Справа № 2а-17728/10/0570
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2010-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кірієнко В.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2010 року справа №2а-17728/10/0570 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Дяченко С.П., Шишова В.В.

при секретарі Запорожцевій Г.В.

за участі

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2010 року у справі № 2а-17728/10/0570 за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-Агро-Інвест» «про стягнення адміністративного господарських санкцій», -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-Агро-Інвест» «про стягнення адміністративного господарських санкцій за невиконання нормативу працевлаштування інвалідів».

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2010 року у справі № 2а-17728/10/0570 у задоволенні позову було відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову встановив, що на підприємстві дійсно були створені робочі місця для інвалідів належним чином та у достатній кількості, про що Ясинуватський міський центр зайнятості повідомлявся постійно. Таким чином, суд дійшов до висновку, що порушення закону сталося не з вини відповідача, а звязку із тим, що на підприємство не направлялися інваліди з центру зайнятості.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що згідно ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі - Закон) підприємства, установи, організації самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць і забезпечують працевлаштування інвалідів, чого відповідачем не було виконано.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ «Бета-Агро-Інвест» просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, зазначаючи, що відповідач виконав усіх залежних від нього заходів для працевлаштування інвалідів, тому на нього не може бути покладена адміністративно-господарська відповідальність.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Представники позивача до апеляційного суду не прибув.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено наступне.

Відповідно до п. 1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів №1434 від 26.09.2002 року, Фонд соціального захисту інвалідів є урядовим органом державного управління і здійснює контроль за виконанням підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами і організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, які використовують найману працю (далі - підприємства), нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, установленого Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Відповідно до п. 4 цього Положення Фонд соціального захисту інвалідів здійснює контроль за виконанням підприємствами нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та сплатою ними адміністративно-господарських санкцій і пені.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року № 70 «Про реалізацію статей 19 та 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та статтею 20 Закону встановлено обовязок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлена нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком в якому відбулося це порушення, сплачувати відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається згідно ст. 20 Закону.

Відповідно до ст. 20 Закону та Постанови передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річних Облікової ставки Національного Банку України за кожний календарний день прострочення.

Отже, позивачем за невиконання відповідачем нормативу по створенню 8 робочих місць по працевлаштуванню інваліда нараховані адміністративно-господарські санкції за нестворені робочі місце для забезпечення працевлаштування інвалідів в 2009 році в сумі 120366,16 грн. та нарахована пеня за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в сумі 2311,04 грн. Тобто, загальна сума позову складає 122677,20 грн.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону України «Про основі соціальної захищеності інвалідів», забезпечення прав інвалідів на працевлаштування і оплачувану роботу, зокрема з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організаціям або до державної служби зайнятості, тобто працевлаштуватися на створені для них робочі місця є правом інваліда.

Відповідно ч.3 ст. 18 Закону України «Про основі соціальної захищеності інвалідів», підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, а саме згідно Звітів про наявність вакансій, які подавалися до Ясинуватського міського центру зайнятості, встановлено, що дані звіти подавалися постійно, а саме, щомісячно протягом 2009 року. Так, наприклад, у звітах підприємства станом на 28.01.2009, 28.02.2010, 28.03.2010, 28.04.2010, 28.05.2010, 28.06.2010 року центру зайнятості було повідомлено про наявність 10 вакантних місць для інвалідів, а станом на 27.07.2009, 28.08.2009, 28.09.2009, 28.10.2009, 28.11.2009, 28.12.2009 року 11 вакантних місць для інвалідів.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи вищевикладене, на підприємстві дійсно були створені робочі місця для інвалідів належним чином та у достатній кількості, про що Ясинуватський міський центр зайнятості повідомлявся постійно. Таким чином, слід зробити висновок, що порушення закону сталося не з вини відповідача, а звязку із тим, що на підприємство не направлялися інваліди з центру зайнятості.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач вимоги закону щодо створення робочих місць для інвалідів виконав та прийняв заходи щодо їх працевлаштування.

Фактів необґрунтованої відмови відповідача у працевлаштуванні направлених на вакантні посади інвалідів не встановлено.

Заявлені до стягнення санкції є адміністративно - господарськими, відтак на них розповсюджуються загальні засади відповідальності учасників господарських відносин, визначені у статтях 216-218, 238, 241 Господарського кодексу України, системний аналіз яких посвідчує підставу сплати за наявності складу правопорушення, склад якого, у межах спірних правовідносин позивачем не доведений.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць у 2009 році є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Тобто, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

В повному обсязі ухвала виготовлена 18.10.2010 року.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2010 року у справі № 2а-17728/10/0570 за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-Агро-Інвест» «про стягнення адміністративного господарських санкцій» залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: С.П.Дяченко

ОСОБА_3