Справа № 2а-1870/5792/11
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2011-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2011 р. Справа № 2a-1870/5792/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.

розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" до Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Сумихімпром" звернулось до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми про визнання протиправною та скасування вимоги від 3 серпня 2011 року № Ю 988/33.

Свої вимоги мотивує тим, що Сумським окружним адміністративним судом протягом 2009-2010 pоків за позовами відповідача виносилися постанови по задоволення позовних вимог відповідача щодо стягнення сум недоїмки за період з червня 2009 року по листопад 2010 року включно. Усі вони звернуті до виконання, за ними видано відповідні накази, які знаходяться в провадженні підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції в Сумській області.

За таких обставин, враховуючи, що вимога Пенсійного фонду України є виконавчим документом, який може бути звернено до примусового виконання, і судове рішення також може бути звернено до примусового виконання, позивач вважає, що направлення відповідачем позивачеві вимоги від 3 серпня 2011 року № Ю988/33 не відповідає вимогам закону і порушує права позивача.

Відповідно до п. 14 2 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми накладених (нарахованих) та несплачених штрафів та пені, а також суми штрафів та пені, які підлягають (підлягатимуть) накладенню (нарахуванню) на день набрання чинності Законом України "Про скорочення заборгованості перед Пенсійним фондом України підприємств, які мають стратегічне значення, та вугледобувних підприємств і відновлення пенсійних прав їх працівників", підлягають списанню в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2004 № НОМЕР_1 "Сумихімпром" включено до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Позивач зазначає, що за таких обставин відповідач повинен списати відповідну суму заборгованості, а не пред'являти її до сплати позивачу.

Від представника відповідача надійшло заперечення на адміністративний позов (а.с.17-18), в якому він зазначає, що вимога від 3 серпня 2011 року № Ю 988/33 є обґрунтованою, винесеною в межах компетенції управління та відповідно до норм чинного законодавства, а тому представник відповідача просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Представники сторін в судове засідання не зявились, надіслали суду клопотання, в яких просили розглядати справу без їх участі (а.с.15, 19).

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які приймають участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст.ст. 12, 41 КАС України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 3 серпня 2011 року Управлінням Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми винесено вимогу про сплату боргу за № Ю 988/33, згідно якої ПАТ "Сумихімпром" було визначено суму заборгованості зі сплати страхових внесків, фінансових санкцій та пені у розмірі 22 941 197, 30 грн. (а.с.8).

Позивач в позовній заяві зазначає, що Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не передбачає одночасного стягнення недоїмки зі сплати страхових внесків шляхом направлення вимоги та в судовому порядку.

Однак суд не погоджується з такими доводами позивача враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (чинної на час виникнення правовідносин), територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Про оскарження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки до виконавчої дирекції Пенсійного фонду або в судовому порядку страхувальник зобов'язаний письмово повідомити відповідний територіальний орган Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів із дня звернення до виконавчої дирекції Пенсійного фонду чи суду.

Узгодження вимоги територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки здійснюється на підставі заяви страхувальника, яка розглядається територіальним органом Пенсійного фонду протягом трьох робочих днів після її отримання, та поданих страхувальником документів, що свідчать про неправильність обчислення сум недоїмки, зазначених у вимозі.

У разі узгодження страхувальником вимоги про сплату недоїмки з територіальним органом Пенсійного фонду цей орган зобов'язаний у строк, визначений для розгляду заяви страхувальника про узгодження вимоги, надіслати йому узгоджену вимогу про сплату недоїмки, а страхувальник зобов'язаний сплатити узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Норми закону, викладені вище, кореспондуються з положеннями п.п. "ґ" п. 8.6. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 19 грудня 2003 № 21-1, де зазначено, що вимога вважається відкликаною, якщо, зокрема, є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу, що зазначені у вимозі.

Тобто, звертаючись до суду з позовними заявами про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків відповідач діяв в межах наданих йому Законом повноважень, який не забороняє управлінню Пенсійного фонду виносити вимогу та одночасно звертатися до суду з вимогами про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків. В такий спосіб не порушуються права страхувальників, оскільки у випадку існування рішення суду на стягнення відповідних сум боргу, що зазначені у вимозі, вона вважається відкликаною.

Окрім того, відповідно до п. 2.1. "Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 № 21-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 січня 2004 за № 81/8680, у разі коли страхувальник вважає, що орган Пенсійного фонду в районі, місті, районі у місті (далі - територіальний орган Пенсійного фонду) невірно визначив суму недоїмки, такий страхувальник має право звернутися до територіального органу Пенсійного фонду, вимога про сплату недоїмки якого оскаржується, з заявою про узгодження вимоги, яка подається у письмовій формі та супроводжується документами (розрахунками, копіями платіжних доручень тощо), що свідчать про неправильність обчислення сум недоїмки, зазначених у вимозі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, ПАТ "Сумихімпром", із заявою про узгодження вимоги до Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми не звертався, документів на підтвердження неправильності обчислення сум недоїмки, зазначеної у вимозі, суду не надав.

Посилання позивача на положення Закону України "Про скорочення заборгованості перед Пенсійним фондом України підприємств, які мають стратегічне значення, та вугледобувних підприємств і відновлення пенсійних прав їх працівників" є безпідставними у зв'язку з наступним.

Відповідно до п. 14 2 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми накладених (нарахованих) та несплачених штрафів та пені, а також суми штрафів та пені, які підлягають (підлягатимуть) накладенню (нарахуванню) на день набрання чинності Законом України "Про скорочення заборгованості перед Пенсійним фондом України підприємств, які мають стратегічне значення, та вугледобувних підприємств і відновлення пенсійних прав їх працівників", у тому числі розстрочені згідно із законодавством, вугле- та торфодобувним підприємствам, що належать до сфери управління Міністерства вугільної промисловості України, підлягають списанню в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України.

Позивач не відноситься до вугле- та торфодобувних підприємств, що належать до сфери управління Міністерства вугільної промисловості України, окрім того, п. 14 2 розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" стосується лише заборгованості зі сплати штрафів та пені, а вимога від 03 серпня 2011 № Ю 988/33 включає в себе суми заборгованості по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що самостійно задекларовані позивачем, тому вказана в оскаржуваній вимозі сума заборгованості не підлягає списанню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України винесено вимогу про сплату боргу від 3 серпня 2011 року № Ю 988/33, у звязку з чим вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" до Управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми про визнання протиправною та скасування вимоги відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя Є.Д. Кравченко