Справа № 2а-1588/10/0970
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2010-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2010 р. Справа № 2a-1588/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Шумея М.В.,

при секретарі Воліцькій Н.М.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Івано-Франківську справу за позовом прокурора Косівського району в інтересах Державної податкової інспекції в Косівському районі до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

27.04.2010 року прокурор Косівського району в інтересах Державної податкової інспекції в Косівському районі звернувся з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивував тим, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті штрафних (фінансових) санкцій, застосованих за порушення норм ч.1 ст.3 ЗУ «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», п. 12 ст.3, ст.ст. 6, 9 ЗУ Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Прокурор у судове засідання не зявився хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилася. Згідно ст.39 КАС України відповідач викликалася в судове засідання через засоби масової інформації. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористалася. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не подала.

За таких обставин суд вбачає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності прокурора та представників сторін.

Дослідивши подані докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 18.07.2006 року зареєстрована Косівською районною державною адміністрацією як фізична особа - підприємець та 18.07.2006 року взята на податковий облік як платник податків Державною податковою інспекцією в Косівському районі.

Судом встановлено, що працівниками Державної податкової інспекції в Косівському районі на виконання плану-графіка проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання проведено планову документальну перевірку бару «Волійський замок»( с. Черганівка, Косівський район, Івано-Франківська область), який належить субєкту підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2006 року по 30.09.2009 року.

На виконання вимог п.1.3 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України за № 355 від 27.05.2008 року позивачем повідомленням за № 15/9/17-0/14931 від 30.12.2009 року проінформовано відповідача про проведення документальної планової перевірки, яке нею отримане 04.01.2010 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

За результатами перевірки складено акт за № 83/17/0/НОМЕР_1 від 29.01.2010 року, в якому зафіксовані факти порушення вимог ч.1 ст.3, ст.6 ЗУ «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», п. 12 ст.3, ст.ст. 6, 9 ЗУ Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Зокрема в акті зафіксовано факти здійснення роздрібної торгівлі напоями та тютюновими виробами без наявності торгового патенту та порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому законом порядку, а саме невідображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат на загальну суму 896,00 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки, позивачем згідно абзацу 3 ч.1 ст.8 ЗУ «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», ст.ст. 20, 21 ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг винесені рішення за № НОМЕР_2 та за № НОМЕР_3 від 08.02.2010 року про застосування до ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 2 316,34 грн.

Суд вважає, що штрафні санкції згідно абзацу 3 ч.1 ст.8 ЗУ «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»застосовані до відповідача правомірно з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 3 даного Закону встановлено, що патентуванню підлягає торговельна діяльність, що здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у магазинах та інших торгових точках, які знаходяться в окремих приміщеннях, будівлях або їх частинах і мають торговельний зал для покупців або використовують для торгівлі його частину.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки бару «Волійський замок», який належить субєкту підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_1, виявлено факт здійснення діяльності у сфері громадського харчування без придбання торгового патенту за період з 01.11.2007 року по 08.11.2001 року та за період з 01.11.2008 року по 22.01.2009 року.

Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.8 цього Закону суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють торговельну діяльність, операції з торгівлі готівковими валютними цінностями, операції з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг за здійснення операцій, передбачених цим Законом, без одержання відповідних торгових патентів або з порушенням порядку використання торгового патенту, передбаченого частиною другою статті 7 цього Закону, сплачують штраф у подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності суб'єктів підприємницької діяльності із зазначеним порушенням.

Оскільки відповідачем порушено встановлений Законом порядок придбання торгового патенту на здійснення торговельної діяльності Державною податковою інспекцією в Косівському районі правомірно застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 524,34 грн.

Суд вважає, що штрафні санкції згідно ст.21 ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг застосовані до відповідача правомірно з огляду на наступне.

Згідно п.12 ст.3 ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до ст.2 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

У відповідності до ст.11 ЗУ Про державну підтримку малого підприємництва для субєктів малого підприємництва (зокрема позивача) в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, може застосовуватися спрощена форма бухгалтерського обліку та звітності.

Згідно п.1 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1269, книга обліку доходів і витрат ведеться субєктами підприємницької діяльності фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування субєктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), а також особами, які мають пільговий патент для продажу товарів (крім підакцизних), надання послуг відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством.

Форма книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності, визначена Інструкцією про прибутковий податок з громадян, затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.1993 року № 12, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.06.1993 року № 64 (із змінами та доповненнями).

Порядок ведення книги обліку доходів і витрат громадян субєктів підприємницької діяльності визначено у листі Державної податкової адміністрації України від 05.11.1997 року № 17-0117/10-8886.

Так, відповідно до вказаного Порядку субєкти підприємницької діяльності забезпечують облік руху товарів і готівки (записи здійснюються кульковою або чорнильною ручкою чітко, розбірливо, підтирання або виправлення не допускаються) по кожній графі книги.

При цьому графи 1, 2, 3 та 7 Книги заповнюються на момент виготовлення продукції, наданих послуг, а також придбання усієї групи товарів для подання декларації про отримані суми доходу. Громадяни, які самостійно (безпосередньо) здійснюють підприємницьку діяльність у сфері торгівлі, графи 1, 2, 3, 4, 5 і 6 заповнюють за кожний день реалізації з виведенням підсумків по закінченні кожного дня, при цьому в графі 2 зазначається товар, який призначено для продажу в цей день.

Книга повинна знаходитись на місці здійснення діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг протягом всього робочого дня та предявлятись для перевірки представникам податкової служби на першу їх вимогу.

Таким чином, ведення книги обліку доходів і витрат для субєктів малого підприємництва на місці проведення розрахунків є обовязковим.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки бару «Волійський замок», який належить субєкту підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_1, виявлено факт здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому законом порядку, тобто невідображені за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат на загальну суму 896,00 грн.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено встановлений законом порядок обліку товарів за місцем реалізації та зберігання.

Відповідно до ст. 21 ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки відповідачем було порушено встановлений законом порядок обліку товарів за місцем реалізації та зберігання, позивач правомірно застосував штрафні санкції в подвійному розмірі не облікованих товарів за цінами реалізації згідно ст.21 ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 1 792,00 грн.

За таких обставин рішення про застосування до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 від 08.02.2010 року суд вважає обґрунтованими, прийнятими на підставі обєктивних, достовірних висновків акту перевірки.

Згідно ч.3 ст.8 ЗУ «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»штрафи підлягають сплаті порушником у п'ятиденний термін відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до відповідного місцевого бюджету за місцем їх реєстрації в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Факт отримання рішень підтверджується проставленим підписом ОСОБА_1 від 08.02.2010 року на корінцях рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, які залишені без виконання.

Таким чином, станом на 09.04.2010 року за відповідачем залишається непогашеною заборгованість по сплаті штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 2 316,34 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості Державної податкової інспекції в Косівському районі по субєкту підприємницької діяльності фізичній особі ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

Підстав для звільнення відповідача від сплати вказаних платежів в судовому засіданні не встановлено, доказів сплати останніх відповідач суду не представила, чим фактично не заперечила наявність заборгованості, яка є предметом спору в даній справі.

За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі ст.67 Конституції України, п.3 ч.1 ст.8 ЗУ Про патентування деяких видів підприємницької діяльності, ст.21 ЗУ Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, ст.ст.3, 5, 17 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, керуючись ст.ст.11, 39, 71, 86, ч.3 ст.160, ст.162 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок активів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) в дохід держави 2 316 (дві тисячі триста шістнадцять) грн. 34 коп. заборгованості по сплаті штрафних санкцій.

Постанова набирає законної сили після закінчення встановлених ст.186 КАСУ строків подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги, якщо таку заяву чи скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання протягом десяти днів з дня отримання постанови, заяви про її апеляційне оскарження, після чого протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у десятиденний строк з дня отримання постанови.

Постанова в повному обсязі складена 22.06.2010 року.

Суддя Шумей М.В.