Справа № 826/3598/14
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 серпня 2015 року 09:30 № 826/3598/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІС Україна"
до 3-тя особа Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, -
про визнання протиправними дій, скасування рішення від 03.03.2014 року № 3/26-55-18-09-25 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІС Україна» (надалі - позивач або ТОВ «ВІС Україна») з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві), в якому просить:

- визнати протиправними дії щодо прийняття рішення № 3/26-55-18-09-25 від 03.03.2014 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ВІС Україна», індивідуальний податковий номер 52;

- скасувати рішення № 3/26-55-18-09-25 від 03.03.2014 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «ВІС Україна», індивідуальний податковий номер 52.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на відсутність у відповідача правових та об'єктивних підстав для анулювання реєстрації ТОВ «ВІС Україна» платником податку на додану вартість, оскільки підприємство у встановлений законом строк підтвердило відомості про своє місцезнаходження (12.03.2014 року), офіційно знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Возз'єднання, буд. 2/1А (орендоване офісне приміщення), веде активну господарську діяльність та сплачує податкові платежі.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.04.2014 року по справі № 826/3598/14 позовну заяву ТОВ «ВІС Україна» було задоволено в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2014 року по справі № 826/3598/14 апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві задоволено, а саме: скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.04.2014 року та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Надалі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.04.2015 року № К/800/43099/14 касаційну скаргу ТОВ «ВІС Україна» на дане рішення суду апеляційної інстанції по справі № 826/3598/14 задоволено, а саме: скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2014 року та постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.04.2014 року, а сам у справу № 826/3598/14 - направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи (ч. 5 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд касаційної інстанції, скасовуючи судові рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий судовий розгляд, виходив з того, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою те, що ТОВ «ВІС Україна» було зареєстроване як юридична особа 22.07.2002 року. З урахуванням норм Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» товариство зобов'язано підтвердити відомості про юридичну особу шляхом подання державному реєстратору реєстраційної картки до 22.03.2014 року. Таким чином, в даному випадку з метою встановлення факту правомірності прийняття податковим органом рішення про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість судам необхідно з'ясувати правомірність дій державного реєстратора по внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про підтвердження відомостей про юридичну особу, а також чи була отримана державним реєстратором реєстраційна картка позивача.

На думку Вищого адміністративного суду України лише за наслідками дослідження та перевірки цих обставин суди могли правильно вирішити дану справу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.05.2015 року справу № 826/3598/14 прийнято до провадження суддею Скочок Т.О., залучено до участі у справі в якості третьої особи - Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, та призначений судовий розгляд у судовому засіданні.

В судовому засіданні, призначеному на 16.06.2015 року, суд своєю протокольною ухвалою у відповідності до норми ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) замінив відповідача його правонаступником - Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві).

16.06.2015 року у призначене судове засідання з'явилися представники сторін.

Представник позивача у даному судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві, а також посилався на обставини, наведені в додаткових письмових поясненнях від 16.06.2015 року.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову, в яких зазначено про правомірність оспорюваного рішення від 03.03.2014 року № 3/26-55-18-09-25 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. Зокрема, в обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (позивача) рішенням від 03.03.2014 року № 3/26-55-18-09-25 стало надходження до ДПІ відомостей про внесення 28.02.2014 року держаним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу - ТОВ «ВІС Україна» за реєстраційним номером дії 1018630. Таким чином, у ДПІ були наявні достатні правові підстави, передбачені чинним податковим законодавством, для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (позивача), оскільки на момент його прийняття в Єдиному державному реєстрі містився чинний запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Представник третьої особи у призначене судове засідання у справі не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання. При цьому, 16.06.2015 року представником третьої особи через канцелярію суду був поданий супровідний лист Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві від 09.06.2015 року № 214/5.13 з доданими до нього копіями документів з реєстраційної справи ТОВ «ВІС Україна».

Суд у судовому засіданні 16.06.2015 року на підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в справі документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що ТОВ «ВІС Україна» (ідентифікаційний код 34937239) було зареєстровано Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією 22.02.2007 року, взято на податковий облік у ДПІ у Печерському районі м. Києва 26.02.2007 року та зареєстровано 22.03.2007 року як платника податку на додану вартість (свідоцтво № 200110610 від 14.02.2013 року).

Відповідно до наявних в матеріалах справи копіях статуту ТОВ «ВІС Україна» в новій редакції, що затверджена протоколом № 5 від 17.12.2012 року Загальних зборів учасників Товариства та зареєстрована в органі державної реєстрації 19.12.2012 року, договору суборенди нерухомого майна від 20.03.2013 року № 20-2013 С та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 14.03.2014 року місцезнаходженням позивача значиться адреса: 02105, м. Київ, просп. Возз'єднання, будинок 2/1А.

При цьому, 03.03.2014 року було прийнято рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (ТОВ «ВІС Україна») за № 3/26-55-18-09-25 (реєстраційний № 548 від 06.03.2014 року), яке підписано Першим заступником начальника ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві Синициною Р.В. Підставою для анулювання реєстрації ТОВ «ВІС Україна» платником ПДВ став запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (позивача) за вказаною адресою - (реєстраційна дія № 1018630 від 28.02.2014 року).

Дане Рішення від 03.03.2014 року № 3/26-55-18-09-25 було направлено на адресу позивача 06.03.2014 року та отримане останнім 11.03.2014 року (що підтверджується наявними матеріалами справи та не заперечується представником позивача).

Вважаючи дані дії контролюючого органу щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «ВІС Україна» та саме рішення від 03.03.2014 року № 3/26-55-18-09-25 протиправними позивач звернувся із цим позовом до суду. Під час нового розгляду цієї справи в Окружному адміністративному суді м. Києва позивач надав до суду письмові пояснення віж 16.06.2015 року з даною до них копією постанови цього суду від 01.10.2014 року по іншій справі № 826/11861/14 за позовом ТОВ «ВІС Україна» до Державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Галунко А.П. про визнання незаконними дій, визнання нечинним та скасування запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з доказами набрання такою постановою від 01.10.2014 року законної сили (лист судді Окружного адміністративного суду м. Києва Арсірія Р.О. від 09.06.2015 року № 826/11861/14/8632/15). Зокрема, цією постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від01.10.2014 року по справі № 826/11861/14 визнано протиправними дії державного реєстратора щодо внесення запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу - ТОВ «ВІС Україна» (, місцезнаходження: 02105, м. Київ, просп. Возз'єднання, буд. 2/1А) за № 1018630 від 28.02.2014 року, та визнано протиправним та скасовано такий запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Порядок та випадки анулювання реєстрації особи як платника податку на додану вартість закріплений в статті 184 Податкового кодексу України, а безпосередньо процедура реєстрації та анулювання реєстрації платника податку на додану вартість в період виникнення спірних правовідносин була визначена Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.01.2014 року № 26, що був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.02.2014 року за № 232/25009 та втратив чинність 19.11.2014 року (надалі - Положення).

Відповідно до п. 3.1 розд. 3 «Реєстрація платників податку на додану вартість» зазначеного Положення, реєстрація осіб платниками ПДВ, перереєстрація платників ПДВ проводяться шляхом внесення записів до Реєстру із формуванням за кожним таким записом окремого ідентифікатора.

Особа є зареєстрованою платником ПДВ з відповідної дати реєстрації, внесеної до Реєстру. Реєстрація платника ПДВ є анульованою з дати виключення цього платника ПДВ з Реєстру згідно з розділом V цього Положення.

Одночасно п. 5.5 розд. 5 «Анулювання реєстрації платників податку на додану вартість» зазначеного Положення встановлено, що анулювання реєстрації за ініціативою відповідного контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "б" - "з" пункту 5.1 цього розділу).

Зокрема, положеннями пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 ПК України та пп. «ж» п. 5.1 розд. 5 Положення передбачено, що реєстрація особи як платника податку на додану вартість діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадку, якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно п. 5.5 розд. 5 Положення Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав. Рішення про анулювання реєстрації за ініціативою контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Одним з таких документів, зокрема, є повідомлення державного реєстратора, відомості з Єдиного державного реєстру щодо наявності запису про відсутність юридичної особи або фізичної особи - підприємця за місцезнаходженням (місцем проживання) або запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (підстава - підпункт "ж" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу).

За наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов'язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за ініціативою контролюючого органу оформляється за формою № 6-РПДВ (додаток 5). Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов'язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.

Дата підписання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ уважається днем прийняття такого рішення. Рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у день підписання реєструються у журналі обліку рішень про анулювання реєстрації платників ПДВ за формою N 6-РЖ (додаток 6). Номер рішення відповідає порядковому номеру запису в цьому журналі. (абз. 1 - 3 п. 5.6 розд. 5 цього Положення).

Анулювання реєстрації здійснюється на дату прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації (абз. 1 п. 5.11 розд. 5 Положення).

Одночасно у п. 5.10 розд. 5 Положення передбачено, що рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за ініціативою контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному порядку відповідно до вимог статті 56 Кодексу або до суду.

Підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за ініціативою контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляються до Міністерства доходів і зборів України для внесення відповідних змін до Реєстру (абз. 3 п. 5.10 розд. 5 Положення, що відповідають аналогічним положенням Наказу Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року № 1130 «Про затвердження Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість», що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.11.2014 року за № 1456/26233 та наразі чинне).

Як вбачається з наявних матеріалів справи рішення про анулювання реєстрація платника ПДВ (позивача) від 03.03.2014 року № 3/26-55-18-09-25 було прийняте ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про внесення 28.02.2014 року запису про відсутність підтвердження про юридичну особу ТОВ «ВІС Україна», що надішли до податкової інспекції в електронному вигляді.

В силу положень норм с. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 року № 755-ІV (надалі - Закон № 755-ІV) якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру (в т.ч. відомості про місцезнаходження юридичної особи - ч. 2 ст. 17 зазначеного Закону), були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Одночасно судом враховується, що правила внесення державним реєстратором змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі по тексту - ЄДР), визначені приписами ст. 19 Закону № 755-ІV у редакції на час виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон № 755-ІV).

Так, в силу приписів норми абз. 1 ч. 11 ст. 19 Закону № 755-ІV юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

У разі ненадходження в установлений частиною одинадцятою цієї статті строк реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати, встановленої для подання реєстраційної картки, юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору зазначеної реєстраційної картки (абз. 2 ч. 12 ст. 19 Закону № 755-ІV).

Одночасно, відповідно до абз. 2 ч. 12 ст. 19 названого Закону у разі надходження державному реєстратору від органу державної податкової служби (далі - ДПС) повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати рекомендованим листом протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Згідно з абз. 1 і 2 ч. 14 названої статті у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до ЄДР запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо ж державному реєстратору повернуто поштового відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Згідно наявного у матеріалах справи листа Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району м. Києва від 09.06.2014 року № 214/5.13, наданого на виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.05.2015 року по даній справі, підставою для внесення державним реєстратором 28.02.2014 року до ЄДР відповідно до вимог ч. 14 ст. 19 Закону № 755-ІV запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу - ТОВ «ВІС Україна» стали наступні обставини: 22.01.2014 року до Відділу державної реєстрації надійшло повідомлення ДПІ у Дніпровському районі м. Києва за формою № 18-ОПП від 16.01.2014 року. Як наслідок на підставі цього повідомлення, 25.01.2014 року ТОВ «ВІС Україна» був направлений лист-нагадування про необхідність підтвердження відомостей про юридичну особу.

За результатами дослідження доданих до цього листа третьої особи від 09.06.2015 року документів судом не було виявлено в них жодних документальних доказів дійсного направлення держаним реєстратором на адресу товариства повідомлення від 25.01.2014 року щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу. Натомість наявні докази підтвердження ТОВ «ВІС Україна» відомостей про себе (копії описів документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «підтвердження відомостей про юридичну особу», від 12.12.2013 року та 12.03.2014 року з відповідними реєстраційними картками про підтвердження відомостей про юридичну особу).

При цьому, аналогічні обставини були вже встановлені Окружним адміністративним судом м. Києва під час розгляду іншої адміністративної справи № 826/11861/14 за позовом ТОВ «ВІС Україна» до Державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Галунко А.П. про визнання незаконними дій, визнання нечинним та скасування запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Як вже зазначалося вище по тексту цього судового рішення, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2014 року по справі № 826/11861/14, що набрала законної сили 17.11.2014 року, визнано протиправними дії державного реєстратора щодо внесення запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу - ТОВ «ВІС Україна» (, місцезнаходження: 02105, м. Київ, просп. Возз'єднання, буд. 2/1А) за № 1018630 від 28.02.2014 року, та визнано протиправним та скасовано такий запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

В силу приписів норми ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, в судовому порядку спростовано правомірність внесення до ЄДР запису від 28.02.2014 року за № 1018630, що було покладено в основу прийняття рішення від 03.03.2014 року № 3/26-55-18-09-25 про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «ВІС Україна».

Крім того, з метою з'ясування правомірності дій контролюючого органу при прийнятті оспорюваного рішення від 03.03.2014 року № 3/26-55-18-09-25 Окружний адміністративний суду м. Києва звернувся із запитом № 826/3598/14 від 16.06.2015 року до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо надання копій матеріалів на підставі яких було прийнято рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ позивача.

06.07.2015 року у відповідь на даний судовий запит до канцелярії суду надійшов супровідний лист ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві від 02.07.2015 року № 4454/9/26-53-11-01-09 з доданими до нього копіями документів, в тому числі: рішення від 03.03.2014 року № 3/26-55-18-09-25, повідомлення ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві форми № 18-ОПП (реєстраційний номер 4561 від 16.01.2014 року), рішення від 15.01.2014 року № 5782/26-55-18-05-38 про направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за ф. № 18-ОПП, довідки В.о. начальника ОУ ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві Недоренко С.О. від 24.12.2013 року № 447/ДПІ/26-53-07-02 щодо не встановлення місцезнаходження платника податків ТОВ «ВІС Україна».

За результатами дослідження та аналізу змісту цих документів суд приходить до наступних висновків.

Процедура встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податку до направлення державному реєстратору органом ДПС повідомлення встановленого зразка передбачена розділом XII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року № 1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300 (надалі - Порядок № 1588).

Відповідно до п. 12.4 розд. XII названого Порядку щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та нез'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ органу державної податкової служби, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Згідно з п. 12.5 цього ж розділу Порядку якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) органу ДПС приймає рішення про направлення до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП (додаток 26) для вжиття заходів, передбачених частиною 12 статті 19 Закону України № 755-IV.

Аналогічні правила встановлення місцезнаходження платника податків закріплені і Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 17.05.2010 року № 336 (надалі - Положення № 336).

Зокрема, пп. 3.1.1, 3.1.2 п. 3.1 розд. ІІ названого Положення закріплено, що відносно кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Відповідно до п. 3.2 розд. ІІ Положення № 336 у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

За результатами аналізу зазначених норм права суд приходить до висновку, що підрозділ органу доходів і зборів надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма № 18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абз. 2 ч. 14 ст. 19 Закону № 755-IV, лише після здійснення передбачених Порядком № 1588 та Положенням № 336 заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Разом з тим, в наданих відповідачем та ДПІ Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві документах відсутні будь-які докази на підставі яких податковим органом був встановлений факт відсутності чи неможливості встановити місцезнаходження платника податку, та докази щодо проведення підрозділом податкової міліції яких-небудь заходів по встановленню місцезнаходження платника податку ТОВ «ВІС Україна». Так, в тексті наданої ДПІ копії довідки від 24.12.2013 року № 447/ДПІ/26-53-07-02 «Про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків», відсутні посилання на проведення працівниками підрозділу податкової міліції конкретних заходів по встановленню місцезнаходження товариства (зокрема, примірний перелік таких заходів, наведений розд. IV Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України 17.05.2010 року № 336), та вказана довідка не супроводжується жодними документами з яких би вбачався фактичний вихід за зареєстрованим місцезнаходженням платника (рапорти, пояснення, службові записки).

Більш того, з наявних у справі матеріалів не вбачається, що складання цієї довідки призвело до прийняття ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві рішення від 15.02.2014 року про направлення державному реєстратору повідомлення за формою № 18-ОПП відносно ТОВ «ВІС Україна», оскільки в п. 7 цього Рішення («Обґрунтування щодо доцільності направлення повідомлення за ф. 18-ОПП із зазначенням мети» зазначається про лист № 46/7/26-15-18-18-11-11 від 16.01.2014 року. Однак оригінал та/або копію цього листа 16.01.2014 року № 46/7/26-15-18-18-11-11 від ні відповідач, ні ДПІ Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві до суду не подали.

В свою чергу, в пункті 4 рішення відповідача про анулювання реєстрації платника ПДВ від 03.03.2014 року «факт відсутності чи неможливість установити місцезнаходження» відсутні будь-які посилання на акти перевірки чи інші документи від податкової міліції, які б підтверджували факт відсутності позивача за місцезнаходженням чи не можливості встановити його місцезнаходження.

Отже, з наявних матеріалів справи вбачається, що обставини стосовно відсутності позивача за місцезнаходженням не були встановлені податковим органом належним чином, що в свою чергу вказує на передчасність та безпідставність прийняття податковим органом рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 15.04.2014 року № 21-4а14, позицією Вищого адміністративного суду України - в постанові від 27.05.2015 року № К/800/25125/14 та в ухвалах від 28.04.2015 року № К/800/64318/14 і від 20.05.2015 року № К/800/10445/13.

Згідно ч. 11 ст. 19 Закону № 755-IV, юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомості про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Відповідно до наявної в матеріалах даної справи копії витягу з ЄДР станом на 22.04.2014 року позивача ТОВ «ВІС Україна» було зареєстровано як юридичну особу 22.02.2007 року. Тобто, строк для підтвердження відомостей самим підприємством у 2014 році закінчується відповідно до ч. 11 ст. 19 Закону № 755-IV - 22.03.2014 року.

12.03.2014 року ТОВ «ВІС Україна» подало реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу. Відомості про ТОВ «ВІС Україна» були внесені у ЄДР цього ж дня, що підтверджується зазначеним вище витягом з цього Реєстру станом на 22.04.2014 року.

З огляду наведене, враховуючи обставини встановлені Окружним адміністративним судом м. Києва в ході розгляду іншої адміністративної справи № 826/11861/14 (постанова суду від 01.10.214 року, що набрала законної сили 17.11.2014 року) та не доведення відповідачем належними документальними доказами наявності правових передумов для формування повідомлення за ф. 18-ОПП (реєстраційний номер 4561 від 16.01.2014 року), а також виконання позивачем передбачених Законом № 755-IV вимог щодо підтвердження свого місцезнаходження, що вказує на відсутність правових підстав для внесення до Єдиного державного реєстру запису про відсутність позивача за адресою місцезнаходження, виходячи з принципу пропорційності, суд дійшов висновку про протиправність дій ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «ВІС Україна», що виразилися у прийнятті рішення від 03.03.2014 року № 3/26-55-18-09-25.

В силу норми пп. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 ПК України, яка кореспондується з наведеними вище положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, встановлено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу вищенаведених положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправними дій щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ ВІС Україна» та скасування такого рішення від 03.03.2014 року № 3/26-55-18-09-25.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, ч. 6 ст. 128, ст.ст. 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІС Україна» задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІС Україна» (ідентифікаційний код 34937239).

3. Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві від 03.03.2014 року № 3/26-55-18-09-25 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

4. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІС Україна» (ідентифікаційний код 34937239, адреса: 02105, м. Київ, просп. Возз'єднання, буд. 2/1А) судові витрати у розмірі 73,08 грн. (сімдесяти трьох грн. 08 копійки) з Державного бюджету України .

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Т.О. Скочок