Справа № 819/150/13-а
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2013-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/150/13-a

"25" лютого 2013 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої Подлісній І.М.

секретаря судового засідання Субтельній Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування картки відмови від 10.01.2013 року та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Львівської митниці про скасування картки відмови в пропуску транспортного засобу від 10.01.2013 р. та зобов'язання вчинити дії з митного оформлення та пропуску транспортного засобу комерційного призначення через митний кордон України в режимі тимчасового ввезення строком на п'ять років.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Львівської митниці в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечив з мотивів наведених у запереченнях на адміністративний позов.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до переконання, що даний позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

10.01.2013 о 15:11 год. транспортний засіб марки "BMW" д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням позивача громадянина України ОСОБА_1, прямуючи з республіки Польща в Україну смугою руху «червоний коридор», в'їхав в зону митного контролю пункту пропуску "Шегині", що підтверджується інформацією з функціонального модуля "Облік в ЗМК ТЗ" АСМО "Інспектор-2006" митного поста "Мостиська" Львівської митниці.

При проходжені митних формальностей позивачем ОСОБА_1 подані наступні документи:

1. Митна декларація;

2. Закордонний паспорт, технічний паспорт на транспортний засіб;

3. Витяг з реєстру підприємців.

4. Доручення службового виїзду.

5. Фактура VAT FA35/01/2013/01.

Відповідно до Митної декларації від 10.01.2013 гр. України ОСОБА_1 в'їжджав на митну територію України в режимі "Тимчасове ввезення". В графі 4 "Відомості про товари, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та/або оподаткуванню митними органами платежами, товари, переміщення яких через державний кордон України заборонено, або

здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади, та інші товари, що декларуються письмово за бажанням громадянина або на вимогу митного органу" зазначено "Тискомір - 1шт. вартістю 100 грн., груша боксерська - 1шт. вартістю 50 грн., аптечка до автомобіля - 1шт. вартістю 30 грн., нічна лампа - 1шт. вартістю 57, 50 грн." про, що громадянином України ОСОБА_1 надано фактуру VAT FA35/01/2013/01, яка підтверджує ціну та факт купівлі ним, задекларованого товару та техпаспорт на транспортний засіб, який зареєстрований в Республіці Польща.

Як вбачається із картки відмови у пропуску транспортного засобу через имтний кордон № 209090403/2013/00029 від 10.01.2013 р., митною службою позивачу відмовлено у пропуску через митний кордон України в режимі тимчасового везення строком перебування пів року на території України з 09.01.2013 р. по 08.06.2013 р. з причин неподання повного пакету документів, що підтверджують факт здійснення позивачем комерційної діяльності (використання даного автомобіля у комерційних цілях) на користь юридичної особи (фірма "Gemini Trade"), яка є власником транспортного засобу марки "BMW" д.н.з. НОМЕР_1 та у звязку із відсутністю у позивача документів, що підтверджують право власності на вказаний транспортний засіб, несплата за нього необхідних платежів.

Вважаючи вказану картку відмови незаконною позивач звернувся до суду з позовом про її скасування, а також зобов'язання відповідача здійснити усі необхідні дії з митного оформлення та пропуску транспортного засобу комерційного призначення через митний кордон України в режимі тимчасового ввезення строком на пів року.

Однак вказані вимоги позивача ОСОБА_1 є безпідставними, а дії працівників митного поста "Мостиська" Львівської митниці державної митної служби України є правомірними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 Митного кодексу України у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами помішуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у статті 189 цього Кодексу та в Додатках В.1 - В.9, С, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

Частиною 1 ст. 189 Митного кодексу України передбачено, що транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасово ввезені на митну територію України транспортні засоби комерційного призначення підлягають вивезенню без внесення в їх конструкцію будь-яких змін (без урахування природного зношення, витрати пально-мастильних матеріалів та необхідного ремонту). Тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що такі транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень на митній території України.

Згідно із п. 59 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, транспортні засоби комерційного призначення це будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Відповідно до ст. 1 Додатка С Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 р.) "комерційне використання" означає платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 9 Додатка С Конвенції про тимчасове ввезення, подальше вивезення транспортних засобів комерційного використання відбувається відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Відповідно Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів (м. Женева, 1956 p.), яка застосовується до будь-якого договору дорожнього перевезення вантажів за винагороду з використанням автомобілів, коли вказані в договорі місце прийняття до перевезення вантажу і місце, передбачене для здачі вантажу, знаходяться на території двох різних країн, з яких принаймні одна являється учасником Конвенції, передбачено, що договір перевезення встановлюється накладною (стаття 4).

У накладній відповідно до статті 6 Конвенції мають бути вказані: місце та дата її складання; ім'я та адреса відправника; ім'я та адреса транспортера; місце та дата прийняття вантажу до перевезення та передбачене місце його здачі; ім'я та адреса отримувача; прийняте позначення характеру вантажу та способу його упаковки та у випадку перевезення небезпечних вантажів їх звичайно визнане позначення; кількість вантажних місць, їх особлива розмітка та номера; вага вантажу брутто або у вигляді інших одиниць виміру кількість вантажу; пов'язані з перевезенням видатки (перевізна платня, додаткові витрати, мито та митні збори, а також інші витрати з моменту складання договору до здачі вантажу); інструкції, що вимагаються для виконання митних формальностей, та інші; позначення, що перевезення відбувається, незалежно від будь-яких обумов, із дотриманням порядку, встановленого цією Конвенцією.

До будь-якого договору автомобільного перевезення пасажирів - та у відповідних випадках - їх багажу транспортними засобами, коли у договорі вказано, що перевезення здійснюється територією принаймні двох країн та що пункт відправлення або пункт призначення, або той та інший знаходяться на території однієї з країн, що домовляються, застосовується Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення пасажирів та багажу (м. Женева 1973 р.).

Статтею 5 розділу 1 «Пасажири» глави 3 «Транспортні документи» зазначеної Конвенції передбачено, що під час перевезення пасажирів перевізник має видати індивідуальний або колективний квиток, в якому мають бути зазначені назва та адреса перевізника, а також міститись зазначення про те, що договір підпадає під дію цієї Конвенції навіть при наявності будь-яких обумов, що цьому суперечать.

Крім того, питання міжнародних перевезень пасажирів і вантажів врегульовано розділом IV Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІП «Про автомобільний транспорт» (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого:

При виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати:

- дозвіл України;

- дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

- сертифікат відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України;

- документи на вантаж.

При виконанні міжнародних перевезень пасажирів нерезиденти повинні мати:

- дозвіл України;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

- список пасажирів (для нерегулярних та маятникових перевезень);

- білетно-облікову документацію.

У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Статтею 1 цього Закону визначено наступні терміни: вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями;

пасажирські перевезення - перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами;

міжнародні перевезення пасажирів і вантажів - перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону;

автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів;

автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев'ять з місцем водія включно;

дозвіл на здійснення міжнародних перевезень автомобільним транспортом - документ, що видається уповноваженими органами Договірних Сторін міжнародним автомобільним перевізникам для в'їзду, транзитного проїзду через територію Договірних Сторін, а також здійснення інших видів перевезень, передбачених законодавством;

документи на вантаж - документи, визначені відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про транспортно-експедиторську діяльність", "Про транзит вантажів", інших актів законодавства, в тому числі міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, які необхідні для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом.

Положенням про митні декларації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 450 (далі - Положення), визначено вимоги до оформлення і використання митних декларацій, на підставі яких декларуються товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України підприємствами, та інші товари, що відповідно до законодавства України декларуються шляхом поданням митної декларації, передбаченої для підприємств.

Пунктом 1 розділу II Особливості виконання митних формальностей відповідно до митного режиму тимчасового ввезення Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 р. за № 1669/21981 передбачено, що для митного оформлення товарів, що тимчасово ввозяться на митну територію України, митному органу подаються МД, книжка А.Т.А. або інший документ, передбачений законодавством України з питань державної митної справи.

Однак позивачем ОСОБА_1, на переміщувані ним товари, зазначених документів подано не було.

Суд не приймає до уваги тверджень позивача ОСОБА_1 про позбавлення його можливості здійснення комерційної діяльності, яка полягає у представлені товарів призначених для показу чи використання на виставках, ярмарках, зустрічах та подібних заходах на території України з метою обговорення торгівельних договорів, то суд до уваги їх не приймає, оскільки статтею 1 Додатку В.1 до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік) щодо товарів, призначених для показу чи використання на виставках, ярмарках, зустрічах та подібних заходах визначено, що для цілей цього Додатку термін "захід" означає:

1. Виставку, ярмарок, та подібний показ або демонстрацію в галузях

торгівлі, промисловості, сільського господарства або ремісництва;

2. Виставку або зустріч, організовану головним чином у благодійних

цілях;

3. Виставку або зустріч, організовану головним чином для сприяння

дослідженням, мистецтву, ремісництву, спорту або науковій, освітній чи

культурній діяльності, сприяння релігійним знанням або культу, для розвитку

туризму або для сприяння дружбі між народами;

4. Зустріч представників будь-якої міжнародної організації або

міжнародної групи організацій, або

5. Представницьку зустріч офіційного чи меморіального характеру;

за винятком виставок, організованих для приватних цілей в магазинах чи торгових приміщеннях з метою продажу іноземних товарів.

Відповідно до вимог ст. 3 вказаного Додатку, протягом усього періоду користування правами на пільги, передбаченими цією Конвенцією, товари, на які поширено режим тимчасового ввезення, за винятком випадків, коли це дозволяється національним законодавством території тимчасового ввезення, не можуть бути: (a) позичені чи використані будь-яким чином як винагорода або предмет оренди; або (b) перевезені з місця проведення заходу.

Проте, позивачем не вказано та не надано документів, які б підтверджували участь позивача у виставці, на яку саме виставку ввозилися товари позивачем, у зв'язку із чим, не можливо встановити, чи відповідає така вимогам Додатку В.1 до Конвенції про тимчасове ввезення та неможливо забезпечити дотримання встановлених вимог.

Доручення службового виїзду та фактура VAT FA35/01/2013/01, які було надано позивачем не є документами, які підтверджують комерційну мету ввезення транспортного засобу, оскільки вони не є документами, що підтверджують факт переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України зазначеним транспортним засобом, як це передбачено вищенаведеними положеннями Митного кодексу України, Закону України від 05.04.2001 № 2344-ІП "Про автомобільний транспорт" та Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 p.).

Факт переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон повинен в свою чергу підтверджуватися конкретними документами, передбаченими нормами міжнародного та національного законодавства, однак позивачем ОСОБА_1 жодних документів, які підтверджували б комерційне використання автомобіля марки "BMW" д.н.з. НОМЕР_1, а саме, платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів, позивачем не було надано.

Враховуючи вищенаведене, безпідставним є твердження позивача про подання ним повного пакету документів, які б підтверджували, що переміщуваний ним транспортний засіб є транспортним засобом комерційного призначення.

Окрім того, позивачем 10.01.2013 заповнено Митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України для особистих, сімейних та інших потреб, не пов'язаних з провадженням підприємницької діяльності, в якій, зокрема, автомобіль "BMW" зазначено як транспортний засіб особистого користування.

Також слід зауважити, що ОСОБА_1 не подано повного пакету документів, які б підтверджували комерційне призначення самого транспортного засобу "BMW" д.н.з. RZ2801H, отже дії старшого інспектора Чорної О.М. щодо прийняття рішення про відмову у пропуску через митний кордон України даного транспортного засобу є правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства України, міжнародним договорам та Конвенціям.

У відповідності до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведені факти, суд приходить до переконання, що відповідачем Львівською митницею адміністративний позов був належним чином заперечений та доказано правомірності свого рішення, щодо прийняття картки відмови та дії, щодо не пропуску автомобііля, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування картки відмови та зобов'язання вчинити дії до задоволення не підлягає.

керуючись ст.ст. 94, 158-167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог, щодо скасування картки відмови №209090403/2013/00029 від 10.01.2013 року виданої митним постом "Мостиська" Львівської митниці державної митної служби України в пропуску транспортного засобу комерційного призначення в режимі тимчасового ввезення через митний кордон України та зобов'язання митного посту "Мостиська" Львівської митниці державної митної служби здійснити дії, щодо митного оформлення і пропуску транспортного засобу комерційного призначення в режимі тимчасового ввезення через митний кордон України строком на пів року - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Подлісна І.М.