Справа № 2а-1172/10/0970
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2010-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2010 р. Справа № 2a-1172/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Матуляка Я.П.,

при секретарі Шварговському Д.Д.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом: прокурора Коломийського ройону в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську;

до відповідача: субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 ;

про стягнення заборгованості в сумі - 4680,51грн.,-

встановив:

24.03.2010 року прокурор Коломийського ройону в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську звернувся з адміністративним позовом до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 4680,51грн. Позовні вимоги мотивує тим, що за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за попередні періоди, позивачем до відповідача застосовано штрафні санкції в розмірі 1870,04 грн. та нараховано пеню в сумі 2863,47грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Прокурор в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендоване). Наданим правом на подання заперечення не скористався.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підставний і належний до задоволення виходячи із наступних підстав:

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»визначено, що страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 даного Закону Страхувальниками відповідно є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, обєднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, обєднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи субєкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Частина 2 статті 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлює обовязки страхувальників, пункт шостий якої передбачає, що страхувальники зобовязані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач є страхувальником, платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на якого покладені обовязки нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до ч.6 ст. 20 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення базового звітного періоду, що дорівнює календарному місяцю для даного страхувальника.

Судом встановлено, що відповідачем, в порушення частини 6 статті 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»здійснювалась несвоєчасна сплата страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Стаття 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлює відповідальність страхувальників, частиною 1 якої передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобовязані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Частина 2 вказаної статті Закону передбачає, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Частиною 9 статті 106 вказаного Закону України визначаються фінансові санкції, які уповноважені застосовувати виконавчі органи Пенсійного фонду до страхувальників, пункт 2 якої передбачає, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Здійснення відповідачем несвоєчасної сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування є підставою для нарахування пені та штрафних санкцій у відповідності до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а сплата нарахованих сум пені та штрафних санкцій є обовязком відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, за порушення порядку сплати страхових внесків щодо відповідача винесено рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за №377 від 31.07.2010 року на загальну суму 4680,51грн.

В передбачений законом термін рішення про застосування фінансових санкцій відповідачем у встановленому порядку не оскаржувались і нараховані суми таких санкцій, у відповідності до статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та пунктів 9, 10 Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України є узгодженими.

Наявність заборгованості відповідача перед управління Пенсійного фонду України в Коломийському районі підтверджується копією рішення про застосування фінансових санкцій та пені, іншими матеріалами справи.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст.ст. 158 - 163, ст.167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 на користь управління Пенсійного фонду України в Коломийському районі заборгованість в сумі 4680 (чотири тисячі шістсот вісімдесят) гривень 51коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України про апеляційне оскарження постанови подається заява протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 26.04.2010 року.