Справа № К/9991/74834/11-С
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2015 р. м. Київ К/9991/74834/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Кобилянського М.Г.,

Кочана В.М.,

провівши в порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 8 квітня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 5 травня 2010 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2010 року ОСОБА_4 пред'явив в суді позов до Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області (далі - Управління ПФУ), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення від 3 лютого 2010 року № 16 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років зобов'язати зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років час роботи на посадах: інспектора першої категорії Полтавської обласної інспекції за додержанням законодавства про зайнятість Семенівського районного центру зайнятості з 4 жовтня 1993 року по 21 січня 1994 року та юриста державної податкової інспекції по Семенівському району Полтавської області з 24 січня 1994 року по 17 жовтня 1994 року, а також призначити пенсію за вислугу років, відповідно до статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-XII) з дати звернення, тобто з 28 січня 2010 року.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 8 квітня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 5 травня 2010 року, позовні вимоги задоволено.

В обґрунтування касаційної скарги Управління УПФ посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування прийнятих ними рішень та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

В запереченні на касаційну скаргу позивач просить залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися судами в процесі її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що в період з 4 жовтня 1993 року по 21 січня 1994 року ОСОБА_4 працював на посаді інспектора першої категорії Полтавської обласної інспекції за додержанням законодавства про зайнятість Семенівського районного центру зайнятості, що становить три місяці 17 днів, а з 24 січня 1994 року по 17 жовтня 1994 року на посаді юриста державної податкової інспекції по Семенівському району Полтавської області, що становить вісім місяців 23 дні.

Відповідно до диплому спеціаліста, ОСОБА_4 30 січня 1996 року закінчив Національну юридичну академію України імені Ярослава Мудрого за спеціальністю правознавство.

Станом на 26 січня 2010 року ОСОБА_4 працює на посаді начальника відділу нагляду за розслідуванням кримінальних справ слідчими органами прокуратури Полтавської області.

Рішенням Управління ПФУ від 3 лютого 2010 року ОСОБА_4 відмовлено в зарахуванні до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років періоди роботи на посадах державного службовця з 4 жовтня 1993 року по 21 січня 1994 року та з 24 січня 1994 року по 17 жовтня 1994 року, оскільки на той час він не мав вищої юридичної освіти, та відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-XII.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що Законом № 1789-XII не вимагалась наявність вищої юридичної освіти, як необхідної умови для зарахування такої роботи до стажу та отримання права на пенсію за вислугою років для осіб, які займали посади державних службовців з 1988 року по 1997 рік.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком судів, оскільки він не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону № 1789-XII прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з частиною п'ятою статті 50-1 цього ж Закону, до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Аналіз норм Закону № 1789-XII дає підстави дійти висновку, що зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років періоду роботи позивача на посаді інспектора першої категорії Полтавської обласної інспекції за додержанням законодавства про зайнятість Семенівського районного центру зайнятості з 4 жовтня 1993 року по 21 січня 1994 року та на посаді юриста державної податкової інспекції по Семенівському району Полтавської області з 24 січня 1994 року по 17 жовтня 1994 року суперечить чинному законодавству, оскільки в зазначений період позивач не мав вищої юридичної освіти, як прямо передбачено законом. Отже, підстави для зарахування до стажу роботи за вказаний період у відповідача були відсутні.

З огляду на наведене, рішення Управління ПФУ від 3 лютого 2010 року № 16 про відмову в призначенні ОСОБА_4 пенсії за вислугу років, відповідно статті 50-1 Закону № 1789-XII є обґрунтованим та відповідає вимогам закону.

Відповідно до статті 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або проведення додаткової перевірки доказів, обставини справи встановлені повно та правильно, але судами допущена помилка в застосуванні норм матеріального права, суд касаційної інстанції скасовує ухвалені ними рішення та приймає нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 222, 229, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області задовольнити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 8 квітня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 5 травня 2010 року скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Диканському районі Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

М.Г. Кобилянський

В.М. Кочан