тернопільської області, Генеральної прокуратури України у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, наведених у відповідних запереченнях кожного з відповідачів: прокуратури міста Тернополя від 20.07.2015 року (а. с. 82-85), прокуратури Тернопільської області від 17.07.2015 року (а. с. 62-67), Генеральної прокуратури України від 21.07.2015 року (а. с. 86-87) та зазначила, що відповідні звернення позивача, адресовані прокуратурі Тернопільської області та Генеральній прокуратурі України, були скеровані для розгляду до підпорядкованих прокуратур відповідно, а прокуратурою міста Тернополя направлені для розгляду за належністю до представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Також зауважила, що звернення ОСОБА_2, які надійшли до органів прокуратури від інших відповідачів, зокрема, управління Служби безпеки України у Тернопільській області також були переадресовані представнику Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Одночасно про направлення звернень для розгляду за належністю інформувався заявник.

Також представник відповідачів зазначила, що розгляд питання, яке піднімалось ОСОБА_2 у його зверненнях, щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене статтею 212-3 КУпАП, належить виключно уповноваженим особам секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представнику Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, в органів прокуратури відсутні повноваження щодо складання протоколів у справах про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 212-3 КУпАП. Вважає позовні вимоги безпідставними, зазначає про необґрунтованість вимоги про стягнення моральної шкоди.

Представник відповідачів прокуратури міста Тернополя, прокуратури Тернопільської області, Генеральної прокуратури України просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, наведених у запереченні проти адміністративного позову від 29.07.2015 року (а. с. 102-104), та пояснила, що звернення ОСОБА_2 були передані на вирішення до підпорядкованого органу внутрішніх справ. До повноважень органів внутрішніх справ не належить право складати протоколи у справах про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 212-3 КУпАП. Вважає, що відповідач діяв правомірно при розгляді звернень позивача, а позовні вимоги є не обґрунтованими та безпідставними, у тому числі вимога про стягнення моральної шкоди. Представник відповідача управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області у задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Представник Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, наведених у запереченні проти адміністративного позову від 29.07.2015 року (а. с. 107-109), та зазначила, що усі звернення ОСОБА_2 були розглянуті своєчасно, у порядку встановленому законом, у зв'язку з тим, що розгляд порушених у зверненні питань не відноситься до компетенції органів внутрішніх справ, звернення направлене для розгляду за належністю до прокуратури міста Тернополя. Представник відповідача Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області у задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Представник відповідача управління Служби безпеки України в Тернопільській області у судове засіданні не прибув, проте подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також заперечення проти адміністративного позову від 17.07.2015 року (а. с. 45-52). У запереченнях проти позову зазначив, що звернення ОСОБА_2 були направлені за належністю для розгляду до компетентного органу - прокуратури Тернопільської області, про що повідомлялось заявника. Також вказує, що складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 212-3 КУпАП, належить до компетенції уповноважених осіб секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представникам Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Вважає позовні вимоги не обґрунтованими та просить в їх задоволенні відмовити.

Враховуючи клопотання представника відповідача управління Служби безпеки України у Тернопільській області про розгляд справи за його відсутності, а також враховуючи надання письмових пояснень таким представником відповідача та у зв'язку з відсутністю перешкод для розгляду справи, судове засідання проведено за відсутності представника управління Служби безпеки України у Тернопільській області.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що у зв'язку з відмовою начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.Л. у доступі до публічної інформації на запит на інформацію від 02.12.2011 року, противність якої підтверджена постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2015 року у справі № 38618/12/9104, позивач ОСОБА_2 звернувся з відповідними заявами про притягнення начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.Л. до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 212-3 КУпАП, до таких державних органів:

- управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, заява від 15.05.2015 року (а. с. 18),

- прокуратури Тернопільської області, заява від 15.05.2015 року (а. с. 19),

- управління Служби безпеки України в Тернопільській області, заява від 25.05.2015 року (а. с. 22).

Крім того, ОСОБА_2 звернувся з заявами-повідомленнями про вчинення систематичних корупційних правопорушень, у яких просив притягнути до відповідальності начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.М. за корупційні протиправні діяння, притягнути до відповідальності заступника голови Тернопільської міської ради Камінського В.В. за корупційні протиправні діяння, притягнути до відповідальності начальника правового забезпечення Тернопільської міської ради Печіля О.Я. за корупційні протиправні діяння, які були надіслані таким суб'єктам владних повноважень:

- управлінню Служби безпеки України в Тернопільській області, заява від 26.05.2015 року (а. с. 23-24),

- Генеральній прокуратурі України, заява від 25.05.2015 року (а. с. 25-26).

Як вбачається зі змісту заяв позивача частина таких заяв стосувалася вирішення питання притягнення начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.Л. до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 212-3 КУпАП, тобто за порушення права на інформацію (порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації»), такі заяви адресувались лише управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратурі Тернопільської області та управлінню Служби безпеки України в Тернопільській області. Інші заяви, адресовані управлінню Служби безпеки України в Тернопільській області та Генеральній прокуратурі України, стосувалися вчинення, на думку заявника, окремими посадовими особами Тернопільської міської ради корупційних правопорушень, тобто порушень відмінних від порушення права на інформацію.

Виходячи з предмету позовних вимог щодо бездіяльності відповідачів, яка виразилась у ненадання законної відповіді в порядку Закону України «Про звернення громадян» на подані заяви про притягнення до адміністративної відповідальності начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.Л. за порушення права на інформацію, та враховуючи, що такі звернення позивачем були адресовані не всім відповідачам, а лише управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратурі Тернопільської області та управлінню Служби безпеки України в Тернопільській області, то при розгляді адміністративної справи підлягали з'ясуванню обставини щодо розгляду саме цих звернень і саме такими суб'єктами владних повноважень.

Так, судом встановлено, що заява позивача від 15.05.2015 року, адресована управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (зареєстрована 18.05.2015 року), була передана на вирішення до підпорядкованого підрозділу за територіальністю, тобто до Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (а. с. 105-106). Тернопільським міським відділом управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області 30.06.2015 року заява ОСОБА_2 про притягнення особи до відповідальності за правопорушення, передбачене статтею 212-3 КУпАП, була направлена прокурору міста Тернополя з вказівкою, що вирішення таких питань належить до підвідомчості прокуратури (а. с. 119). Заявника інформовано про направлення його звернення за належністю (а. с. 124).

Заява позивача від 25.05.2015 року, адресована управлінню Служби безпеки в Тернопільській області (зареєстрована 25.05.2015 року), була відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про звернення громадян» скерована за належністю до прокуратури Тернопільської області (а. с. 56) з інформуванням про це заявника. В подальшому прокурором Тернопільської області 04.06.2015 року цю ж заяву було надіслано за належністю прокурору міста Тернополя з інформуванням про це заявника (а. с. 74). Прокурором міста Тернополя 10.06.2015 року заява ОСОБА_2 відповідно до вимог частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» надіслана представнику Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 212-3 КУпАП стосовно посадових осіб Тернопільської міської ради (а. с. 74 зворот). Одночасно про направлення звернення за належністю інформовано заявника.

Також судом встановлено, що заява ОСОБА_2 від 15.05.2015 року, адресована прокурору Тернопільської області (зареєстрована 18.05.2015 року), 19.05.2015 року була надіслана за належністю прокурору міста Тернополя з інформуванням про це заявника (а. с. 68 зворот). Прокурором міста Тернополя 25.05.2015 року заява ОСОБА_2 відповідно до вимог частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» надіслана представнику Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 212-3 КУпАП стосовно посадових осіб Тернопільської міської ради (а. с. 69). Одночасно про направлення звернення за належністю інформовано заявника.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР. Цей Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з частинами першою, третьою статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Відповідно до частин першої, третьої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Пунктом 5.2 Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2004 року № 1177 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2004 року за № 1361/9960, передбачено, що до кожного звернення не пізніше ніж у п'ятиденний термін повинно бути прийняте одне з таких рішень:

5.2.1. Прийняти до свого провадження.

5.2.2. Передати на вирішення до підпорядкованого чи іншого органу внутрішніх справ.

5.2.3. Надіслати за належністю до іншого органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції органів внутрішніх справ, про що одночасно повідомити автора.

Згідно з пунктом 1.5 Інструкції про порядок розгляду в Службі безпеки України звернень громадян, затвердженої наказом Служби безпеки України від 27.01.2005 року № 44, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.02.2005 року за № 240/10520, якщо питання, порушене у зверненні, не входить до повноважень СБУ, воно в термін не більше п'яти днів пересилається за належністю відповідному органу виконавчої влади чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав це звернення.

Пунктами 4.1, 4.2 Інструкції про організацію особистого прийому та розгляду звернень в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України, передбачено, що звернення, у яких порушуються питання, що не належать до повноважень органів прокуратури, в термін не більше п'яти днів працівниками управління організації прийому громадян та розгляду звернень Генеральної прокуратури України, галузевих підрозділів прокуратур обласного рівня, міськими, районними, міжрайонними прокурорами та їх заступниками надсилаються за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянин, який подав звернення. При цьому, заявнику обов'язково роз'яснюється компетенція органів прокуратури та право звернення до суду. За необхідності автору звернення надається роз'яснення контрольних функцій Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, органів влади та місцевого самоврядування, уповноважених вжити відповідних заходів.

Як встановлено судом та не заперечується представниками відповідачів, ОСОБА_2 у зверненнях, адресованих управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратурі Тернопільської області та управлінню Служби безпеки України, ставилось питання притягнення до адміністративної відповідальності начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.Л. за порушення права на інформацію, вирішення якого не входить до компетенції таких суб'єктів.

Відповідальність за порушення права на інформацію та права на звернення, зокрема, порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», передбачена статтею 212-3 КУпАП.

Стаття 255 КУпАП визначає перелік суб'єктів, які мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення. Пунктом 8-1 частини першої даної статті визначено лише один орган (посадових осіб), що має право складати протоколи у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 212-3 КУпАП, а саме: уповноважені особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Кожен з відповідачів у даній справі управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратура Тернопільської області, управління Служби безпеки України наполягали на тому, що вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності особи за порушення, відповідальність за яке передбачена статтею 212-3 КУпАП, не належить до їх компетенції, кожен у запереченнях вказав, що протоколи про адміністративну відповідальність за таке порушення мають право складати лише уповноважені особи секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, проте жоден з таких відповідачів не направив звернення ОСОБА_2 для вирішення за належністю саме до такого органу чи посадових осіб.

При цьому, положення частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» однозначно вказують на те, що у випадку порушення у зверненні питань, які не входять до повноважень суб'єктів, яким звернення адресоване, то воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину. Наведені вище положення інструкцій з розгляду звернень громадян містять аналогічні норми про необхідність пересилання звернення для розгляду за належністю.

У спірному випадку відповідачі управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратура Тернопільської області, управління Служби безпеки України в порушення вимог частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» не переслали звернення ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.Л. за порушення права на інформацію для розгляду за належністю уповноваженим особам секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представникам Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, відтак, допустили протиправну бездіяльність. В цій частині позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Разом з тим, не підлягає до задоволення позовна вимога про зобов'язання відповідачів розглянути дані заяви у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян», оскільки, як встановлено судом, такі звернення позивача після численних пересилань від одних державних органів до інших все ж таки були надіслані прокуратурою міста Тернополя за належністю відповідному органу (посадовій особі) - представнику Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, до компетенції якого і входить вирішення питання щодо наявності підстав для складання протоколу у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 212-3 КУпАП, за порушення права на інформацію та права на звернення.

Не підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_2 до Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області та Генеральної прокуратури України, оскільки, як зазначено вище, позивачем на адресу таких суб'єктів владних повноважень заяви про притягнення до адміністративної відповідальності начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.Л. за порушення права на інформацію не направлялись.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відтак, в задоволенні позовних вимог до Тернопільського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області та Генеральної прокуратури України слід відмовити.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди, то суд вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до пунктів 3, 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Позивачем не надано доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди, моральних або фізичних страждань внаслідок протиправної поведінки відповідачів, не обгрунтовано, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується; не підтвердив наявність причинного зв'язку між моральною шкодою і протиправним діянням відповідачів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Згідно із частиною третьою статті 94 КАС України, у зв'язку із частковим задоволенням адміністративного позову, на користь позивача слід присудити з Державного бюджету України судовий збір відповідно до задоволених вимог у розмірі 36,54 грн., сплачений згідно з квитанцією № 0.0.402955513.1 від 26.06.2015 року (а. с. 7), та відповідно до пункту 13 частини другої статті 3, пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ у зв'язку з внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, повернути зайво сплачений судовий збір в сумі 109,62 грн.

Керуючись статтями 2, 11, 86, 94, 160-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, прокуратури Тернопільської області, управління Служби безпеки України в Тернопільській області, яка полягає у не пересиланні звернень ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності начальника відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради Кібляра В.Л. за порушення права на інформацію для розгляду за належністю відповідному органу чи посадовій особі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 (п'ятдесят чотири) копійки, повернути зайво сплачений судовий збір в сумі 109 (сто дев'ять) гривень 62 (шістдесят дві) копійки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 31 липня 2015 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

Суддя Дерех Н.В.

Суддя Подлісна І.М.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.