Справа № 2а/2370/3150/12
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2015 р. м. Київ К/800/21181/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

за участю: секретаря Кохан О.С.,

представників позивача Черкасова А.В., Ігамбердиєва О.Б.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Корсунь-Шевченківське хлібоприймальне підприємство» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19.10.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2013 по справі №2а/2370/3150/2012 за позовом Приватного акціонерного товариства «Корсунь-Шевченківське хлібоприймальне підприємство» до Корсунь-Шевченківської міжрайонної державної податкової інспекції Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області про скасування податкових вимог.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення представників позивача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 19.10.2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2013, у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Корсунь-Шевченківське хлібоприймальне підприємство» до Корсунь-Шевченківської міжрайонної державної податкової інспекції Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області про скасування податкових вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Приватне акціонерне товариство «Корсунь-Шевченківське хлібоприймальне підприємство» 15.04.2012 звернулось з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 01.06.2013 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19.10.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2013, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судами норм матеріального права, зокрема, статті 19 Конституції України, підпункту 20.1.28 пункту 20.1 статті 20, пункту 59.2 статті 59, пункту 60.7 статті 60 Податкового кодексу України, пункту 9 статті 17 Бюджетного кодексу України, пункту 11 статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», статті 509 Цивільного кодексу України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у 1996 році Корсунь-Шевченківському орендному хлібоприймальному підприємству була надана бюджетна позичка на закупівлю продовольчого зерна і сортового насіння за державним замовленням 1996 року у сумі 1972935,41грн., станом на 01.07.2011 непогашена заборгованість по бюджетній позичці склала 602220,43грн. У 1997 році Корсунь-Шевченківському орендному хлібоприймальному підприємству була надана бюджетна позичка на закупівлю продовольчого зерна і сортового насіння за державним замовленням 1997 року у сумі 622512,06грн., станом на 01.07.2011 непогашена заборгованість по бюджетній позичці склала 10616,00грн.

Управлінням Державного казначейства у Корсунь-Шевченківському районі відповідачеві були направлені подання від 18.09.2011 №3 для здійснення заходів по стягненню з позивача простроченої заборгованості перед державним бюджетом за бюджетною позичкою 1996 року у сумі 602220,43грн. та подання від 19.09.2011 №4 для здійснення заходів по стягненню з позивача простроченої заборгованості перед державним бюджетом за бюджетною позичкою 1997 року у сумі 10616,00грн.

Корсунь-Шевченківською міжрайонною державною податковою інспекцією на підставі вказаних подань органу державного казначейства сформовано та виставлено позивачеві податкову вимогу від 10.04.2012 №32 про стягнення податкового боргу за бюджетною позичкою у сумі 602220,43грн. та податкову вимогу від 10.04.2012 №33 про стягнення податкового боргу за бюджетною позичкою у сумі 10616,00грн.

Частиною дев'ятою статті 17 Бюджетного кодексу України передбачено, що прострочена заборгованість суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб'єкта господарювання органами державної податкової служби, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб'єкта господарювання.

Відповідно до пункту 10 Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України з метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом: інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені; нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.

Відповідно до пункту 15 вказаного Порядку прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, якщо контролюючий орган, що визначив суми грошового зобов'язання платника податків, не є органом державної податкової служби, такий контролюючий орган надсилає відповідному органу державної податкової служби подання про здійснення заходів з погашення податкового боргу платника податків, а також розрахунок його розміру, на підставі якого орган державної податкової служби надсилає податкову вимогу.

Таким чином, для формування та направлення податкових вимог обов'язковим є наявність узгодженої заборгованості з бюджетної позички.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що довідки про надання та повернення бюджетної позички, наданої на закупівлю зерна, елітного і сортового насіння за державним замовленням свідчать про наявність у позивача узгодженої заборгованості за наданою бюджетною позичкою.

Проте, суд касаційної інстанції з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій не погоджується, вважає їх помилковими та передчасними з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 7 та 12 Порядку формування обсягів і виконання закупівлі сільськогосподарської продукції та продовольства за державним замовленням у 1996 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.03.1996 №323, фінансування закупівлі за державним замовленням продовольчого зерна, сортового насіння здійснюється шляхом надання бюджетної позички заготівельним підприємствам Мінсільгосппроду через органи Мінфіну на місцях у порядку, визначеному Мінфіном і Мінсільгосппродом та Українською академією аграрних наук.

За рахунок бюджетної позички товаровиробникам відповідно до укладених контрактів надається не пізніше 5 липня поточного року аванс у розмірі не менш як 60 відсотків вартості продукції, обчисленої за цінами згідно з додатком, у тому числі 25 відсотків - протягом двох тижнів після укладення контракту.

У рахунок оплати сільськогосподарської продукції, що закуповується за державним замовленням, товаровиробникам за їх згодою можуть поставлятися матеріально-технічні ресурси, в тому числі через постачальницько-збутові та заготівельні підприємства і організації.

Грошові аванси надаються товаровиробникам для придбання матеріально-технічних ресурсів, на інші витрати, пов'язані з виробництвом продовольчого зерна, сортового та елітного насіння, шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок «Урожай-96», відкритий в установах банків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.1995 №652 згідно з договорами, або для оплати рахунків сільськогосподарських товаровиробників на придбання матеріально-технічних ресурсів.

Повернення бюджетної позички, наданої на закупівлю сільськогосподарської продукції за державним замовленням, здійснюється заготівельними підприємствами і організаціями в міру реалізації продукції, але не пізніше 1 вересня 1997 року.

Аналогічний порядок надання та повернення бюджетних позичок був передбачений Порядком формування обсягів та закупівлі зерна і сортового насіння зернових культур за державним замовленням у 1997 році, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.1997 №124. Зазначеним Порядком також встановлений строк повернення бюджетної позички, наданої у 1997 році, не пізніш ніж 1 вересня 1998 року.

Відповідно до зазначених положень бюджетні позички у 1996 та 1997 роках надавались заготівельним підприємствам шляхом перерахування грошових коштів сільськогосподарським товаровиробникам у вигляді авансів та остаточних розрахунків за поставлене заготівельним організаціям зерно до державного резерву, а погашення бюджетної позички здійснювалось заготівельними підприємствами та організаціями в міру реалізації зерна, але не пізніше 1 вересня 1997 року та 1 вересня 1998 року відповідно.

Відповідно до пунктів 3.4 та 3.5 Порядку надання і повернення бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна, елітного і сортового насіння за державним замовленням 1996 року, затвердженого наказом Міністерства фінансів України, Міністерства сільського господарства і продовольства України від 11.04.1996 №72/113 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.06.1996 за №265/1290 Відділення Державного казначейства України в районах укладають договори із заготівельними підприємствами та товаровиробниками про надання бюджетної позички для авансування закупівлі зерна за державним замовленням 1996 року згідно з додатком №2 на всю суму належного господарству авансу з подальшим уточненням фактичного його розміру.

Договори про надання бюджетної позички для остаточних розрахунків за зерно, закуплене за державним замовленням 1996 року, укладаються між відділеннями Державного казначейства в районах і заготівельними підприємствами згідно з додатком №3.

Зобов'язання за договором вважаються виконаними при умові повної поставки до державних ресурсів зерна в кількості, що відповідає сумі наданої позички, та повернення в Державний бюджет України наданої бюджетної позички в міру реалізації продукції, але не пізніше 1 вересня 1997 року, або закладання до державного резерву зерна в кількості, що відповідає сумі наданої позички, за письмовим підтвердженням Держкомрезерву..

Згідно з пунктами 4.8, 4.9 та 4.10 зазначеного Порядку а рахунок бюджетної позички товаровиробникам відповідно до укладених договорів не пізніше 5 липня поточного року надається аванс у розмірі не менше як 60 відсотків вартості продукції, обчисленої за цінами згідно з додатком №1, у тому числі 25 відсотків протягом двох тижнів після укладання договору.

Проавансована частина зерна підлягає обов'язковій поставці до державних ресурсів до 1 вересня 1996 року.

Відділення Державного казначейства України в районах та заготівельні підприємства ведуть особові рахунки про надання бюджетної позички для авансування закупівлі зерна, елітного і сортового насіння за державним замовленням 1996 року в розрізі товаровиробників згідно з додатком №4.

У 10-денний термін після завершення видачі авансів відділення Державного казначейства України в районах разом із заготівельними підприємствами складають акти передачі-прийому заборгованості по бюджетній позичці, наданій для авансування закупівлі зерна (остаточних рахунків) за державним замовленням 1996 року згідно з додатком №5.

Відповідно до пункту 5.4 Порядку надання і повернення бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна, елітного і сортового насіння за державним замовленням 1996 року відділення Державного казначейства України в районах перераховують кошти для проведення остаточних розрахунків за закуплене зерно на розрахункові рахунки сільськогосподарських товаровиробників у розмірі 70 відсотків та на спеціальний рахунок №388 «Урожай-97» - у розмірі 30 відсотків отриманої суми на підставі розрахунків згідно з додатком №6 та реєстрів приймальних квитанцій (ф. ПК-9, ПК-10), поданих заготівельними підприємствами.

У 10-денний термін після проведення остаточних розрахунків відділення Державного казначейства в районах разом із заготівельними підприємствами складають акти передачі-приймання заборгованості по бюджетній позичці відповідно до пункту 4.10 Порядку.

Відповідно до пункту 9.4 зазначеного Порядку управління Державного казначейства України в Автономній Республіці Крим, областях, м. Севастополі разом з виробничими об'єднаннями елеваторної і зернопереробної промисловості щомісячно починаючи з 1 вересня, але не пізніше 8 числа місяця, наступного за звітним, подають Мінфіну України, Головхлібопродукту Мінсільгосппроду України довідку про надання та повернення бюджетної позички, наданої на закупівлю зерна, елітного і сортового насіння за державним замовленням 1996 року згідно з додатком №13.

Аналогічні умови надання та повернення бюджетної позички у 1997 році передбачені Порядком надання бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна і сортового насіння за державним замовленням 1997 року, затвердженим наказом Міністерства сільського господарства і продовольства України, Міністерства фінансів України, Державної акціонерної компанії «Хліб України» від 04.03.1997 №70/54/18 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.06.1997 за №212/2016.

В обґрунтування відсутності у Приватного акціонерного товариства «Корсунь-Шевченківське хлібоприймальне підприємство» заборгованості за бюджетною позичкою посилався на те, що фактично позичка не перераховувалася, а товариство є контролюючою установою щодо використання бюджетної позички і не відповідає за її повернення.

Разом з тим, судами першої та апеляційної інстанції зазначених доводів позивача не перевірено, відповідні обставини справи не встановлені в порушення вимоги процесуального законодавства щодо обов'язкового встановлення дійсних обставин справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін, що випливає з офіційного з'ясування обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 7, частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, для правильного вирішення справи судам необхідно перевірити доводи позивача, з'ясувати хто відповідно до Порядку надання і повернення бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна, елітного і сортового насіння за державним замовленням 1996 року та 1997 року є відповідальним за повернення бюджетних позичок, а також перевірити чи є довідка про надання та повернення бюджетної позички належним підтвердження розміру заборгованості за позичкою, та в залежності від встановлених обставин прийняти обґрунтоване рішення.

Відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки встановлення нових обставин вимагає дослідження доказів, що знаходиться поза межами касаційного розгляду справи, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції із скасуванням ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій як таких, що не відповідають статті 159 цього Кодексу.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Керуючись статтями 160, 210, 220, 221, 223, 227, 230, 231, та частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Корсунь-Шевченківське хлібоприймальне підприємство» задовольнити частково.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19.10.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2013 по справі №2а/2370/3150/2012 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв