Справа № 468/933/15-а
Суддя: Копейка Т. О.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 468/933/15-а
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2015 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого по справі судді Копейка Т.О., при секретарі Медведєву Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Баштанка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора взводу №3 роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 та управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення по накладенню на нього адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 170 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст.121 ч.6 КУпАП.

На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що постановою ПС1 № 921515 від 09.06.2015 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, а саме за те, що рухався на автомобілі з причепом номерний знак якого на думку інспектора не розпізнавався на відстані 20 м., чим порушив вимоги п.2.9 "в " ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.121 ч.6 КУпАП та на якого було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн..

Вважає постанову серії ПС1 № 921515 від 09.06.2015 року незаконною і необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню, оскільки ніякого порушення ПДР на його думку він не допускав, оскільки номерні знаки на його автомобілі та причепі були встановлені згідно вимог ПДР, а те, що номерний знак неможливо було розгледіти так як цьому заважав борт на причепі, який відкрився під час руху автомобіля по нерівностях дороги не з його вини. Під час складання протоколу ним висловлено було незгоду з твердженням інспектора, але останній склав на нього протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову, якою притягнув його адміністративної відповідальності та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

На думку позивача, посадовою особою при розгляді даної справи мало місце порушення вимог щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, а тому вбачає незаконність та необґрунтованість постанови, що свідчить про необхідність її скасування і закритті справи.

Враховуючи вищевикладене, просив суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження в справі закрити.

Позивач до суду не зявився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Заявлені ним вимоги підтримав та просив про їх задоволення.

Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про день час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Заперечень проти позову від них не надходило.

Дослідивши наявні у справі письмові докази (копію протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №339054 від 09.06.2015 року, копію постанови серії ПС1 № 921515 від 09.06.2015 року), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступного:

В судовому засіданні встановлено, що 09.06.2015 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення. Згідно протоколу, 09.06.2015 року о 12 год.40 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом КІА СОРЕНТО, номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі Н-11 Дніпропетровськ-Миколаїв на 309 км з номерним знаком на причепі якого символи неможливо розпізнати з відстані 20 метрів.

Постановою серії ПС1 № 921515 від 09.06.2015 року по справі про адміністративне правопорушення старшим інспектором взводу №3 роти ДПС УДАІ УМВС України в Миколаївській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень за порушення ним п. 2.9 "в" Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 121 ч.6 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Крім того, ч.4 ст.71 КАС України зобовязує субєкта владних повноважень надати всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази, тим більше, що такі вимоги (про надання документів) вказані в ухвалі суду.

Відповідно до ч.1 ст.80 КАС України, речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи, але відповідачем будь - яких доказів в судове засідання щодо спростування позовних вимог не було надано.

При складанні протоколу позивач заперечував порушення ним п. 2.9"в" ПДР України відповідно до якого керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий, оскільки не вчиняв даного правопорушення, так як борт на причепі не відкривав та припускає, що борт міг відчинитися самостійно під час руху транспортного засобу по нерівностях дороги.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що постанова від 09.06.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не є законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, оскільки в судовому засіданні не доведено, що позивачем умисно допущено порушення ПДР України за зазначених в протоколі обставинах, тобто умисне закриття номерного знаку причепу, що унеможливлювало визначити символи номерного знаку з відстані 20 м.

Крім того від відповідачів заперечень проти викладеного в адміністративному позові не надійшло.

За встановленого, відповідач не довів правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення, а тому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а постанова від 09.06.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.6 ст.121 КУпАП скасуванню. Провадження в справі підлягає закриттю на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 70-73, 86, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову ПС1 № 921515 від 09.06.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.6 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.121 ч.6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення постанови (отримання копії постанови). Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий по справі суддя: