Справа № 2а-509/10/0970
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2010-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2010 р. Справа № 2a-509/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Панікара І.В.

при секретарі Гергелюк Н.Т.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ,76000

до відповідача: ПП ОСОБА_2, вул. Набережна ім. В.Стефаника, 40А/80, м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення заборгованості по сплаті єдиного податку в сумі 1418,33 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2010 року ДПІ в м.Івано-Франківську звернулася з адміністративним позовом до ПП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті єдиного податку в сумі 1496,86 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на 09.12.2009 року за ПП ОСОБА_2 рахується податковий борг по сплаті єдиного податку в сумі 1496,86 гривень. З 10.01.2007 року останній зареєстрований як фізична особа-підприємець та 12.01.2007 року зареєстрований як платник податку в ДПІ в місті Івано-Франківську. Згідно поданої відповідачем заяви від 10.12.2008 року про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, на 2009 рік підприємцем обрано спрощену систему оподаткування. Вид діяльності відповідача виготовлення будівельних матеріалів. В результаті, відповідно до затвердженого Івано-Франківською міською Радою переліку ставок єдиного податку, зобовязаний був сплачувати єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України в розмірі 150 гривень. Однак, станом на 09.12.2009 року відповідач допустив заборгованість по сплаті єдиного податку на суму 1496,86 гривень

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Суду подав заяву про зменшення позовних вимог до 1418,33 гривень та пояснив, що станом на момент розгляду справи, відповідачем заборгованість не погашено. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про час, місце та дату був повідомлений належним чином. Своїм правом подання заперечення не скористався.

Вислухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи та подані докази, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та необхідність задоволення позову виходячи із наступних мотивів.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України Про систему оподаткування визначені види податків і зборів (обовязкових платежів), що справляються на території України. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування»платник податків повинен сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів). Обов'язок фізичної особи щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) припиняється зі сплатою податку, зборів (обовязкових платежів) або його скасуванням, а також у разі смерті платника податків.

Указом Президента України №727/98 від 03.07.1998 року «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва»передбачено, що суб'єкти малого підприємництва фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку та сплачувати єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України. Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Судом встановлено, що з 10.01.2007 року відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець та 12.01.2007 року зареєстрований як платник податку в ДПІ в місті Івано-Франківську. Згідно поданої відповідачем заяви від 10.12.2008 року про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, на 2009 рік підприємцем обрано спрощену систему оподаткування. Вид діяльності відповідача виготовлення будівельних матеріалів. В результаті, відповідно до затвердженого Івано-Франківською міською Радою переліку ставок єдиного податку, зобовязаний був сплачувати єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України в розмірі 150 гривень.

Як встановлено з матеріалів справи відповідач допустив заборгованість по сплаті єдиного податку на суму 1418,33 гривень.

Податковий борг це податкове зобовязання, самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання (стаття 1 згаданого Закону).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 3 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами активи платників податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи вищенаведене, загальна сума податкового боргу становить суму позовних вимог та підтверджується випискою з особового рахунку про наявність заборгованості та іншими матеріалами справи.

Оскільки дана заборгованість боржником не сплачена на момент розгляду справи, то дана заборгованість в розмірі 1418,33 гривень повинна стягуватись в судовому порядку.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ПП ОСОБА_2, вул. Набережна ім. В.Стефаника, 40А/80, місто Івано-Франківськ, ідентифікаційний код НОМЕР_1, в доход Державного бюджету України заборгованість в сумі 1418,33 гривень (одна тисяча чотириста вісімнадцять гривень тридцять три копійки).

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 19.04.2010 року.