Справа № 2а-2378/10/0370
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2010-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2010 рокуСправа № 2а-2378/10/0370

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

в складі: головуючого-судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Чміль І.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_2,

прокурора Ревухи І.В.

представника відповідача ОСОБА_1 митниці ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 управління державного казначейства України у Волинській області ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Луцький картонно-руберойдовий комбінат» до ОСОБА_1 митниці, ОСОБА_4 управління державного казначейства у Волинській області про визнання рішення про визначення митної вартості товарів № 201/000006/2010/101447/1 від 28.07.2010 року неправомірним та повернення надмірно сплачених платежів в розмірі 4818,08 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Луцький картонно-руберойдовий комбінат» звернулось до ОСОБА_1 митниці, ОСОБА_4 управління державного казначейства у Волинській області про визнання рішення про визначення митної вартості товарів №201/000006/2010/101447/1 від 28.07.2010 року неправомірним та повернення надмірно сплачених платежів в розмірі 4818,08 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов зовнішньоекономічного договору (контракту) № LUC/01/01 від 07.07.2010 року, укладеного з польською фірмою TSC SP. Z O.O. позивач повинен був здійснювати імпортування хімікатів для виробництва паперу у відповідності до специфікації (додатку до вказаного контракту).

З метою митного оформлення даного товару 28.07.2010 року декларантом ПФ «Еліт-Брок» були надані документи ОСОБА_1 митниці відповідно до вимог п.7, постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року №1766 «Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України та подання відомостей для її підтвердження». Декларант при митному оформленні товару вказав 1 метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), однак відповідачем ОСОБА_1 митницею було застосовано 6 резервний метод, оскільки вартість оцінюваного товару на його думку не могла бути визначена за вказаним декларантом методом та шляхом послідовного використання наступних. В звязку з цим митним органом була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №201000006/0/101496 від 28.07.2010 року. Разом з тим, відповідачем ОСОБА_1 митницею було прийнято рішення про визначення митної вартості товарів № 201000006/2010/101447/1 від 28.07.2010 року. З метою недопущення затримки оформлення та пропуску товарів через митний кордон України позивач здійснив доплати до сум відповідно до вказаного рішення, яким на його думку встановлено більшу митну вартість товарів, ніж та, що заявлена декларантом, а саме в сумі 153607,46 грн., що призвело сплати зайвих платежів в розмірі 4818,08 грн. Позивач вважає, що ОСОБА_1 митницею неправомірно відмовлено у митному оформленні товарів у звязку з невідповідністю заявленої декларантом митної вартості товарів ціновій інформації, наявній у митного органу. Прийняте рішення про визначення митної вартості товарів є необґрунтованим, тому просять визнати його неправомірним, а надмірно сплачені платежі повернути з Державного бюджету.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що декларантом надано митному органу достатньо доказів які підтверджують заявлену у декларації митну вартість. Крім того, не приймаючи до уваги для застосування метод № 1 відповідач ОСОБА_1 митниця на підставі наявної довідкової інформації про ціни на товар не прийняла для застосування метод № 2 та № 3, які полягають у визначенні митної вартості за ціною договору щодо ідентичних та подібних товарів. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 митниці позов не визнала. В поданих до суду письмових запереченнях вказує, що працівники митниці діяли згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008 року №339 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів. При здійсненні митного контролю та митного оформлення товару, ввезеного на адресу позивача, ОСОБА_1 митницею було зясовано, що митна вартість задекларованого товару є значно нижчою, ніж митна вартість, зазначена в ціновій інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України. У звязку з цим, відділом контролю митної вартості та номенклатури ОСОБА_1 митниці, на підставі поданих позивачем документів, було прийнято оскаржуване рішення про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки) та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України. Суду пояснила, що митним органом під час визначення митної вартості було застосовано резервний метод визначення митної вартості, передбачений пунктом 6 частини 1 статті 266 Митного кодексу України. Представник митниці надала суду витяги з бази даних цінової інформації, якими керувалися при винесенні оспорюваного рішення. Крім того, повідомила, що відповідно до вимог п.11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року №1766 «Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України та подання відомостей для її підтвердження» від позивача вимагалось надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів однак останній відмовився їх представити. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 управління казначейства України у Волинській області позову не визнала. Суду пояснила, що відповідні документи (висновок) на повернення платнику помилково або надміру сплачених митних податків до казначейства не подавався, а тому дані про сплату коштів за митне оформлення товару ВАТ «Луцький картонно-руберойдовий комбінат» відсутні. Просить в задоволенні позову відмовити.

Прокурор в судовому засіданні позов не визнала. Просить відмовити в його задоволенні в звязку з безпідставністю.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України юрисдикції адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Судом встановлено, що позивачем відповідно до умов зовнішньоекономічного договору (контракту) № LUC/01/01 від 07.07.2010 року, укладеного з польською фірмою TSC SP. Z O.O. придбано хімікати для виробництва паперу у відповідності до специфікації (додатку до вказаного контракту).

Для митного оформлення вказаного товару 28.07.2010 року декларантом ПФ «Еліт-Брок» були надані документи ОСОБА_1 митниці відповідно до вимог пункту 7, постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року №1766 «Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України та подання відомостей для її підтвердження», зокрема зазначений вище договір (контракт), специфікація до нього та інші товаросупровідні документи.

Згідно абзацу 23 статті 1 Митного кодексу України (надалі МК України) переміщення товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях - переміщення товарів через митний кордон України при здійсненні експортно-імпортних операцій, а також інших операцій, пов'язаних із ввезенням товарів на митну територію України, вивезенням товарів за межі митної території України або переміщенням їх митною територією України транзитом. При переміщенні товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях оформляється вантажна митна декларація.

МК передбачено, що переміщення через митний кордон України товарів та інших предметів підлягає митному оформленню, яке відповідно до частини 2 статті 27 цього Кодексу завершується тільки після здійснення встановлених законодавством України необхідних для цього товару видів контролю.

Згідно статті 88 МК України декларант виконує всі обов'язки і несе у повному обсязі відповідальність, передбачену цим Кодексом, незалежно від того, чи він є власником товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, митним брокером чи іншою уповноваженою особою. Декларант зобов'язаний: здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред'явити товари і транспортні засоби для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур; сплатити податки і збори.

Згідно статті 259 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Статтею 262 МК України митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості. Порядок та умови декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлюються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення декларацій митної вартості - спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Згідно приписів статті 265 МК України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Такий контроль може здійснюватися в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 цього Кодексу, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів. Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України. Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до сатті 266 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008 року №339 затверджено Порядок здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, який установлює процедуру здійснення митними органами контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення і після закінчення операцій їх митного контролю, митного оформлення та пропуску через митний кордон України, а також донарахування обовязкових платежів (далі Порядок). Пунктом 2 Порядку визначено, що контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до статті 41 Митного кодексу України шляхом: 1) проведення: перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, згідно з Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року N1766 (Офіційний вісник України, 2006 р., N 51, ст. 3417); усного опитування посадових осіб підприємств і громадян, а також консультацій з декларантом з метою обміну інформацією, що стосується певної зовнішньоекономічної операції та впливає на вартість товарів; митного огляду товарів для визначення характеристик, які впливають на рівень їх митної вартості; 2) порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з: рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; 3) застосування інших передбачених Митним кодексом України та законами з питань митної справи форм контролю.

Судом встановлено, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення товару, ввезеного на адресу позивача, відповідачем було зясовано, що митна вартість задекларованого товару є значно нижчою, митній вартості на такі ж товари, зазначеній в ціновій інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України.

Згідно частини 2 статті 264 МК України у разі потреби у підтвердженні заявленої митної вартості товарів декларант зобов'язаний подати митному органу необхідні для цього відомості та забезпечити можливість їх перевірки відповідно до порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року №1766 «Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України та подання відомостей для її підтвердження» посадовою особою митного органу у графі «Для відміток митниці» декларації митної вартості №201010002/2010/207094 (ДМВ-1 від 28.07.2010 року) було зроблено запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме, прайс-листи виробника, калькуляцію собівартості виробництва товару, фінансові документи про закупівлю товару у виробника.

Відповідно до пункту 13 Порядку декларант зобов'язаний подати додаткові документи, визначені у пункті 11 цього Порядку, протягом 10 календарних днів після ознайомлення із записом митного органу про їх подання. За вмотивованою заявою декларанта такий строк продовжується. У разі відмови подати додаткові документи декларант робить відповідний запис із зазначенням дати, прізвища та проставлення свого підпису на зворотному боці основного аркуша декларації митної вартості.

З дослідженої в судовому засіданні ДМВ-1 № 201010002/2010/207094 від 28.07.2010 року вбачається, що декларант відмовився надати вищезазначені документи, тобто позивач фактично підтвердив правомірність сумнівів ОСОБА_1 митниці щодо неможливості визначення митної вартості за ціною угоди. В судовому засіданні представник позивача підтвердив той факт, що документів надано не було.

Отже, відповідачем було застосовано резервний метод визначення митної вартості товару у звязку з відсутністю інформації необхідної для її визначення іншими методами.

В звязку з тим, що декларант відмовився надати документи, зазначені в ДМВ-1, відділом контролю митної вартості та номенклатури ОСОБА_1 митниці, на підставі наявних документів, наданих позивачем для митного оформлення, було прийнято рішення про визначення митної вартості товарів № 201000006/2010/101447/1 від 28.07.2010 року та видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 201000006/0/101496 від 28.07.2010 року, в якій зазначено, що митна декларація не може бути прийнята / товари не підлягають пропуску через митний кордон України з таких причин: невідповідність граф 12, 45 ВМД вимогам статті 262 Митного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 року №1766 «Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України та подання відомостей для її підтвердження», митна вартість нижча за довідкову базу даних ДМСУ.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 митницею було доведено, що мало місце непідтвердження декларантом документально заявленої ним митної вартості, і що таке непідтвердження викликало сумніви щодо правильності застосування декларантом методу визначення митної вартості за ціною договору.

За таких обставин рішення відділу контролю митної вартості та номенклатури ОСОБА_1 митниці про визначення митної вартості товарів (здійснення митної оцінки) №201000006/2010/101447/1 від 28.07.2010 року є таким, що прийняте у відповідності до вимог статті 266 Митного кодексу України, а тому підстав для визнання його неправомірним суд не вбачає.

З огляду на це необґрунтованою є і вимога до ОСОБА_4 управління казначейства у Волинській області про повернення надмірно сплачених платежів.

З врахуванням викладеного, в задоволенні позову ВАТ «Луцький картонно-руберойдовий комбінат» слід відмовити.

Керуючись статтями 11, 17, 158, частиною 3 статті 160, статтями 162, 163, 186 КАС України, на підставі МК України, постанови КМУ від 20.12.2006 року №1766 "Про затвердження порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. та надання відомостей для її підтвердження", суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Відкритого акціонерного товариства "Луцький картонно-руберойдовий комбінат" до ОСОБА_1 митниці, ОСОБА_4 управління Державного казначейства України у Волинській області про визнання рішення про визначення митної вартості товарів №201000006/2010/101447/1 від 28.07.2010 року неправомірним та повернення надмірно сплачених митних платежів в розмірі 4818,08 грн. відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 05 листопада 2010 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий О.А.Лозовський