Справа № 199/5046/13-а
Суддя: Спаї В. В.
Дата ухвалення: 2013-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/5046/13-а
ПОСТАНОВА

іменем України

05.11.2013

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС РДПС ДАІ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Федоточкіна Сергія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що постановою відповідача від 22.04.2013 р. його було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за порушення правил проїзду з причини ненадання дороги пішоходу під час переїзду позивачем пішохідного переходу (п. 18.1 Правил дорожнього руху України).

Як зазначається позивачем при зверненні до суду відповідач прийняв незаконне рішення, припущення відповідача не підтверджується поясненнями самих пішоходів, тоді як пояснення пішохода мали бути враховані, оскільки відповідно до п. 4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 р., до протоколу про адміністративне правопорушення обовязково долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

Посилаючись у позові на те, що пішоходи, які на думку відповідача переходили перехрестя, насправді йшли обабіч Донецького шосе, та відтак, не залучивши до опитування пішохода, як свідка, відповідач не підтвердив належними засобами доказування факт порушення позивачем п. 18.1 Правил дорожнього руху, що є передбаченою КАС підставою для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, у позові й заявлено відповідну вимогу про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У судове засідання позивач не зявився, водночас, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та просив суд позов задовольнити повністю; відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що постанова винесена правомірно та обґрунтовано, просив суд врахувати строки оскарження постанови та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.

Врахував заяви сторін та дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Так, диспозицією статті ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, якими, тобто доказами, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Утім, як було встановлено судом, під час складання протоколу та винесення постанови позивач за цим позовом заперечував проти вчинення ним проступку, та власноруч у протоколі зазначив, що не згодний із протоколом, утім зазначене субєктом владних повноважень перевірено та враховано при прийнятті оспорюваного рішення не було; при винесенні оспорюваної постанови субєктом владних повноважень не було зібрано жодних доказів (ст. 251 КУпАП), які би спростовували заперечення позивача, як й не зібрано доказів на підтвердження вчинення порушення.

Складаючи перед винесенням постанови протокол про адміністративне правопорушення, в якому, до речі, позивач власноруч зазначив, що з протоколом не згодний, суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б спростовували пояснення особи, відносно якої складено протокол, але таких доказів ані протокол, ані постанова у справі про адміністративне правопорушення не містять.

Водночас, суд у цій справі, оцінюючи дії відповідача, як субєкта владних повноважень, зазначає, що на виконання ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та виходить з засад ч. 3 ст. 2 КАС України та зазначає, що ці дії не були вчинені відповідачем із дотриманням добросовісності, розсудливості, неупередженості, обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), відповідач не виконав свій процесуальний обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, який на виконання ч. 2 ст. 71 КАС покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, через що постанова підлягає скасуванню, як незаконна.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. В порушення вказаних вимог інспектором не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, та за таких підстав позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11-12, 17, 158-163, 167, ч. 4 ст. 122 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС РДПС ДАІ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Федоточкіна Сергія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії СЕ 1 №053296 від 22.04.2013 р. інспектора ДПС РДПС ДАІ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Федоточкіна Сергія Володимировича про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Спаї