Справа № 826/6187/15
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6187/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» Додусенка Володимира Івановича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за позовом ОСОБА_6 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» Додусенка Володимира Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - публічне акціонерне товариство «БАНК КАМБІО» про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

6 квітня 2015 року представник позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» Додусенка В.І. (далі Уповноважена особа) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд), у якому просив:

1) визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Додусенка В.І. щодо не включення ОСОБА_6 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу, укладеного між позивачем та ПАТ «БАНК КАМБІО»;

2) зобов'язати Уповноважену особу Додусенка В.І включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО»;

3) зобов'язати Уповноважену особу Додусенка В.І подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО»;

4) зобов'язати Фонд включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду.

5) зобов'язати відповідачів подати суду звіт про виконання рішення суду в термін не пізніше п'яти робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

Позов обґрунтований тим, що згідно положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач має всі законні підстави для включення до переліку вкладників та наступного включення до реєстру вкладників, яким за рахунок Фонду здійснюється виплата гарантованої суми та відсутні підстави, які б унеможливлювали виплату гарантованої суми.

Крім того, представник позивача вважає, що висновки про нікчемність правочину, які зроблені Уповноваженою особою мають хибне правове обґрунтування, бо у листі не зазначено переконливих підстав, про те, чому вчинений правочин порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

На думку представника позивача підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та ПАТ «БАНК КАМБІО» не існує, оскільки Додаткова угода укладена відповідно до вимог цивільного законодавства, зокрема у відповідності до статті 1063 ЦК України, позивач набув прав вкладника, що визнається банком та доведено належними і допустимими доказами. Крім того, будь-якого рішення, що набрало законної сили про визнання правочину з розміщенням депозиту недійсним не має, а зазначена Додаткова угода укладена до запровадження тимчасової адміністрації банку.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови Уповноважена особа посилається на те, що кошти на поточний рахунок позивача надійшли внаслідок так званого «дроблення» коштів з поточного рахунку іншої особи з метою штучного створення обов'язку Фонду щодо відшкодування вкладу за рахунок бюджету. Особа, яка перерахувала кошти на рахунок позивача намагається отримати кошти не в порядку черговості від банку (4-а черга, ч. 4 п. 1. ст. 52 Закону), а за рахунок коштів Фонду, тобто внаслідок укладання таких правочинів надається перевага одному вкладнику, розмір вкладу якого перевищує встановлений граничний розмір відшкодування, а саме, вказана особа має намір отримати за рахунок коштів Фонду відшкодування, яке перевищує 200 000 грн., замість отримання залишку вкладу понад граничний розмір відшкодування за рахунок реалізації майна банку як кредитор 4 черги.

Уповноважена особа також посилається на те, що згідно виписки/особового рахунку за 24.09.2014 року фізичної особи ОСОБА_8, на поточний рахунок останньої було перераховано грошові кошти у сумі 138 628 доларів США, з яких 67 500 доларів США того ж дня були перераховані на депозитні рахунки інших осіб, тобто були роздроблені. В тому числі на депозитний рахунок ОСОБА_6.

Як зазначається відповідачем-апелянтом, відповідно до положення закону та ЦК України, на підставі рішення (протокол) комісії від 27.02.2015 року, було тимчасово обмежено здійснення банком на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів владникам за рахунками вкладників. Враховуючи нікчемність правочину, укладеного позивачем з банком, Уповноважена особа вважає свої дії правомірними.

В апеляційній скарзі про скасування постанови Фонд посилається на передчасність вимог до Фонду, оскільки відповідні дії вчиняються Фондом лише після подання Уповноваженою особою переліку вкладників або додаткової інформації про вкладників, а відтак, з боку Фонду відсутнє будь-яке порушення прав позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скаргах доводи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Додаткової угоди №1 від 25 вересня 2014 року до Договору №20-1509 строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів в кінці року, без права поновлення на користь третьої особи від 24 вересня 2014 року, між ПАТ «БАНК КАМБІО в особі Відділенням «Донецька дирекція ПАТ «БАНК КАМБІО» (далі Банк) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 (далі Вкладник), укладено цю Додатково угоду №1.

В Додатковій угоді №1 зазначено «враховуючи, що Отримувачем подано письмову заяву (повідомлення) про набуття прав Вкладника відповідно до статті 1063 ЦК України та пункту 3.9 розділу 3 Договору, вважати вкладником у преамбулі Договору № 20-1509 строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів в кінці року, без права поновлення на користь третьої особи від 24 вересня 2014 року наступну особу - ОСОБА_6, у зв'язку з чим, Банк та Вкладник, які разом надалі іменуються «Сторони», а кожен окремо «Сторона», уклали цю Додаткову угоду № 1 (далі Додаткова угода) до Договору №20-1509 строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів в кінці року, без права поновлення на користь третьої особи від 24 вересня 2014 року».

Згідно довідки ПАТ «БАНК КАМБІО» №22/620 від 12.03.2015 року виданої позивачу про те, що їй відкрито депозитні рахунки від 25.09.2014 року: НОМЕР_1 на суму 13 500 дол. США; НОМЕР_2 на суму 40,81 дол. США, залишок коштів на яких станом на 11.03.2015 року складає 13 540,81 доларів США.

Постановою Правління Національного банку України № 788 від 04 грудня 2014 ПАТ «БАНК КАМБІО» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 140 від 04 грудня 2014 року «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» розпочато процедуру виведення ПАТ «БАНК КАМБІО» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 05 грудня 2014 року по 04 березня 2015 року.

Постановою Правління Національного банку України № 144 від 27 лютого 2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати ПАТ «БАНК КАМБІО».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 46 від 02 березня 2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання з 02 березня 2015 року та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» Додусенка Володимира Івановича.

Наказом Уповноваженої особи №171 від 27.02.2015 року, на підставі пункту 3 частини другої та пункту 2 частини третьої статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Методичних рекомендацій стосовно процедури тимчасового обмеження уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у неплатоспроможному банку банківських операцій щодо виплати коштів вкладникам, затвердженої протоколом виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 10.02.2015 року за № 036/15 було тимчасово обмежено здійснення ПАТ «БАНК КАМБІО» на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за рахунками вкладників.

Результати роботи комісії було оформлено Протоколом від 27 лютого 2015 року.

Під час перевірки комісією було встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли внаслідок так званого «дроблення» великого депозиту іншого клієнта, що підтверджено наступним обґрунтуванням.

25.09.2014 року на ім'я позивача у ПАТ «БАНК КАМБІО» було відкрито депозитний рахунок №9373.840 у валюті - долари США.

25.09.2014 року грошові кошти в сумі 13 500 дол. США на цей рахунок надійшли з депозитного рахунку № НОМЕР_3 у валюті - долари США, іншої фізичної особи ОСОБА_8 з призначенням платежу «Згідно договору № 20-1509 від 25.09.2014р. строкового банківського вкладу (депозиту) «Classic» в іноземній валюті, зі сплатою процентів в кінці строку на користь третьої особи, Вкладник ОСОБА_6», що підтверджується меморіальним ордером №21516 від 25 вересня 2014 року (а.с. 36-37).

Зазначена операція з перерахування грошових коштів з рахунку фізичної особи ОСОБА_8 на рахунок позивача дала комісії підстави вважати, що вона суперечить Постанові Правління Національного банку України № 365 від 16.09.2013 року «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України», оскільки безготівкове перерахування грошових коштів в іноземній валюті можливе лише з інших власних рахунків або шляхом внесення грошових коштів у касу банку, чого не відбувалось та підтверджується матеріалами справи, зокрема меморіальним ордером № 215_16 від 25.09.2014 року.

Комісія дійшла висновків, що зазначене підтверджує намагання фізичної особи ОСОБА_8 отримати грошові кошти не в порядку черговості від банку (4-а черга, ч.4 п.1 ст. 52 Закону), а за рахунок коштів Фонду, тобто внаслідок укладання таких правочинів надається перевага одному вкладнику, розмір вкладу якого перевищує встановлений граничний розмір відшкодування, а саме, вказана особа має намір отримати за рахунок коштів Фонду відшкодування, яке перевищує 200 000 гривень, замість отримання залишку вкладу понад граничний розмір відшкодування за рахунок реалізації майна банку як кредитор четвертої черги.

Таким чином, під час перевірки комісією встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надходили внаслідок так званого «дроблення» великого депозиту іншого клієнта, з метою відшкодування грошових коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно виписки/особового рахунку за 24.09.2014 року фізичної особи ОСОБА_8, на поточний рахунок останнього було перераховано грошові кошти у сумі 138 628 доларів США, з яких 67 500 доларів США того ж дня були перераховані на депозитні рахунки інших осіб, тобто були роздроблені. В тому числі на депозитний рахунок ОСОБА_6.

27.02.2015 року на підставі Протоколу засідання Комісії Уповноваженою особою було прийнято рішення щодо тимчасового блокування коштів за рахунками фізичних осіб-вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО» згідно переліку, та блокування у файлах «D» та «Z» Узагальненої бази даних Фонду гарантування.

Після чого відділ організації виплат Фонду відобразив блокування у файлах «D» та «Z» Узагальненої бази даних Фонду гарантування відповідно до інформації, наданої Уповноваженою особою.

12.03.2015 року ОСОБА_10 в інтересах позивача звернувся до Уповноваженої особи із заявою, в якій зазначено про відсутність позивача в списку на виплату гарантованої суми. У зв'язку з чим, представник позивача просив включити позивача до повного переліку вкладників та надати до Фонду повний перелік вкладників для включення Фондом позивача до загального реєстру вкладників із подальшим здійсненням відшкодування.

02.04.2015 року листом №19/1012 Уповноваженою особою повідомлено позивача про проведення перевірки на предмет наявності ознак, передбачених частиною 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо нікчемності правочину. В цьому листі зазначено, що операції по рахунку за зверненням позивача підпадають під наведені ознаки. Крім того, зазначено про реєстрацію кримінального провадження за фактом вчинення службовими особами Банку злочину, передбаченого частиною 2 статті 364 КК України, та що досудове розслідування здійснюється Головним слідчим управлінням СБ України.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не доведено нікчемність договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та третьою особою, що вказаний договір має ознаки нікчемного правочину неплатоспроможного банку з підстав, що перелічені у частині 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», наприклад, що у зв'язку із укладанням вказаного договору третя особа стала неплатоспроможною або позивач та банк є пов'язаними особами і укладений між ними договір не відповідає вимогам законодавства.

Суд першої інстанції не погодився з доводами Уповноваженої особи щодо неможливості включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв'язку із надходження коштів на рахунок позивача внаслідок «дроблення» великого депозиту іншого клієнта, та наявністю зареєстрованого кримінального провадження за фактом вчинення службовими особами банку злочину, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України, оскільки відповідно до визначення статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладом, у тому числі, є кошти, які надійшли для вкладника на умовах договору банківського рахунку; при цьому Закон не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме, що вкладом повинні бути лише кошти, внесені безпосередньо вкладником.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що факт знаходження на рахунку позивача грошових коштів у розмірі 13 540,81 доларів США відповідачами не заперечується.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що Уповноваженою особою не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, в межах гарантованої суми відшкодування.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23.02.2012 року (далі Закон №4452-VI), Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Згідно із частиною 1 статті 27 Закону №4452-VI, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Частиною 2 статті 38 Закону №4452-VI передбачено, що на уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини 4 статті 38 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно із пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема, банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

З наведеного вбачається, що право на відшкодування коштів за рахунок Фонду мають фізичні особи - вкладники, які розмістили свої кошти у банку за договором банківського вкладу або банківського рахунку. Тобто, гарантії Фонду поширюються на кошти, які мають статус вкладу та розміщені за чинним договором між банком та фізичною особою.

В той же час, Законом № 4452-VI передбачено право Уповноваженої особи формувати висновок про нікчемність правочинів та повідомляти про це сторін договору.

В даній справі, вказані функції реалізовані через прийняття рішення Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб (Тимчасова адміністрація Банку; протокол від 27.02.2015 року) та через повідомлення Уповноваженою особою Фонду позивача (лист від 07.04.2015 року № 19/1284) про належність його договору до категорії нікчемних, що зумовлює подальше здійснення з боку Уповноваженої особи Фонду дій щодо застосування наслідків нікчемності договору.

Відповідно до частини 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відтак, в даному випадку, внаслідок вчинення Уповноваженою особою вищевказаних дій, позивач втратив статус вкладника, а кошти на рахунку - втратили статус вкладу, внаслідок чого позивач набув статус звичайного кредитора Банку.

Однак, заявляючи позовні вимоги до Уповноваженої особи та про зобов'язання Фонду включити відомості про позивача до Загального реєстру вкладників, позивач не оскаржує вчинені Уповноваженою особою дії щодо віднесення договору між позивачем та Банком до категорії нікчемних, позов не містить у прохальній частині таких вимог, як і вимог про визнання протиправним рішення Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб (протокол від 27.02.2015 року), що є передумовою для вирішення питання про надання Уповноваженою особою до Фонду додаткової інформації про позивача. Водночас, відповідно до частини 2 статті 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, на час розгляду справи наявний факт існування висновку Уповноваженої особи Фонду щодо нікчемності вказаного договору, дії щодо чого не оскаржені та не визнані протиправними, що, відповідно, має наслідком втрату коштами на рахунку позивача статусу вкладу, а позивачем - статусу вкладника, у зв'язку з чим на вказані кошти не поширюються гарантії Фонду, оскільки, як вже зазначалося, гарантії Фонду поширюються на кошти вкладників - фізичних осіб, які знаходяться на рахунку за договором вкладу або банківського рахунку.

Крім того колегія суддів враховує, що відомостей джерела отримання коштів позивачем суду не надано. Разом з цим в силу похилого віку позивачки (ІНФОРМАЦІЯ_2), фізичними обмеженнями та тих обставин, що пов'язані дійсними істотними труднощами, проживання в далекому відстані від міста, дає підстави для сумніву, що позивач могла укласти угоду банківського вкладу.

Пояснення представника позивача про те, що позивач приїжджала в Київ для отримання юридичних послуг є недостовірними, оскільки згідно наявного в матеріалах справи договору №09-2015 від 30.03.2015 року про надання правової допомоги відмічено, що цей договір складений в місті Донецьку.

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що довідка видана ПАТ «БАНК КАМБІО» №22/620 від 12.03.2015 року позивачу про те, що залишок коштів на її рахунку станом на 11.03.2015 року складає 13 540,81 доларів США є недійсною, оскільки у Банку не було прав та повноважень видавати таку довідку, тому, що 27.02.2015 року постановою Правління Національного банку України № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» - відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати ПАТ «БАНК КАМБІО».

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позову в частині, що стосується Уповноваженої особи Фонду.

В частині вимог до Фонду колегія суддів зазначає, що вказані вимоги є передчасними, оскільки Фонд формує Загальний реєстр вкладників на підставі Переліку або додаткової інформації, які формуються Уповноваженою особою Фонду. В даному випадку Фонд не отримував ні Переліку вкладників з відомостями про позивача, ні додаткової інформації про позивача, як вкладника, на кошти якого поширюються гарантії Фонду, а відтак відсутні підстави для висновку про порушення Фондом прав позивача та, відповідно, підстави для задоволення позову в цій частині.

Таким чином, доводи апеляційних скарг спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку із чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» Додусенка Володимира Івановича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 30.07.2015 року

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.