Справа № 2а-716/10/1370
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2010-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2010 р. № 2а-716/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Лемеха Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом

Прокуратура м.Трускавця в інт. Трускавецького МЦЗ
до ОСОБА_1
про про стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И В:

Трускавецький міський центр зайнятості звернувся до суду з адміністративним позовом щодо стягнення з ОСОБА_1 156,78 грн. зайво сплачених коштів.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач відмовляється повернути йому зайво сплачені кошти як допомогу з безробіття. Від добровільної сплати зазначеної суми відповідач відмовився, тому зайво сплачені кошти підлягають стягненню в судовому порядку.

В судове засідання сторони не зявились.

Відповідач заперечень на позов, витребувані судом докази не надав, явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив. Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів, а тому вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Суд вважає, що справу слід розглядати за відсутності сторін.

Зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2009 р. ОСОБА_1 надано статус безробітного відповідно до ст. 2 Закону України "Про зайнятість населення" та призначено матеріальне забезпечення у розмірі 55% від середнього денного заробітку громадян (500 грн. в місяць) відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п. 2.1 "Порядку надання допомоги з безробіття, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності".

28.10.2009 р. ОСОБА_1 було подано до центру зайнятості довідку про середню заробітну плату №19 від 03.09.2009 р. про відсутність нарахування заробітньої плати, з якої сплачувались страхові внески за розрахунковий період. На підставі вказаної довідки центром зайнятості було прийнято рішення щодо призначення відповідачу допомоги з безробіття в розмірі мінімальної заробітної плати згідно п. 2 ст. 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (360 грн. в місяць). Після проведеного перерахунку виплат виникла переплата допомоги з безробіття в сумі 156,78 грн.

16.11.2009 р. ОСОБА_1 було знято з обліку у зв'язку з працевлаштуванням відповідно до абзацу 2 пп. 1 п. 20 "Порядку реєстрації перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних", тому сума надлишково виплачених коштів підлягала поверненню.

11.12.2009 р. центр зайнятості скерував на адресу відповідача лист за №2255/05 з проханням протягом 15 днів з дня отримання листа повернути центру надлишково виплачені кошти в розмірі 156,78 грн.

Проте від добровільної сплати зазначеної суми відповідач відмовився.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що, як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі. В Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, зокрема громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві. Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Частиною 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно ст. 39 вказаного Закону спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Трускавецького міського центру зайнятості 156,78 грн. зайво сплачених коштів.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Брильовський Роман Михайлович

повний текст постанови виготовлено 22.03.2010 р.