Справа № 2-а-2/10-0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 грудня 2010 р. Справа № 2-А-2/10

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Головного управління Державного казначейства України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності неправомірною та стягнення моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, який надійшов до суду 12.02.2007 року, та змінам до нього від 14.08.07 р., від 09.11.07 р., від 14.08.07 р., від 07.07.08 р., позивач прохає:

- визнати неправомірною бездіяльність ВДВС Кіровського району, Дніпропетровського міського управління юстиції, щодо неповідомлення позивача про результати розгляду його скарги від 21.11.2006 року та невиконання протягом більше як двох років, виконавчого листа у справі № 2-05/04 від 07.02.05 року, виданого для виконання рішення Верхньодніпровського районного суду, Дніпропетровської області, від 05.04.04 року, про стягнення на користь позивача 829.95 грн. з Дніпропетровського обласного підприємства автобусних станцій;

- стягнути з Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції на його користь 8000 грн. для відшкодування моральної шкоди, зобовязавши Головне управління Державного казначейства України в Дніпропетровській області списати зазначену суму з відповідного рахунку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив в позові, що згідно рішення Верхньодніпровського районного суду, Дніпропетровської області, від 05.04.2004 року, на його користь було стягнуто з Дніпропетровського обласного підприємства автобусних станцій грошові кошти в сумі 829 грн.95 коп., на підставі чого 07.02.2005 року був виданий виконавчий лист, який 08.02.2005 року позивач надав для виконання в ДВС Кіровського району м. Дніпропетровська, тобто за місцем знаходження боржника. В звязку з неотриманням від відповідача інформації стосовно виконавчого провадження та виконання стягнення грошових коштів, 21 листопада 2006 року позивач надіслав на адресу відповідача скаргу, в якій прохав надати письмову відповідь по-суті виконання судового рішення та надіслати йому копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Доказом отримання скарги відповідачем є поштове повідомлення від 30.11.2006 року про вручення скарги.

Відповідач, в порушення ЗУ «Про звернення громадян», відповіді на скаргу заявника не надав.

Відповідно до змісту ст. 270 ЦК України, право фізичної особи на звернення є видом особистого немайнового права.

Згідно ст.1 ЗУ «Про звернення громадян», громадяни України мають право на звернення в державні органи з заявами і скаргами стосовно реалізації прав та свобод.

Згідно ст. 18 ЗК «Про звернення громадян», громадянин, який звернувся з заявою чи скаргою в орган державної влади, має право на отримання письмової відповіді про результати перевірки заяви чи скарги.

Згідно ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян», органи державної влади зобовязані обєктивно і своєчасно перевірити заяву і скаргу, письмово повідомити громадян про результати перевірки заяви чи скарги.

Згідно ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян», загальний строк вирішення питань, зазначених в зверненні громадянина, не може перевищувати 45 днів.

Згідно ст. 24 ЗУ «Про звернення громадян», особи, які винні в порушенні даного Закону, несуть цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність.

Згідно ч.2 ст. 25 ЗУ «Про звернення громадян», громадянину, на його вимогу, може бути відшкодована моральна шкода, яка причинена неправомірними діями органу чи посадової особи.

Позивач стверджує, що він із-за порушення відповідачем у відношенні нього норм ЗУ «Про звернення громадян» зазнає моральних страждань, які виражаються в душевному болю, який отримує він від того, що відповідач ігнорує норми закону і, як наслідок, його права. Із-за протиправних дій відповідача, позивач змушений змінити свій привичний життєвий уклад, оскільки змушений звертатися за консультаціями до адвокатів і витрачати свій час на виготовлення та поштове відправлення скарг.

Згідно листа департаменту державної виконавчої служби в Дніпропетровській області від 07.03.07 р. № С-374, відповідачем був загублений виконавчий лист про стягнення з Дніпропетровського обласного підприємства автобусних станцій на користь позивача 829.95 грн., в звязку з чим виконавче провадження з 14.02.05 р. не проводилося, а позивач про це не був повідомлений відповідачем. Позивач отримав дублікат виконавчого листа і направив його відповідачу, який отримав його 26.03.07 р., проте до цього часу не виконує судове рішення, чим порушує ЗУ «Про виконавче провадження» та права позивача на отримання грошових сум, визначених судовим рішенням.

Посилаючись на ст. 23 ЦК України, позивач оцінює моральну шкоду в грошовому вимірі на суму - 8 000 грн.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позовних заявах та змінах до них, підтримав в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов прохає задовольнити в повному обсязі. Разом з тим, раніше в судовому засіданні він заявив, що підтримує все, що було сказане раніше, а також докази, які були досліджені раніше цим же складом суду.

Представник відповідача - Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не повідомив, проте сам був повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання. Раніше в судовому засіданні представник позов не визнав та надав пояснення, із яких витікає, що у відкритті провадження на виконання виконавчого листа, що надійшов від позивача до Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ 08.02.2005 року, було відмовлено 14.02.2005 року, про що був повідомлений звичайною поштою позивач, якому був надісланий і виконавчий лист. Після того, як 26.03.07 р. був отриманий дублікат виконавчого листа, було відкрите виконавче провадження 26.03.07 р. і того ж дня про це було направлено повідомлення позивачу. 06.09.07 року виконавчий лист був виконаний, грошові кошти були перераховані на рахунок позивача в ОСОБА_3 банк «Аваль», про що також був повідомлений позивач. Стосовно скарги позивача, яка була отримана державним виконавцем 01.12.06 року, то на неї також була дана відповідь позивачу вчасно 08.12.06 року. Всі повідомлення позивачеві та відповідь на скаргу реєструвалися і мають вихідні номера, направлялися позивачеві, згідно закону, звичайним поштовим відправленням. Тому гарантувати, що ці поштові відправлення дійшли до позивача, неможливо. Законом України «Про виконавче провадження» передбачена можливість направлення стягувачу повідомлень про хід виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення за умови, коли ці витрати будуть стягувачем завчасно профінансовані. Також відповідачем були надані письмові заперечення на позов, зміст яких співпадає з поясненнями представника відповідача (а.с. 39-41,54-55)

Представник відповідача - Головного управління Державного казначейства України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та посилаючись на письмові заперечення, додатково пояснила, що казначейство не може нести відповідальності за дії інших юридичних осіб, в тому числі за зобовязаннями держави. Юридичні особи, в тому числі, бюджетні установи мають свої рахунки і являються самі розпорядниками своїх коштів. Рахунки, з яких можливе відшкодування шкоди, завданої органами державної влади, в Державному казначействі відсутні. Згідно ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, яке встановлюється законом про Державний бюджет України. Також відповідачем були надані письмові заперечення на позов, зміст яких співпадає з поясненнями представника відповідача (а.с. 226-228).

Згідно копії рішення Верхньодніпровського районного суду, Дніпропетровської області, від 05.04.2004 року, та копії виконавчого листа у справі 2-5/04, на користь ОСОБА_1 стягнуто з Дніпропетровського обласного підприємства автобусних станцій 829.95 грн. для відшкодування моральної шкоди. (а.с.18,19)

Згідно скарги від 21.11.2006 року ОСОБА_1 на адресу начальника Державної виконавчої служби в Кіровському районі м. Дніпропетровська, зазначено, що заявник 08.02.2005 року передав до зазначеної службти виконавчий лист від 07.02.05 року, виданий Верхньодніпровським районним судом, Дніпропетровської області, для виконання і стягнення з Дніпропетровського обласного підприємства автобусних станцій на його користь 829.95 грн. До цього часу стягнення по вищезазначеному листу не проводяться, також не направлено на адресу заявника копії постанови про відкриття виконавчого провадження. Заявник прохає направити на його адресу копію постанови про відкриття виконавчого провадження та повідомити, в звязку з чим виконавчі дії не проводяться. Заявник попереджає, що у випадку не отримання відповіді в установлені строки або незадовільного змісту відповіді, він буде звертатися в порядку адміністративного судочинства в судові органи з позовом про стягнення з вказаної виконавчої служби спричиненої заявнику майнової шкоди, згідно ст. 86 ЗУ «Про виконавче провадження». (а.с.20)

Згідно копії повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу начальника ВДВС Кіровського району м. Дніпропетровська,, зазначено, що поштове відправлення ОСОБА_1 отримано 30.11.06 року. (а.с.21)

Згідно копії довідки серії ДНП-К-62 № 002295, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний інвалідом другої групи, причина загальне захворювання, оглянутий в період з 01.03 по 09.03.1988 року. (а.с.21)

Згідно копії листа за підписом заступника начальника ДВС у Кіровському районі м. Дніпропетровська ОСОБА_4 ( виконавець ОСОБА_5А.) на адресу ОСОБА_1, від 08.12.2006 р. № С-60, надається відповідь на скаргу ОСОБА_1 від 01.12.2006 р. щодо невиконання виконавчого листа № 2-5 від 07.02.2005 року та повідомляється, що виконавчий лист надійшов до Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ для примусового виконання 08.02.2005 р.; 14.02.2005 року виконавче провадження було передане державному виконавцю, який 14.02.2005 року виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» ( у виконавчому документі відсутній ідентифікаційний код боржника), та виконавчий лист було направлено стягувачу ОСОБА_1 Станом на 08.12.2006 року даного виконавчого провадження на виконанні немає. (а.с.43).

Згідно копії аркушів з реєстраційного журналу, за порядковим номером 60 зазначено дату надходження скарги від ОСОБА_1 01.12.06 р., зміст скарги щодо не стягнення коштів з ДОПАС, визначена дата ви конання 11.12.06 р., результат виконання надано розяснення 08.12.06 р., номер справи за номенклатурою 02-06 (а.с.44-45).

Згідно копії наказу Міністерства юстиції України № 21/5 від 25.01.2007 року, та наказу Департаменту Державної виконавчої служби від 19.01.2007 р. № 2 проведено реорганізацію та перейменування державної виконавчої служби (а.с.46-52).

Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.03.2007 року, відкрито провадження з виконання виконавчого листа № 2-5, виданого 05.04.2004 року Верхньодніпровським районним судом, Дніпропетровської області. Заява про примусове виконання подана 26.03.2007 року. (а.с.56, 145)

Згідно копії дублікату виконавчого листа у справі 2-5, згідно рішення Верхньодніпровського районного суду, Дніпропетровської області, від 05.04.2004 року, на користь ОСОБА_1 стягнуто з Дніпропетровського обласного підприємства автобусних станцій 829.95 грн. для відшкодування моральної шкоди. (а.с.58)

Згідно копії розпорядження № 592 державного виконавця Нагорного І.О. зазначено прохання до «ОСОБА_3 Аваль», грошові кошти в сумі 829.95 грн., що надійшли на депозитний рахунок Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ 31.08.2007 року, згідно виконавчого провадження В-9 № 193 з виконання в/л № 2-5 виданого 05.04.2004 року, перерахувати ОСОБА_1 на р/р 19 в тому ж банку. (а.с.59, 144).

Згідно копії листа за підписом начальника ДВС Дніпропетровської області ОСОБА_6 (виконавець ОСОБА_7О.) на адресу ОСОБА_1 та Департаменту державної виконавчої служби, від 07.03.2007 р. № С-374, повідомляється, що, відповідно реєстраційних документів, виконавчий лист Верхньодніпровського районного суду, Дніпропетровської області, № 2-5 від 05.04.2004 був переданий на виконання державному виконавцю Полюлях І.А., який виконавчий документ 14.02.2005 року повернув стягувачу. В архіві виконавче провадження відсутнє. Притягнути державного виконавця Полюлях І.А. та начальника ДВС до дисциплінарної відповідальності неможливо тому, що вони звільнені з ДВС Кіровського району м. Дніпропетровська. З метою поновлення прав заявника йому розяснено що до Верхньодніпровського районного суду направлено подання на видачу дубліката виконавчого листа. Також розяснено, що заявник також має право сам звернутися до цього суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, який після отримання, надіслати на виконання до ДВС у Кіровському районі м. Дніпропетровська. (а.с.66).

Згідно копії аркушів із реєстраційного журналу справа № 02-16 2005 р. за порядковим номером 6143/02В-5 на адресу Верхньодніпровського районного суду направлено постанову про відмову по в/л № 2-5. (а.с.141-142).

Згідно копії першої сторінки справи про виконавче провадження, зазначено № 546, індекс В-5, справа № 2-5 від 05.04.2004 р., боржник ОСОБА_8 обласне підприємство автобусних станцій, стягувач ОСОБА_1, суть виконання - стягнути 829.95 грн. , зазначено: закінчено 14.02.2005, в архів 30.06.05. (а.с.138).

Згідно копії супровідного листа, зазначено вих . № 6143/02В-5, про направлення ОСОБА_1 та в Верхньодніпровський районний суд постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження про стягнення з Дніпропетровського обласного підприємства автобусних станцій 829.95 грн. на користь ОСОБА_1 (а.с.139).

Згідно копії постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14.02.2005р. відмовлено у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-5 виданого 07.02.2005 р. Верхньодніпровським райсудом в звязку невідповідністю виконавчого документу вимогам ч. 1 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження», не зазначена посадова особа, яка видала виконавчий документ. (а.с. 140)

Згідно копії заяви ОСОБА_1 від 08.02.2005 р. на імя начальника Державної виконавчої служби Кіровського РУЮ в м. Дніпропетровську, зазначено прохання прийняти виконавчий лист № 2-5 до виконання. (а.с.141)

Згідно копії першої сторінки справи про виконавче провадження, зазначено № 193, індекс В-9, справа № 2-5 від 05.04.2004 р., боржник ОСОБА_8 обласне підприємство автобусних станцій, стягувач ОСОБА_1, суть виконання - стягнути 829.95 грн. , зазначено: почато: 26.03.2007 р., закінчено: 06.09.2007 р.; виконано реально; в архів: 10.01.08р. (а.с.142)

Згідно копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.09.2007 р., грошові кошти в сумі 829.95 грн. 31.08.2007 р. стягнуто з Дніпропетровського обласного підприємства автобусних станцій на користь ОСОБА_1 (а.с.143)

Враховуючи пояснення позивача та його представника, представників відповідачів, та дані матеріалів справи, суд вважає, що між сторонами: субєктом владних повноважень органом державної виконавчої служби та фізичною особою громадянином України виник спір за фактом звернення громадянина в письмовій формі з зверненням до цього органу на підставі ст. 3 ЗУ «Про звернення громадян» та неотримання громадянином від цього державного органу наданої відповіді на звернення, за відсутності вини в цьому державної виконавчої служби.

Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини: факт звернення позивача до ДВС Кіровського району м. Дніпропетровська, правонаступником якого є Кіровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ, з письмовою скаргою від 21.11.2006 року, що взаємно визнається сторонами та підтверджується фактом реєстрації звернення в журналі звернень громадян відповідача та фактом отримання звернення відповідальною особою ДВС Кіровського району м. Дніпропетровська для виконання 01.12.06 р., (а.с.44-45);

факт підготовки та відправлення відповіді на звернення на адресу позивача 08.12.06 р. за вихідним № С-60 в установлений законом строк в межах 10 днів та в межах бюджетних асигнувань, що підтверджується поясненнями представника відповідача, копією відповіді та фактом реєстрації надання відповіді на звернення позивача в журналі звернень громадян відповідача (а.с.43,137);

факт неотримання направленої відповіді на скаргу позивачем в установлений законом максимальний строк - 45 днів за невідомих причин, що підтверджується тільки поясненнями позивача, а також відсутністю установленого законом обовязкового порядку направлення відповіді на звернення громадян поштовим відправленням з повідомленням про вручення, за відсутності якого є досить імовірна можливість втрати поштових відправлень, в тому числі за вини отримувача;

факт відсутності вини Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, в неотриманні відповіді на скаргу позивачем, що підтверджується всією сукупністю доказів та встановлених обставин;

факт відмови у відкритті провадження по виконавчому листу № 2-5 та повідомлення про це позивача з направленням йому виконавчого листа, що підтверджується поясненнями представника відповідача та копіями документів виконавчого провадження (а.с.138,139,140,141);

факт виконання рішення суду про стягнення коштів на користь ОСОБА_1 по дублікату виконавчого листа, що підтверджується поясненнями сторін та копіями виконавчих документів (а.с. 56-59, 143-145);

факт недоведеності заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок несвоєчасно отриманої відповіді на заяву та невиконання виконавчого листа, який надійшов до ДВС 08.02.05 р., що підтверджується всією сукупністю доказів у справі та встановлених обставин в їх взаємозвязку, достатності і допустимості, відповідач документально довів в судовому засіданні, що в його діях відсутні ознаки протиправності, вини, причинно-наслідкових звязків між протиправними діями та наслідками в виді спричинення моральної шкоди позивачу.

Надаючи юридичну оцінку обставинам справ, суд також керується тим, що можливість відшкодувати моральні збитки, згідно ст. 25 ЗУ «Про звернення громадян», передбачена законодавчо тільки у випадку заподіяння моральних збитків внаслідок неправомірних дій чи рішень органу чи посадової особи при розгляді скарги, а не, просто, пропозиції чи заяви громадянина. Згідно ст.3 ЗУ «Про звернення громадян», передбачено звернення в виді : пропозицій, заяв та скарг. Відповідно до змісту документу, позивач фактично звернувся до відповідача саме з заявою, а не скаргою. На думку суду, установлена законом можливість відшкодування моральної шкоди внаслідок незаконних дій при розгляді, саме, скарги, а не заяв та пропозицій, відповідає вимогам ст. 56 Конституції України. Як видно з змісту звернення ОСОБА_1 до ДВС він прохає надати певні відомості та копії певних документів та повідомити про причини невиконання виконавчого листа, тобто він ще не звинувачує ДВС в порушенні його прав і тільки намагається отримати інформацію, щоб зясувати, чи було таке порушення. Тому не дивлячись на назву звернення скарга, суд вважає, що позивач звернувся до ДВС, саме, з заявою, неотримання відповіді на яку не тягне за собою наслідків в виді відшкодування моральної шкоди.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України;

- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо, (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією. За умови авансування стягувачем в порядку, передбаченому цим Законом ( ст.48), витрат на проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися учасникам виконавчого провадження рекомендованими листами.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про звернення громадян» - громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 18 ЗУ «Про звернення громадян», громадянин, який звернувся з заявою чи скаргою до органів державної влади або місцевого самоврядування, має право на отримання письмової відповіді, про результати перевірки заяви чи скарги, вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян», органи державної влади та місцевого самоврядування зобовязані, обєктивно, всебічно та своєчасно, перевірити заяви чи скарги, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги, і суть прийнятого рішення. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань.

Згідно ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Згідно ст. 24 ЗУ «Про звернення громадян», особи, винні в порушенні ЗУ «Про звернення громадян» несуть цивільну, адміністративну, кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 25 ЗУ «Про звернення громадян», у разі задоволення скарги орган або посадова особа, які прийняли неправомірне рішення щодо звернення громадянина, відшкодовують йому завдані матеріальні збитки, пов'язані з поданням і розглядом скарги, обґрунтовані витрати, понесені у зв'язку з виїздом для розгляду скарги на вимогу відповідного органу, і втрачений за цей час заробіток. Спори про стягнення витрат розглядаються в судовому порядку. Громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом.

Згідно п.6.1 «Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому громадян у Міністерстві юстиції України, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 18.03.2004 року № 26/5, діловодство, повязане зі зверненнями громадян, ведеться окремо від інших видів діловодства і покладається в органах та установах юстиції на одного із працівників загального відділу (канцелярії, відділу контролю розгляду звернень громадян). Згідно п.п. 3.7 3.9 зазначеної Інструкції не передбачено направлення відповіді на звернення громадян заказним листом з повідомленням чи без повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд приходить до висновку, що відповідач діяв у відповідності до Конституції України та законів, які регулюють правовідносини з питань звернення громадян до органів державної влади з пропозиціями, заявами та скаргами, щодо реалізації прав та свобод, що можливість відшкодування моральної шкоди при розгляді відповідними державними органами чи їх посадовими особами, саме, заяв громадян, ЗУ «Про звернення громадян» не передбачено, що, фактично, спричинення моральної шкоди позивачу внаслідок несвоєчасного отримання відповіді на його заяву від відповідача та внаслідок невиконання виконавчого листа протягом двох років за вини відповідача, не доведено, суд доходить висновку, що підстав для задоволення позову немає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 94 КАС України, і приходить до висновку про покладення судових витрат в виді судового збору 03. 40 грн. за рахунок держави України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, як інвалід 2 групи.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 2,7,86,87,94,158-163,167,185,186,254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Відмовити у визнанні неправомірною бездіяльність Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції щодо ненадання ОСОБА_1 відповіді про результати розгляду його скарги від 21.11.2006 року по суті виконання рішення Верхньодніпровського районного суду, Дніпропетровської області, від 05.04.2004 року за виконавчим листом від 07.02.2005 року;

Відмовити у визнанні неправомірним невиконання протягом більше як двох років виконавчого листа № 2-05/04 від 07.02.2005 року, виданого для виконання рішення Верхньодніпровського районного суду, Дніпропетровської області, від 05.04.2004 року, про стягнення на користь ОСОБА_1 829.95 грн. з «Дніпропетровського обласного підприємства автобусних станцій».

Відмовити у стягненні з Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на користь ОСОБА_1 - 8 000.00 грн. для відшкодування моральної шкоди, та в зобовязанні Головного управління Державного казначейства України в Дніпропетровській області здійснити списання зазначеної суми грошей з відповідного рахунку.

Судові витрати у справі в виді судового збору на суму 03.40 грн. покласти за рахунок держави України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Копію постанови не пізніше наступного дня, з часу виготовлення постанови в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.