Справа № 826/2141/14
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року м. Київ К/800/40437/14

Калашнікової О.В.

Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.
розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Інструменту Україна" на постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 4 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року у справі №826/2141/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Інструменту Україна" до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ Інструменту Україна" звернулося в суд з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 10 вересня 2013 року №100270000/2013/310209/2 про коригування митної вартості товарів.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у відповідача були наявні всі документи, необхідні для визначення митної вартості за першим основним методом - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 4 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями товариство з обмеженою відповідальністю "Світ Інструменту Україна" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.09.2013 р. ТОВ "Світ Інструменту Україна", згідно Контракту СН-МШ 28/0411 від 28.04.2011р. здійснювало митне оформлення товару. Під час митного оформлення товару у відповідача виникли сумніви щодо наданих документів, тому з метою контролю правильності визначення митної вартості товару у позивача витребувані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару шляхом направлення електронного повідомлення. У зв'язку з тим, що на момент митного оформлення декларантом додаткові документи надані не були, митним органом винесене рішення про коригування митної вартості товарів №100270000/2013/310209/2 від 10.09.2013р. із застосуванням другорядного - резервного методу, а товар був випущений у вільний обіг, відповідно п.7. ст.55 Митного кодексу України за митною декларацією від 10.09.2013р. №100270000/2013/264754 із застосуванням другорядного - резервного методу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що митна вартість імпортованих товарів не могла бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, оскільки Митницею, під час здійснення контролю наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей, використаних при обчисленні митної вартості, було встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості та містили розбіжності.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно ст. 259 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно ст. 260 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та умови їх застосування встановлюються цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 261 МК відомості про митну вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, використовуються для нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів), ведення митної статистики, а також у відповідних випадках для розрахунків у разі застосування штрафів, інших санкцій та стягнень, встановлених законами України.

Відповідно ст. 262 МК України митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості. Порядок на умови декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 264 МК України заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно ч. 1 ст. 266 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 МК України основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються(вартість операції).

При цьому як вірно зазначено судами попередніх інстанцій у разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог ст.ст. 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог ст. 271, або обчислена відповідно до вимог ст. 272 цього Кодексу вартість товарів. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на розсуд декларанта.

Якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених ст. 273 цього Кодексу(ч.ч. 4-7 ст. 266 МК України).

У разі потреби у підтвердженні заявленої митної вартості товарів декларант зобов'язаний подати митному органу необхідні для цього відомості та забезпечити можливість їх перевірки відповідно до порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що після здійснення співставлення митної вартості подібних за якісними характеристиками товарів, митне оформлення яких вже здійснено, та аналізу наданих документів у Митного органу виникли сумніви стосовно заявленої декларантом митної вартості, оскільки рівень заявленої митної вартості значно менший від рівня цін на подібні товари, митне оформлення яких вже здійснено, та документи, подані до митного оформлення для підтвердження заявленої митної вартості товару, містять розбіжності, а саме: відповідно до умов зовнішньоекономічного договору від 28.04.2011 року СН-МШ/28/0411 та інвойсу від 08.07.2013 №13-0558-К137- 100 відсотків вартості відправленої партії товару має бути оплачена протягом 30 днів після відвантаження товару. Натомість, на момент подання митної декларації 30 днів з дня відвантаження товару вже сплинули, проте такі документи до митного оформлення не надавались.

Декларанту було запропоновано надати додаткові документи, для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про вартісні та якісні характеристики підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують митну вартість товарів (за бажанням декларанта).

За результатами розгляду додатково поданих документів Митним органом встановлена наявність розбіжностей, зокрема: наданий прайс лист фірми-виробника не містить інформації стосовно адреси, телефонів або сайту мережі інтернет, для контакті покупців із фірмою виробником; виписка ПАТ "Укрсоцбанк" від 01.10.2013 на суму 50942,69 дол. США не завірена підписом та печаткою вищезазначеного банку; надана митна декларація країни відправлення не містить перекладу, що є порушенням ст. 254 Митного кодексу України.

Із вищевикладеного вбачається, що суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку, що позивачем у встановленому порядку не підтверджена заявлена ним митна вартість товару, зокрема, декларантом не надані в повному обсязі додаткові документи, які б підтвердили заявлену митну вартість товарів.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Інструменту Україна" відхилити.

Постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 4 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: