Справа № 819/3467/14-а
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2015-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3467/14-a

07 травня 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Подлісній І.М.

при секретарі судового засідання Субтельній Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області про скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області про скасування розпорядження №46-р від 24 листопада 2014 року "Про анулювання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами ОСОБА_1", посилаючись на те, що вказане розпорядження є незаконними, оскільки винесено без належних на те підстав, відтак воно підлягає до скасування.

Представник позивача, Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, скасувати розпорядження №46-р від 24 листопада 2014 року "Про анулювання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами ОСОБА_1".

Представник відповідача, Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечив у повному обсязі, просив в позові відмовити з мотивів наведених у запереченнях на адміністративний позов.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, вважає що даний позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Головним управлінням ДФС у Тернопільській області, отримано лист Тернопільської міської ради №3278/01 від 13.11.2014 року, - про встановлення факту продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років та вирішення питання щодо анулювання ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами, оскільки фізичної особою - підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) було порушено вимоги ст.153 Закону України від 19 грудня 1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Відповідно до п.5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 року, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно отриманих світлокопій матеріалів від Тернопільської міської ради на виконання рішення координаційної наради при прокуратурі м. Тернополя від 06.02.2013 року, розпоряджень міського голови від 28.10.2012 року №398 "Про перевірку закладів торгівлі на території міста" та від 24.04.2012 року "Про залучення молодіжних організацій м. Тернополя до виявлення та профілактики порушень торгівлі алкогольними і тютюновими виробами" 12.11.2014р., працівниками управління муніципальної поліції та служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради оформлено адміністративний протокол від 12.11.2014 року №002108, за ч.2 ст. 156 КУпАП (здійснення продажу тютюнових виробів, особі яка не досягла 18 років).

Як вбачається із матеріалів справи, то 12.11.2014 року близько 15 год. 54 хв. по АДРЕСА_2, продавець ОСОБА_2, стажер в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, реалізував 1 (одну) пачку сигарет "Маrllbоrо", неповнолітньому ОСОБА_3 (1997 р.н.).

Крім того, встановлений факт порушення підтверджується поясненням неповнолітнього ОСОБА_3 від 12.11.2014 року, в якому він зазначає, що "Я, ОСОБА_3, 12.11.2014р. близько 16 год. придбав сигарети марки "Маrllbоrо" в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2. Продавець не цікавився чи мені є 18 років. Одразу після купівлі, до мене підійшли люди, відрекомендувались працівниками міської ради та поцікавились чи є мені 18 років, та які сигарети я купив. На що я відповів, що мені 17 років та що я придбав сигарети марки "Маrllbоrо gold".

У відповідності до статі 153 Закону України від 19 грудня 1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено:

Забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів:

- особам, які не досягли 18 років.

На підставі вищезазначених документів та з урахуванням Закону України від 19 грудня 1995 №481/95-BP "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення вимог статті 15 цього Закону, встановлено відповідальність передбачену статтею 17 цього Закону (фінансова санкція 6 800 гривень).

Гусятинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Тернопільській області 03 грудня 2014 року винесено рішення № 5605/19-04-22/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій за продаж тютюнових виробів особам, які не досягай 18 років - 6 800 грн. до суб'єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, (дане рішення позивачем не оскаржено).

При цьому слід враховувати, що Закон N 481/95-ВР не пов'язує відповідальність суб'єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж тютюнових виробів неповнолітній особі (офіціант, бармен, чи інший працівник господарської одиниці), а визначає, що необхідною умовою для відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 17 Закону N 481/95-ВР, є факт продажу забороненого товару неповнолітній особі, особою здійснює реалізацію у торгівельному закладі.

Незважаючи на те, що Закон N 481/95-ВР прямо не зобов'язує перевіряти вік кожної особи, яка купує алкогольні напої або тютюнові вироби, наявність у статті 153 цього Закону категоричної заборони їх продажу неповнолітній особі зумовлює дотримання належного рівня обачності суб'єктів господарювання, який би унеможливлював порушення вказаної заборони.

Відповідно до частини четвертої статті 153 зазначеного Закону продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Системний аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку щодо запровадження в імперативній формі заборони на продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягай 18-ти років.

У частині другій статті 17 Закону N 481/95-ВР за порушення вимог статті 153 цього ж Закону законодавець передбачив застосування до суб'єкта господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 6 800 грн.

Сам факт, що продавець не міг передбачити скільки років покупцю, не звільняє від відповідальності, оскільки частиною четвертою статті 15 3 зазначеного Закону продавця наділено правом отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, документи, які підтверджують вік такого покупця, а отже, ця вимога має спонукати суб'єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію. Відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж у зв'язку з цим забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб'єкта господарювання від відповідальності.

Таким чином, на основі вищевказаного, Головним управлінням ДФС України в Тернопільській області, 24 листопада 2014 року, було прийнято Розпорядження №46-р "Про анулювання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами ОСОБА_1".

Посилання представника позивача на те, що Постановою Тернопільського міськрайонного суду постанову № 722 Адміністративної комісії Виконавчого комітету Тернопільської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 26 листопада 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 скасовано не є підставою для скасування розпорядження №46-р від 24 листопада 2014 року "Про анулювання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами ОСОБА_1", оскільки постанова стосується ОСОБА_2, яка не є стороною по даній справі. Вказана постанова суду не є обовязкової для вирішення даної справи та, відповідно не може слугувати для звільнення сторін від доказування.

Само по собі скасування судом постанови № 722 Адміністративної комісії Виконавчого комітету Тернопільської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 26 листопада 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не означає, що автоматично підлягає скасуванню розпорядження №46-р від 24 листопада 2014 року

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України, вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким чином обов'язковий характер для адміністративного суду, що розглядає спір, є постанова суду лише в питаннях про те, чи мало місце діяння і чи вчинено його особою, правові наслідки дій або бездіяльності якої розглядаються в ході адміністративного судочинства. Отже, преюдиціальними обставинами в розумінні ч.4 ст.72 КАС є факти, наведені у вироку або адмінпостанові щодо часу, місця й об'єктивного характеру відповідного діяння. При цьому всі інші обставини, викладені у вироку або адмінпостанові, можуть лише братися до відома, оцінюватися й ураховуватися судом згідно з його розумінням.

З огляду на викладене преюдиціальні обставини в такому разі стосуються лише особи, стосовно якої ухвалено відповідний вирок або адмінпостанову. Тобто преюдиціальними є лише факти, що безпосередньо зачіпають цю особу (засудженого/виправданого або притягнутого/непритягнутого до адмінвідповідальності) в даному випадку ОСОБА_2, а не інших осіб.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже не підлягають до задоволення.

керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області про скасування розпорядження №46-р від 24 листопада 2014 року "Про анулювання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами ОСОБА_1" - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Подлісна І.М.