Справа № П/811/886/15
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року Справа №П/811/886/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»

до відповідача: Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- ОСОБА_1;

- АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Придніпровське регіональне управління АТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

- ПАТ КБ «ПриватБанк»

про скасування постанов та зобов'язання вчинити певні дії,

за участю:

секретаря судового засідання - Дмитрієвої А.В.,

представників:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - не з'явився,

третьої особи ОСОБА_1 - не з'явився,

третьої особи АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Придніпровське регіональне управління АТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Рябовола С.В.,

третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» - Бистрова С.А.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося з позовом до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції про:

- скасувати постанову б/н від 04.04.2011 р. Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, постанову №26578369 від 19.05.2011 р. Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, постанову б/н від 25.07.2012 р. Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, постанову б/н від 20.08.2012 р. Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, в частині накладення арешту на нерухоме майно: трикімнатна квартира загальною площею 62,74 кв. м., житловою площею 38,6 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язання Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, звільнити з-під арешту нерухоме майно: трикімнатну квартиру загальною площею 62,74 кв. м., житловою площею 38,6 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що за договором факторингу №15 від 28.11.2012 р. ПАТ «Сведбанк» відступило ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» свої права вимоги за зобов'язаннями ОСОБА_1 по кредитному та іпотечному договорам. Позивач зазначає, що 13.03.2015 р. при зверненні до нотаріуса йому стало відомо, що на усе майно ОСОБА_1 накладено арешти. Позивач вважає, що відповідачем неправомірно накладено арешт на майно боржника, яке перебуває в іпотеці у позивача, що порушує права ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», як іпотекодержателя стосовно переважного права на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву у відповідності до яких позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки оскаржувані постанови винесено у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому відповідач наголошує на тому, що представники стягувачів у кожному випадку подання заяв про примусове виконання виконавчих документів заявляли вимоги про накладення арешту на все майно, належне боржнику на праві власності, а тому державний виконавець діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України.

Представником третьої особи - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подано заперечення на позов у яких зазначено, що зі змісту позовної заяви не вбачається коли у позивача виникло право вимоги і чим це доводиться, не вбачається існування заборгованості з боку ОСОБА_5 відносно позивача та її розміру, а також не доведено вартості предмету нерухомості, яку вважає позивач арештованою відповідачем незаконно.

У запереченнях представника третьої особи - ПАТ КБ «ПриватБанк» вказано, що позивач не є учасником виконавчого провадження та особою, яка залучається до проведення виконавчих дій, а тому не має права звертатися до адміністративного суду за захистом свого порушеного права, так як даний спір не відноситься до юрисдикції адміністративних судів. Також представник третьої особи - ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що у позовній заяві позивачем не зазначено та не надано доказів існування заборгованості ОСОБА_5, її розміру перед позивачем, доказів щодо вартості предмета іпотеки, а також доказів щодо порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні оскаржуваних постанов.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача АТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ПАТ КБ «ПриватБанк» заперечили щодо задоволення позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.221).

Відповідно до ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 27.07.2015 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 03.08.2015 р., про що повідомлено під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови у судовому засіданні.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та третіх осіб, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №030/05.07/71-283К, у відповідності до якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 42 300,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у терміни, передбачені цим договором (а.с.11-20).

З метою забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором №030/05.07/71-283К між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір від 07.05.2007 р., відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру під номером 86, що знаходиться у місті Кіровограді по вулиці Героїв Сталінграда, в будинку під номером 26, корпус номер 1, загальною площею 62,74 кв. м., у тому числі житлової - 38,6 кв. м. (а.с.21-24).

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» (Банк) та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (Фактор) укладено договір факторингу №15 за яким Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить Банку, а Фактор шляхом надання фінансової послуги Банку набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає Банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу (а.с.26-32).

На підставі такого договору до Державного реєстру іпотек 01.12.2012 р. внесено зміни, а саме: вилучено іпотекодержателя АКБ «ТАС-Комерцбанк» та додано іпотекодержателя ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (а.с.25).

З огляду на інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №34681142 від 10.03.2015 р. встановлено, що на квартиру №86, розташовану у м. Кіровограді, вул. Героїв Сталінграда, 26, корп.1, що належить ОСОБА_1 накладено арешти постановами Кіровського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції: б/н від 04.04.2011 р.; №26578369 від 19.05.2011 р.; б/н від 25.07.2012 р.; б/н від 20.08.2012 р. (а.с.8-10, 110-111, 120-121, 145-146, 156-157).

Як встановлено судом, арешти на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 накладено під час відкриття виконавчих проваджень за заявами стягувачів - АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.114, 123, 135, 147).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до абз.2 ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-XIV (далі за текстом також - Закон), у редакції чинній на час винесення оскаржуваних постанов, за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч.1, 3 ст.57 Закону, в редакції чинній на час винесення оскаржуваних постанов, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

На підставі ч.1 ст.52 Закону, в редакції чинній на час винесення оскаржуваних постанов, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.1, 3, 6, 8 ст.54 Закону, в редакції чинній на час винесення оскаржуваних постанов, звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

У разі якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку»

Згідно з абз.3 ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 6 ст.3 Закону України «Про іпотеку», в редакції чинній на час винесення оскаржуваних постанов, у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

У відповідності до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Суд зауважує, що Законом України «Про виконавче провадження» на державного виконавця не покладено обов'язку щодо здійснення перевірки відсутності будь-яких обтяжень майна боржника на яке здійснюється накладення арешту. Натомість, наявність таких обтяжень підлягає врахуванню під час примусової реалізації майна боржника.

Окрім того, з аналізу вищевказаних норм суд дійшов висновку, що перебування майна боржника в іпотеці не є перешкодою для накладення на таке майно арешту, у тому числі під час виконання виконавчих документів за заявами стягувачів, які не є заставодержателями, оскільки іпотекодержателю належить лише переважне право на задоволення забезпечених нею вимог переважно перед іншими особами.

Як встановлено судом, на час розгляду справи, на виконанні у Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ знаходиться виконавчий лист №2-2471 виданий 24.06.2015 р. Кіровським районним судом м. Кіровограда щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованості в розмірі 39 947,78 доларів США, судового збору в розмірі 1 700 грн. та витрат на ІТЗ в розмірі 30 грн., а всього 39 947,78 доларів США та 1 730 грн., стягувачем за яким є ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (а.с.226).

За таких умов, суд дійшов висновку, що арешти накладені постановами Кіровського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції: б/н від 04.04.2011 р.; №26578369 від 19.05.2011 р.; б/н від 25.07.2012 р.; б/н від 20.08.2012 р. не порушують прав ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» як іпотекодержателя нерухомого майна боржника ОСОБА_1, а саме: квартири №86, розташованої у м. Кіровограді, вул. Героїв Сталінграда, 26, корп.1.

Відповідно до змісту ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови прийняті відповідачем з дотриманням вимог визначених ч.3 ст.2 КАС України, а тому позовні вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159- 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт