Справа № 2а-3019/10/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2010-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2010 р. Справа № 2a-3019/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остапюк С.В.

за участю секретаря Дутчак Л.В.

представника позивача: Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів ОСОБА_1

представника відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал»ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал»про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в розмірі 18014,75 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2010 року заступник прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал»(далі відповідач) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в розмірі 18014,75 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення статей 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», не виконав нормативу по працевлаштуванню двох інвалідів та в строк до 16 квітня 2008 року не сплатив адміністративно-господарські санкції за робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів і не зайняті інвалідами в розмірі середньої річної заробітної плати на робочому місці, на загальну суму 18014,75 гривень. Крім того, позивачем за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, у відповідності до частини 2 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», відповідачу нарахована пеня в розмірі 3659,19 гривень. Загальна сума адміністративно господарських санкцій та пені складає 18014,75 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав вказаних в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні про позову заперечив.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є юридичною особою, яка здійснює господарську діяльність та використовує найману працю. 27.07.2010 року позивач керуючись Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», у відповідності до Порядку проведення перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року за №70, здійснив звірку на предмет виконання роботодавцем статей 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», якою встановлено, що за період 2007, 2008 роки середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу відповідача складала 90 осіб відповідач, за вказані періоди відповідач не здійснив реєстрацію в обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів, не подавав звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів, звітів до Калуського міськрайонного центру зайнятості про наявність вакансій для працевлаштування інвалідів не подавав, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів не виконав. Виявлені порушення виявлені та зафіксовані в акті перевірки за №215 від 27.07.2010 року.

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантування їм рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями та інтересами визначені Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Відповідно до частини першої статті 17 вказаного Закону, з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, не забороненою законом.

Право інвалідів на працю, їх працевлаштування реалізується шляхом створення спеціального робочого місця, адаптацією основного й додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.

Частина 3 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»встановлює обовязок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації та забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством; надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»встановлено для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Таким чином, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідача складав чотири штатних працівника за 2007, 2008 роки.

Частиною 9 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»встановлено обовязок роботодавців, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєстрації у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щорічного подання цим відділенням звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Постановою Кабінету Міністрів України за №70 від 31 січня 2007 року «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»затверджено Порядок реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю. Згідно вказаного порядку роботодавці реєструються у відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб підприємців. Для реєстрації пунктом 3 вказаного Порядку встановлено обовязок роботодавців подати (надіслати рекомендованим листом) відділенню Фонду відповідну заяву за формою, що затверджується Мінпраці, та копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи підприємця.

Також зазначеною постановою Кабінету Міністрів України за №70 від 31 січня 2007 року затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування. Згідно якого, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Форма вказаного звіту затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України за №42 від 10.02.2007 року.

Крім того, Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування передбачає, обовязок роботодавців подання центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів. Наказом Міністерства праці та соціальної політики України за №420 від 19.12.2005 року затверджено форму подання такої звітності та інструкцій щодо її заповнення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обовязки роботодавців стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування передбачають собою:

1. Виділення та створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, в тому числі спеціальних робочих місць.

2. Створення для інвалідів умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації.

3. Надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для працевлаштування інвалідів.

4. Звітування Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

5. Забезпечення інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством.

Судом встановлено, що відповідачем не виконано вказаних обовязків, а також не надано доказів вжиття відповідачем будь-яких заходів спрямованих на забезпечення прав інвалідів на працевлаштування.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»передбачена відповідальність роботодавців за не здійснення працевлаштування інвалідів. А саме, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Частиною 2 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Згідно частини 4 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні»адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Таким чином, суд зазначає, що створення робочих місць для інвалідів супроводжується обовязком підприємства вжити всіх вище перерахованих заходів. Оскільки, середньооблікова чисельність інвалідів в штаті відповідача складає нуль штатних одиниць, будь-яких заходів на виконання зазначених обовязків не вчиняв, то суд приходить до висновку про правомірність стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів за період 2007, 2008 років згідно зі статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а позовні вимоги вважає такими, що підлягають до задоволення.

Судом відхиляються посилання представника відповідача на неправомірність проведення 27.07.2010 року позивачем перевірки відповідача на предмет виконання статтей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», у звязку із введення в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні»та Постановою Кабінету Міністрів України за №502 від 21.05.2009 року «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року» мораторію на здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Оскільки вказана перевірка відповідачем здійснена на підставі частини 8 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», яка не є перевіркою господарської діяльності відповідача і за своїм змістом є реалізацією позивачем компетенції в сфері забезпечення виконання роботодавцями соціальних гарантій інвалідів, установлених Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а вказані норми Закону та Постанови Кабінету Міністрів України до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

Крім того, суд вважає за неможливим поширення на дані правовідносини строків застосування адміністративно-господарських санкцій, передбачених статтею 250 Господарського кодексу України, оскільки сплата вказаних санкцій визначена статтею 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а обовязок щодо сплати цих санкцій виникає в силу дії даної норми Закону та не передбачає собою застосування адміністративно-господарських санкцій за рішенням позивача як субєкта владних повноважень. Способом захисту порушеного права є вимоги про стягнення адміністративно господарських санкцій заявлені в строк на звернення до адміністративного суду, визначений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал», вулиця Б. Хмельницького, 73/13, місто Калуш, Івано-Франківська область, код ЄДРПЛУ 30848266 на користь Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів вулиця Гуцульська, 9, місто Івано-Франківськ, , р/р 0002 в УДК міста Івано-Франківська, МФО 836014 адміністративно-господарські санкції та нараховану пеню за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідівв 2007, 2008 роках в загальному розмірі 18014 (вісімнадцяти тисяч чотирнадцяти) гривень 75 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 27.09.2010 року.