Справа № 805/1918/15-а
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 р. Справа № 805/1918/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Добропільського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю, -

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2015 року Добропільський міський центр зайнятості звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 4133,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітний та отримував допомогу по безробіттю. Однак, з 01.02.2014 року ОСОБА_1 виконував послуги на підставі договору підряду укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Терса Плюс» та отримував заробітну плату у період перебування на обліку в центрі зайнятості, як безробітний. У зв'язку з тим, що відповідач не повідомив Добропільський міський центр зайнятості про отримання ним доходу, від виконання умов цивільно-правового договору, допомога по безробіттю у загальній сумі 4133,52 грн., отримана ним у період з 01.02.2014 року по 13.05.2014 року, підлягає поверненню. За таких обставин, позивач просив стягнути з відповідача суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 4133,52 грн.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки, всі особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, не прибули у судове засідання і у суду відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

13 серпня 2013 року ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) звернувся до Добропільського міського центру зайнятості з заявою щодо вирішення питання про його працевлаштування та надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в якій зазначив, що він не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує, не має права на пенсію за віком, в тому числі на пільгових умовах та пенсію за вислугу років.

Наказом Добропільського міського центру зайнятості від 13.08.2013 року № НТ 130813 на підставі ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" йому надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю (арк. спр. 6).

За час перебування на обліку в Добропільському міському центрі зайнятості, відповідачу згідно наданої довідки, було нараховано та сплачено допомогу по безробіттю в сумі 4133,52 грн., за період з 01.02.2014 року по 13.05.2014 року (арк. спр. 8 ).

Павлоградським міським районним центром зайнятості Дніпропетровської області було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації від 13.02.2009 р. №60/62 (надалі - Порядок), за результатами якого складено акт від 13 жовтня 2014 року № 124 яким встановлено, що ОСОБА_1, було укладено договір підряду від 01.02.2014 року з ТОВ «Терса Плюс», відповідно до якого він виконував роботи з 01.02.2014 року по 31.03.2014 року (арк. спр. 9).

За результатами обміну даними з податковими органами позивачем встановлено факт укладення між відповідачем та ТОВ «Терса Плюс» договору підряду від 01.02.2014 року , згідно якого, ОСОБА_1 виконував роботи на Шахтоуправлінні «Добропільське» шахта «Добропільська» ТОВ ДТЕК Добропільвугілля».

Відповідно до Картки рахунку ТОВ «Терса Плюс» № 661 відповідачу було нараховано та виплачено заробітну плату за період з 01.02.2014 року по 31.03.2014 року у сумі 1400 грн.

Відповідно до Картки рахунку ТОВ «Терса Плюс» № 661 відповідачу було нараховано та виплачено заробітну плату за період з з 31.03.2014 року по 30.04.2014 року у сумі 1400 грн.

Наказом Добропільского міського центру зайнятості від 13 лютого 2015 р. № НТ 150213, у звязку з підтвердженням факту подання недостовірних даних, що мав місце під час перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітного, прийнято рішення про повернення сум незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття за період з 01 лютого 2014 року по 13 травня 2014 року в сумі 4133,52 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлявся лист від 17.02.2015 року № 04-312, відповідно до якого, ОСОБА_1 пропонувалось у добровільному порядку повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю за період з 01 лютого 2014 року по 13 травня 2014 року в сумі 4133,52 грн., але у добровільному порядку зазначена сума відповідачем повернута не була. Доказів сплати суми витрат з допомоги по безробіттю відповідач суду також не надав.

Відповідно п.7 ч.1 ст.1 Закону України від 5 липня 2012 року №5067-VI Про зайнятість населення, встановлено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України Про зайнятість населення № 5067-VІ від 5 липня 2012 року особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, належать до зайнятого населення.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України від 02.03.2000р. № 1533-III Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом.

За приписами до ч.2 ст.36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття встановлено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно частини 3 ст.36 зазначеного Закону, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач в період знаходження на обліку в центрі зайнятості в якості безробітного, надавав послуги ТОВ «Терса Плюс», від своїх послуг отримував дохід, при цьому не повідомив про цей факт позивача, що призвело до незаконної виплати центром зайнятості допомоги по безробіттю у розмірі 4133.52 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачем не було надано суду жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, у зв'язку з чим суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню та сума виплаченого відповідачу забезпечення у вигляді допомоги по безробіттю підлягає примусовому стягненню на користь позивача.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Добропільського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 4133,52 грн. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1, адреса: мікрорайон Сонячний, буд. 8 кв. 288, м. Добропілля, 85000 Донецька область) на користь Добропільського міського центру зайнятості 4133,52 (чотири тисячі сто тридцять три) грн. 52 коп., суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю на розрахунковий рахунок № 4262, МФО 834016 в ГУДКСУ в Донецькій області, одержувач Добропільський міський центр зайнятості з вказанням: повернення допомоги по безробіттю.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова прийнята та підписана в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 29 липня 2015 року.

Суддя Шувалова Т.О.