Справа № 2-а-316/10
Суддя: Синиця Л. П.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 2-а-316/10
провадження № -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі : головуючого судді Синиці Л.П., при секретарях судових засідань ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Городище справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ДПС УДАІ Смілянської роти ДПС про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, як незаконної, -

встановив:

позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ДПС УДАІ Смілянської роти ДПС про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, як незаконної, який просить задовольнити. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що він 31 жовтня 2010 року о 14 год. 45 хв. рухався по трасі Київ-Знамянка (166 кілометр) на автомобілі НОМЕР_1 де був зупинений інспектором взводу ДПС УДАІ Смілянської роти ДПС сержантом міліції ОСОБА_4, який притягнув до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення серії СА 207695 від 31.10.2010 року, наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп.. Не погоджуючись з цим, звернувся до суду, просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення як незаконну, бо проїзд перехрестя був здійснений з дотриманням вимог дорожнього знаку, передбаченого п.п. 2.2 розділу 2 Правил дорожнього руху України, а саме знаку «СТОП»; порушення працівником ДАІ фіксувалося візуально і відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, без надання фото- чи відеозаписів цієї події, свідок ОСОБА_5, що була присутня при даній пригоді не була допитана, хоча вина ним не визнавалася; працівник ДАІ не розяснив прав, які передбачені КУпАП. Крім того, патрулювання велося із «засади», що є порушенням вимог Наказу Міністра УМВІС України від 20.03.1999 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3, позов підтримав повністю, вказавши, що інспектор ДПС ОСОБА_4 порушення фіксував візуально, не надав фото- чи відеодоказів, які б вказували на факт порушення, свідків які б підтвердили, що позивач дійсно здійснив проїзд перехрестя, не дотримавшись вимог дорожнього знаку, передбаченого п.п. 2.2 розділу 2 «Знаки приорітету» ПДР України і цим порушив правила дорожнього руху. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заперечення на позов, з викладенням обставин, які стали причиною притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, просить слухати справу за їх відсутності, де вказано, що інспектор Смілянської роти ДПС при УДАІ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4, перебуваючи на службі здійснював нагляд за дотриманням правил дорожнього руху учасниками дорожнього руху, діючи згідно з вимогами інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.03.2009 року №111, та зупинив автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, позивача по справі, так як останній грубо порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено» на 166 км. автодороги Київ-Знамянка, чим було порушено п.8.4 ПДР України, а тому посилання на неправомірні дії працівників ДПС є необґрунтованими, крім того, водію було розяснено суть правопорушення, його права та обовязки, після чого складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, свідків даної пригоди не було в автомобілі позивача, так як останній не вказав їх у протоколі про адміністративне правопорушення, доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення є протокол, працівником ДАІ також було зясовано всі обставини, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.

Суд, вислухавши позивача, врахувавши заперечення на позов відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що даний адміністративний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно положень ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено та підтверджено матеріали справи, що позивач ОСОБА_3, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія СА1 №043271 від 31.10.2010р., керуючи автомобілем НОМЕР_1 о 14год. 45хв. 31.10.2010р. на 166 км. автодороги Київ-Знамянка порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 ПДР України «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, і відповідно за постановою в справі про адміністративне правопорушення серія СА №207659 позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн. . З пояснень особи, про яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення, по протоколу про адміністративне правопорушення, вказано, що порушення не здійснював, однак позивач не пояснив чому не погоджується з даним видом правопорушення, як і не зазначив свідків події. Відповідач наполягає на тому, що свідків не було. Крім того, позивач, в судовому засіданні, не ставить питання про допит вказаної ним у позовній заяві особи ОСОБА_5, як свідка.

Доказом того, що ОСОБА_3 скоїв адміністративне правопорушення, згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На підставі вищевикладеного та керуючись Правилами Дорожнього Руху України, ст. ст. 9, 122 ч. 1, 251, 252 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ст. ст. 6-12, 71, 159, 160, 161, 163, 171-2 КАС України, суд, -

постановив :

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_3 до ДПС УДАІ Смілянської роти ДПС про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, як незаконної відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6