Справа № 2а-17595/10/0570
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2010-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кониченко О.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року справа №2а-17595/10/0570 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Дяченко С.П., Шишова В.В.

при секретарі Запорожцевій Г.В.

за участі

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2010 року у справі № 2а-17595/10/0570 за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа начальник Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька ОСОБА_4 «про скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 14.04.2010 року № НОМЕР_1 на суму 21400,80 грн.», -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа начальник Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька ОСОБА_4 «про скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 14.04.2010 року № НОМЕР_1 на суму 21400,80 грн.».

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2010 року у справі № 2а-17595/10/0570 позов задоволено у повному обсязі, а саме: скасовано рішення про застосування штрафних санкцій від 14.04.2010 року № НОМЕР_1 на суму 21400,80 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов встановив, що згідно зі ст. 1641 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.84 р. № 8073-Х неведення обліку доходів і витрат або неналежне його ведення суб'єктами підприємницької діяльності, для яких законами України встановлено обов'язкову форму обліку, тягне за собою попередження або накладення штрафу у розмірі від трьох до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, виходячи зі змісту наведених норм, у органу державної податкової служби були відсутні правові підстави для прийняття спірного рішення, оскільки застосування штрафної санкції до суб'єкта підприємницької діяльності, який реалізує товар і веде при цьому облік товарів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів та витрат без застосування реєстратора розрахункових операцій, пунктом 1 статті 17, статі 21 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон № 265) не передбачено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на момент проведення перевірки у позивача книга обліку доходів та витрат була відсутня, що підтверджується поясненням адміністратора, а також адміністратором були отримані готівкові кошти у розмірі 518 грн. за товар (проведена розрахункова операція) та було здійснено видачу адміністратором готівкових коштів за повернутий товар у розмірі 518 грн. У зв'язку з тим, що фізична особа-підприємець на порушення п. 6 ст. 9 Закону №265 не відобразив розрахункову операцію у книзі обліку доходів та витрат (форма №10) встановлено порушення п.1 ст. 3 Закону № 265.

Також, пунктом 12 ст. 3 Закону № 265 встановлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (надання послуг) в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством облік товарних запасів на складах та/чи за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до пункту 17 Порядку проведення торгової діяльності та правил торгового обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006р № 833, забороняється продаж товарів, що не мають відповідного маркування, належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема які засвідчують їх якість та безпеку.

До документів, які є підставою для оприбуткування товару, як правило, відносяться накладні та товарно-транспортні накладні. Відсутність відповідних первинних документів, які підтверджують пересування товарно-матеріальних цінностей, є порушенням встановленого порядку ведення бухгалтерського обліку.

У зв'язку з зазначеним вище субєкти господарювання зобов'язані вести даний облік.

Однак на момент перевірки будь-які прибуткові документи на товар, відсутні.

Крім цього, до матеріалів перевірки додана відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), яка була підписана адміністратором магазину ОСОБА_5

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. інші особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_3 16.02.1996 року за № 2 019649 зареєстрована Виконавчим комітетом Донецької міської ради як суб'єкт підприємницької діяльності, з 16.02.1996 року перебуває на податковому обліку Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька. Згідно свідоцтва № 418337 від 11.12.2008 року позивач є платником єдиного податку.

Відповідно до пункту 2 статті 11 Закону України від 04.12.90 року № 509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та порядку, встановлених законами України, мають право, зокрема, здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Згідно зі статтею 15 Закону № 265 контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Крім того, згідно з статтею 16 цього Закону, контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.

Державною податковою інспекцією на підставі направлень № 302, 303 від 23.03.2010 року проведена перевірка торгового об'єкту - магазину одягу, який розташований за адресою: м. Донецьк, пр. Ілліча, 82 та належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3, щодо дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

За результатами перевірки складено акт № 0152/05/63/23/НОМЕР_2 від 25.03.2010 року, яким встановлено порушення п. 1, п. 2, п. 12 ст. 3 Закону № 265.

Відповідно до ст. 3 цього Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

12) вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку .обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем прийняте спірне рішення від 14.04.2010 року № НОМЕР_1 про застосування до позивача штрафних санкцій на суму 21400,80 грн.

Позивач, не погодившись з висновками, викладеними у акті перевірки та прийнятому рішенні, звернувся зі скаргою до відповідача про скасування вищезазначеного акту та рішення. Державна податкова інспекція листом від 29.04.2010 року № 14509, посилаючись на п. 16 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, затвердженого наказом ДПА України від 11.12.1996 року № 723/1748, згідно до якого рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій може бути оскаржене в державній податкові адміністрації вищого рівня, повернула без розгляду зазначену скаргу.

Статтею 6 Закону № 265 визначено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством., а юридичною особою (її філією, відділенням, Іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Згідно з п. 6 ст. 9 Закону № 265/95-ВР реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого проводити державну регуляторну політику.

Посилання відповідача на порушення ОСОБА_3 п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є необґрунтованим з огляду на наступне.

Кабінетом Міністрів України на виконання ст. 9 Закону № 265 прийнято Постанову від 26.09.2001 р. № 1269 «Про затвердження Порядку ведення книги обліку доходів і витрат» (далі - Порядок).

Відповідно до пунктів 1 та 5 Порядку Книга обліку доходів і витрат ведеться

суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку). При цьому до Книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов'язаної з проведенням витрат і/або отриманим доходом; суми витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Пунктом 3 Порядку визначено, що форма Книги обліку доходів і витрат затверджується Державною податковою адміністрацією України.

Пунктом 8 наказу Державної податкової адміністрації України від 29.10.99 р. № 599 «Про затвердження Свідоцтва про сплату єдиного податку та Порядку його видачі», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 02.11.99 р. за № 752/4045, передбачено, що для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій платник єдиного податку веде Книгу обліку доходів і витрат згідно із додатком 10 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.93 р. № 12 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.06.93 р. за № 64. При цьому обов'язковому заповненню підлягають лише графи "період обліку", "витрати на виробництво продукції", "сума виручки (доходу)", "чистий дохід".

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3А, на час проведення перевірки була платником єдиного податку, продаж, підакцизних товарів не здійснювала, вела книгу обліку доходів та витрат, яка має відповідну форму, прошита, пронумерована, скріплена печаткою та зареєстрована у встановленому законом порядку у відповідача. Зазначена книга ведеться позивачем з 2002 року та до теперішнього часу. Як вбачається з акту перевірки та не спростовується відповідачем по справі, на час проведення перевірки торгового об'єкту - магазину одягу, ОСОБА_3А особисто присутня не була. Перевірка, здійснювалась 25.03.2010 року в присутності адміністратора Ідрісової Г.І., яка пояснила, що книга обліку доходів та витрат зберігається у підприємця ОСОБА_3, доказів, того, що відповідач звертайся до позивача з метою витребування зазначеної книги обліку доходів та витрат до суду не надано.

Також суд звертає увагу на той факт, що у зазначеній книзі обліку доходів та витрат зазначено сума виручки за цей день.

Як вбачається з висновків акту перевірки фінансова санкція відповідачем розрахована на підставі п. 1 ст. 17 та ст. 21 Закову України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»

Згідно до п. 1 ст. 17 вищезазначеного Закону, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Згідно ст. 21 Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за цінами реалізації, але не менше ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доводи місцевого суду щодо ст. 1641 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.84 р. № 8073-Х як підстави для задоволення позову не можуть бути погоджені апеляційним судом, оскільки притягнення до адміністративної відповідальності в порядку ст. 1641 КУпАП не звільняє субєкта підприємницької діяльності від застосування до нього адміністративно-господарських санкцій, передбачених Законом № 265.

Проте, як зазначалось раніше, позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, сплачуючи єдиний податок, тобто, відповідно до законодавства оподатковується за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягу реалізованих товарів (наданих послуг), що визначено в п.12 ст. 3, ст. 6 Закону № 265 як підстава для неведення обліку товарних запасів. ОСОБА_3 веде Книгу обліку доходів і витрат.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм, у органу державної податкової служби були відсутні правові підстави для прийняття спірного рішення, оскільки застосування штрафної санкції до суб'єкта підприємницької діяльності, який реалізує товар і веде при цьому облік товарів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів та витрат без застосування реєстратора розрахункових операцій, пунктом 1 статті 17, статі 21 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не передбачено.

Тобто, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

В повному обсязі ухвала виготовлена 22.10.2010 року.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2010 року у справі № 2а-17595/10/0570 за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа начальник Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька ОСОБА_4 «про скасування рішення про застосування штрафних санкцій від 14.04.2010 року № НОМЕР_1 на суму 21400,80 грн.» залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: С.П.Дяченко

ОСОБА_6