Справа № 820/6072/15
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 р. № 820/6072/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В,

при секретарі судового засідання - Кабанові Д.С.

За участю:

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Паркаренко Г.Ю.

представника відповідача - Гончар Н.М.

представника третьої особи - Смородської М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської митниці Державної фіскальної служби України, Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа: Міністерство юстиції України про визнання протиправними та скасування висновку, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби України, Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа: Міністерство юстиції України, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" від 17 лютого 2015 року №1005/8/105-20-26-17-01-51 складений відносно ОСОБА_2;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби України від 14.05.2015 р. №294-о про звільнення ОСОБА_2 у відповідності до п.72 ч.1 ст. 36 КЗпП України;

- поновити ОСОБА_2 на посаді головного державного інспектора митного поста "Плетенівка" Харківської митниці Державної фіскальної служби України з дня звільнення;

- стягнути з Харківської митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення - 14.05.2015 року по день ухвалення рішення;

- допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення на посаді та виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.05.2015 року ОСОБА_2 був звільнений з займаної посади з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади", у відповідності до п. 72 ч.1 ст. 36 КЗпП України на підставі Наказу Харківської митниці ДФС № 294-о від 14.05.2015 року. Звільнення з посади відбулося на підставі Закону України "Про очищення влади" у зв'язку з тим, що у висновку Куп'янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області №1005/8/105-20-26-17-01-51 від 17.02.2015 року зазначено про виявлені недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) ОСОБА_2 за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", а саме в декларації за 2013 рік ОСОБА_2 не відобразив квартиру за адресою: Харківська область, м. Куп'янськ. АДРЕСА_1, що не відповідає наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_2 Позивач зазначив, що ним подавалися пояснення щодо законності джерел придбання вказаної квартири, однак вони не були взяті до уваги відповідачами та були проігноровані, також відповідачі не надали належної оцінки письмовим поясненням та доказам законності джерел придбання вказаного нерухомого майна. Таким чином, позивач вважає вказані Висновок та Наказ незаконними, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а його звільнення з займаної посади відбулося з грубим порушенням чинного законодавства України.

Представник відповідача Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області в письмових запереченнях, наданих до суду, зазначив, що до Куп'янської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від Харківської митниці ДФС 29.12.2014 р. надійшов запит про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади". Куп'янською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області було проведено перевірку відомостей, визначених п.2 ч.5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" щодо ОСОБА_2 згідно порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених Законом України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 р. № 1100. Так, були надіслані запити про надання відомостей щодо позивача та на підставі отриманих відповідей складено Висновок №1005/8/105-20-26-17-01-51 від 17.02.2015 року Про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" позивача. Таким чином, відповідач вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення діяв у межах, на підставі та у спосіб передбачений законом, у зв'язку із просить у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача Харківської митниці Державної фіскальної служби України в письмових запереченнях, наданих до суду, зазначив, що проти позову заперечує, вважає його безпідставним, необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню посилаючись на те, що позивач був звільнений із займаної посади на підставі висновку Куп'янської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області №1005/8/105-20-26-17-01-51 від 17.02.2015 року Про результати перевірки відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади". У вказаному висновку зазначено, що ОСОБА_2 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік вказав недостовірні відомості щодо наявності майна, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_2, а саме: не відображено квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Представник третьої особи в письмових поясненнях, наданих до суду, зазначив, що при проведенні перевірки передбаченої Законом України "Про очищення влади" щодо ОСОБА_2 Куп'янською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області вказано не просто невідповідність відомостей зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, а відповідно до пунктів 1, 2 ч. 5 ст. 5 Закону також вказано: «за результатами проведеної перевірки з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_2 та підтвердних документів встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_2 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого (набутих) ОСОБА_2 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_2 із законних джерел», тобто перевіркою встановлено законність джерел набуття таких доходів.

Відповідно до ч. 14 ст. 5 Закону саме керівник органу, передбачений ч. 4 цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки повинен врахувати чи зазначено перевіркою набуття доходів з законних джерел, що виключає застосування заборон. Орган перевірки повинен враховувати зазначену інформацію висновку щодо перевірки законності джерел набуття доходів.

Позивач та представник позивача в судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Представник відповідача, Харківської митниці ДФС України в судове засідання прибув, підтримав доводи, викладені в запереченні, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача, Куп'янської ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області в судове засідання прибув, підтримав доводи, викладені в запереченні, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання прибув, просив врахувати доводи, викладені в поясненні, підтримав позов позивача та просив його задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з 27.10.2003 року працював на різних посадах в митних органах Куп'янської митниці, Харківській обласній митниці, Харківській митниці Міндоходів, Харківської митниці ДФС, що підтверджується випискою з трудової книжки.

Наказом Харківської митниці ДФС № 294-о від 14.05.2015 року, ОСОБА_2 був звільнений з посади головного державного інспектора митного поста "Плетенівка" Харківської митниці ДФС з 14.05.2015 з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади" (а.с. 16).

Судом встановлено, що підставою для винесення Наказу Харківської митниці ДФС № 294-о від 14.05.2015 року була Довідка про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" (а.с. 112).

Згідно з Довідкою від 13.05.2015 р. про результати перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", складеної Харківською митницею ДФС, встановлено, що до ОСОБА_2 застосовуються заборони, передбачені ч. 3 ст. 1 Закону України "Про очищення влади" у зв'язку з встановленням факту вказання недостовірних відомостей щодо наявності майна (майнових прав) набутого за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_2 (а.с. 112).

Із змісту вказаної Довідки вбачається, що підставою для такого висновку перевірки слугувало повідомлення Купянської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області.

Судом встановлено, що на підставі запиту Харківської митниці ДФС про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" та на підставі заяви ОСОБА_2 від 18.12.2014 року, поданої із декларацією про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, Купянською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено перевірку достовірності відомостей, передбачених Законом України "Про очищення влади", поданих ОСОБА_2

За результатами перевірки, Купянською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області складено Висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", поданих ОСОБА_2 №1005/8/105-20-26-17-01-51 від 17.02.2015 року.

У вказаному Висновку контролюючого органу №1005/8/105-20-26-17-01-51 від 17.02.2015 року зазначено, що за результатами проведеної перевірки з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_2 та підтвердних документів (свідоцтво купівлі-продажу квартири від 21.07.2013 року та довіреності на право керування автомобілем від 18.07.2011 р.) встановлено, що ОСОБА_2 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік вказав не достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) ОСОБА_2 за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (маінові права) ОСОБА_2 В декларації за 2013 рік ОСОБА_2 не відобразив квартиру, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Куп'янськ. АДРЕСА_1. Також зазначено, що за результатами проведеної перевірки з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_2 та підтвердних документів встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_2 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого (набутих) ОСОБА_2 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_2 із законних джерел (а.с. 14-15).

Перевіряючи правомірність дій відповідачів щодо винесення спірних рішень, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначаються Законом України "Про очищення влади" від 16.09.2014 року № 1682-VІІ.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1 Закону України "Про очищення влади" очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України Віктором Януковичем, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України "Про очищення влади" протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Згідно з ч. 8 ст. 3 Закону України "Про очищення влади" заборона, передбачена ч.3 ст. 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

В силу ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" перевірці підлягають:

1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону;

2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі -декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1 - 11 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" визначає Порядок проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 № 1100 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 за № 1385/26162 (надалі - Порядок № 1100).

Пунктом 3 Порядку № 1100 визначено, що загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

- аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

- порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

- порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Тобто, під час проведення перевірки орган фіскальної служби, поряд з іншим, з'ясовує джерела отримання доходів особою, стосовно якої проводиться перевірка; здійснює порівняльний аналіз наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), набутого особою за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел, та т.і.

Таким чином, заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються на підставі визначених статтею 3 Закону критеріїв, за умови відповідності яким до особи можуть бути застосовані такі заборони.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування висновку Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" від 17.02.2015 року № 1005/8/105-20-26-17-01-51 складеного відносно ОСОБА_2, суд зазначає наступне.

На підставі запиту Харківської митниці ДФС №06.1/01-07/9376/17 від 25.12.2014 р. про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" та на підставі заяви ОСОБА_2 від 18.12.2014 року, поданої із декларацією про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, Купянською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області проведено перевірку достовірності відомостей, передбачених Законом України "Про очищення влади", поданих ОСОБА_2

На виконання Порядку №1100, Купянською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області були надіслані запити про надання відомостей щодо позивача: до центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків від 14.01.2015 р. № 478/7/20-26-17-01-06; до відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Купянського міськрайонного управління юстиції від 13.01.2015 р. № 584/10/20-26-17-01-22; до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті від 13.01.2015 р. № 605/10/20-26-17-01-22; до Державної авіаційної служби України від 13.01.2015 р. № 621/10/20-26-17-01-22; до Купянського ДАІ ГУМВС України в Харківській області від 13.01.2015 р. № 610/10/20-26-17-01-22; до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 14.01.2015 р. № 693/10/20-26-17-01-22; до Державного агентства земельних ресурсів України від 13.01.2015 р. № 559/10/20-26-17-01-22; до Харківської митниці ДФС щодо надання копії трудової книжки від 13.01.2015 р. № 614/10/20-26-17-01-22.

В судовому засіданні встановлено, що у зв'язку з надходженням інформації з Відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Купянського міськрайонного управління юстиції про те, що згідно договору купівлі-продажу № 2-1272 від 20.07.2013 р., гр. ОСОБА_2 має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_4, яку ОСОБА_2 у поданій декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік не вказано.

Для надання пояснень, у зв'язку з встановленням недостовірності відомостей щодо наявності майна, вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, ОСОБА_2 було запрошено до Купянської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області.

ОСОБА_2 надав пояснення від 12.02.2015 року за вх. № 995/Ш про те, що він в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік не вказав квартиру за адресою: АДРЕСА_4, так як вона належить тещі і вона купувала її за свої кошти і мешкає в ній. Та під час внесення інформації в декларацію, щодо оформленої на ім'я позивача квартири не придавав значення.

Враховуючи зазначені обставини, Купянською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області складено Висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", поданих ОСОБА_2 №1005/8/105-20-26-17-01-51 від 17.02.2015 року.

У вказаному Висновку контролюючого органу зазначено, що за результатами проведеної перевірки з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_2 та підтвердних документів (свідоцтво купівлі-продажу квартири від 21.07.2013 року та довіреності на право керування автомобілем від 18.07.2011 р.) встановлено, що ОСОБА_2 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік вказав не достовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) ОСОБА_2 за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_2, а саме: в декларації за 2013 рік ОСОБА_2 не відобразив квартиру, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Куп'янськ. АДРЕСА_1.

Також зазначено, що за результатами проведеної перевірки з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_2 та підтвердних документів встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_2 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого (набутих) ОСОБА_2 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_2 із законних джерел (а.с. 14-15).

Пунктом 8 Наказу Державної фіскальної служби України про початок проведення перевірки відповідно до Закону України "Про очищення влади" №270 від 14.11.2014 року передбачено, що Департамент персоналу, керівники територіальних органів ДФС здійснюють призначення на посади в органи ДФС з урахуванням вимог пункту 49 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 563 (надалі - Порядок № 563).

Відповідно до п. 49 Порядку № 563, у разі призначення особи на іншу посаду в межах одного органу державної влади (у тому числі в разі призначення особи з територіального органу в апарат центрального органу виконавчої влади і навпаки) чи органу місцевого самоврядування, призначення в порядку переведення на посаду з одного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування до іншого органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, призначення в порядку переведення особи, яка перебуває на посаді в органі державної влади, що припиняється, на посаду до іншого органу державної влади, до якого переходять повноваження та функції органу державної влади, що припиняється, проводиться перевірка у строки та в порядку, визначені пунктами 41-47 цього Порядку.

Згідно із п. 4 Порядку № 563, організація проведення перевірки покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої проводиться перевірка.

Пунктом 7 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" встановлено, що керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає до відповідних районних, міських (міст обласного значення), районних у містах територіальних органів державної влади за місцем проживання особи, до компетенції яких належить проведення перевірки відповідних відомостей, визначених у пункті 1 частини п'ятої цієї статті, запити про перевірку відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до яких додаються копії заяви.

До відповідного районного, міського (міст обласного значення), районного у містах територіального органу державної влади за місцем проживання особи, до компетенції якого належить проведення перевірки відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає запит про перевірку відповідних відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до якого додається копія декларації особи.

Запити, передбачені абзацами першим та другим цієї частини, надсилаються одночасно.

У цей же день керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, надсилає повідомлення до Міністерства юстиції України про початок проходження перевірки особою, яке не пізніше ніж на п'ятий день з моменту його отримання розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України із зазначенням дня початку проходження перевірки.

Згідно із п. 8 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" день надсилання відповідних запитів та доданих до них документів, а також повідомлення до Міністерства юстиції України є днем початку проходження перевірки.

Пунктом 10 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" встановлено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Згідно із п. 11 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки.

Суд зазначає, що Висновок контролюючого органу лише відображає факт того, що ОСОБА_2 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік вказав недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_2, а саме, що не вказано квартиру, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Куп'янськ. АДРЕСА_1.

Крім того, пунктом 10 ст. 12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" встановлено, що виявлення недостовірних відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, не звільняє суб'єкта декларування від обов'язку подати декларацію з достовірними відомостями. У такому разі декларація з достовірними відомостями підлягає оприлюдненню на заміну раніше оприлюдненої декларації у порядку, встановленому цим Законом.

Виходячи із вище наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач, Куп'янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківській області, при складенні Висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", поданих ОСОБА_2 № 1005/8/105-20-26-17-01-51 від 17.02.2015 року, діяв у межах та на підставі діючого законодавства України, а тому позовні вимоги у цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування Наказу начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби України від 14.05.2015 р. №294-о про звільнення ОСОБА_2, поновлення ОСОБА_2 на посаді головного державного інспектора митного поста "Плетенівка" Харківської митниці Державної фіскальної служби України з дня звільнення та стягнення з Харківської митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення - 14.05.2015 року по день ухвалення рішення, суд зазначає наступне.

Заходи, з очищення влади (люстрації) здійснюються на підставі визначених статтею 3 Закону України "Про очищення влади" критеріїв, за умови відповідності яким до особи можуть бути застосовані такі заборони.

Так, згідно з ч. 8 ст. 3 Закону України "Про очищення влади" заборона, передбачена ч.3 ст. 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

З аналізу норми частини 8 статті 3 Закону України "Про очищення влади" вбачається, що заборона застосовується у разі встановлення перевіркою:

- недостовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або

- невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях,

а також обов'язковою умовою повинно бути встановлення факту, що таке майно (майнові права) було набуте (набуті) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, та за відсутності підтвердження законних джерел набуття доходів.

Таким чином, суд приходить висновку, що підтвердження законності джерел набуття доходів та відповідність вартості майна (майнових прав) цим доходам виключає застосування заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону, відповідно до критерію, передбаченого частиною восьмою статті 3 Закону.

Відповідно до пункту 14 статті 5 Закону України "Про очищення влади", керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади або не пізніше ніж на третій день з дня його отримання надсилає такий висновок керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення та ініціювання звільнення з посади особи, стосовно якої було здійснено перевірку, для її звільнення з посади у встановленому законом порядку не пізніше ніж на десятий день з дня отримання висновку.

Судом встановлено, що при проведенні перевірки передбаченої Законом України "Про очищення влади" щодо ОСОБА_2, Куп'янською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області вказано не просто невідповідність відомостей зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, а відповідно до пунктів 1, 2 ч. 5 ст. 5 Закону також вказано: «за результатами проведеної перевірки з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_2 та підтвердних документів встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_2 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого (набутих) ОСОБА_2 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_2 із законних джерел», тобто перевіркою встановлено законність джерел набуття таких доходів.

Крім того, представник Міністерства юстиції України в письмових поясненнях та у судовому засіданні наголошувала на те, що відповідно до ч. 14 ст. 5 Закону саме керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки повинен врахувати чи зазначено перевіркою набуття доходів з законних джерел, що виключає застосування заборон. Орган перевірки повинен враховувати зазначену інформацію висновку щодо перевірки законності джерел набуття доходів.

На підставі вище викладеного, за результатами дослідження Висновку Купянської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області №1005/8/105-20-26-17-01-51 від 17.02.2015 року, суд зазначає, що органом фіскальної служби було встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного ОСОБА_2 в податковій декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого ОСОБА_2 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_2 із законних джерел.

Крім того, згідно з вимогами абз. 3, 4 ч. 10 ст. 12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" встановлено, що виявлення недостовірних відомостей, зазначених у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, не звільняє суб'єкта декларування від обов'язку подати декларацію з достовірними відомостями. У такому разі декларація з достовірними відомостями підлягає оприлюдненню на заміну раніше оприлюдненої декларації у порядку, встановленому цим Законом. Подання завідомо недостовірних відомостей в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру є підставою для притягнення суб'єкта декларування до дисциплінарної, адміністративної відповідальності відповідно до закону.

Дані вимоги законодавства України щодо обов'язку подання декларації з достовірними відомостями були виконані ОСОБА_2 шляхом подання декларації за 2013 рік, де у графі 31 (майно членів сімї декларанта) відображено достовірні відомості про квартиру за адресою АДРЕСА_5 (що підтверджується декларацією про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік). Тобто була допущена методологічна помилка при заповненні декларації, що не може бути підставою для звільнення з посади в контексті застосування вимог Закону України "Про очищення влади". Крім того, в декларації за 2014 рік також було вказано про наявність у власності квартири по вул. Цюрупи 5/42 в м. Куп'янськ Харківської області в графі 25 (у власності) (а.с. 18-24).

Про подання уточнюючої декларації до Купянської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області в порядку ст. 12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" позивачем було зазначено у поясненнях від 02.03.2015 року. Однак, Харківською митницею ДФС пояснення позивача були проігноровані, хоча на 02.03.2015 року перевірка ще продовжувалася.

Таким чином, Харківська митниця ДФС повинна була враховувати у сукупності всі обставини, які зазначені у висновку (достовірність відомостей, час набуття майна в період перебування на посаді, а також законність джерела набуття цього майна), однак для прийняття рішення про звільнення був використаний тільки факт допущеної помилки при складанні декларації за 2013 рік, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для винесення Харківською митницею ДФС України Наказу № 294-о від 14.05.2015 року про звільнення ОСОБА_2 з посади головного державного митного поста "Плетенівка" Харківської митниці ДФС України.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що оскаржуваний наказ Харківської митниці Державної фіскальної служби України від 14.05.2015 року № 294-о "Про звільнення" позивача з посади був виданий підчас перебування останнього на лікарняному, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами (а.с. 17).

Згідно ч. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.92 р. "Про практику розгляду судами трудових спорів" визначено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність.

Суд наголошує, що право особи на участь у процесі прийняття суб'єктом владних повноважень рішень є однією із ключових гарантій реалізації її прав у сфері публічної адміністрації.

Оскільки судом встановлено, що підстава за якою було звільнено позивача та винесено спірний наказ № 294-о від 14.05.2015 року "Про звільнення" під час розгляду справи не знайшла свого підтвердження, враховуючи, що відповідачем було порушено право позивача у сфері публічної адміністрації, а саме винесено наказ під час перебування ОСОБА_2 на лікарняному, що є недопустимим у розумінні положень КЗпП України, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування Наказу начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби України № 294-о від 14.05.2015 року про звільнення ОСОБА_2 з посади головного державного інспектора митного поста "Плетенівка" Харківської митниці Державної фіскальної служби України підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено (постанова Верховного Суду України від 28.10.2014 р.).

Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У зв'язку з наведеним позовні вимоги позивача в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді головного державного інспектора митного поста "Плетенівка" Харківської митниці Державної фіскальної служби України та стягнення з Харківської митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всіх форм дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, Харківська митниця ДФС, як суб'єкт владних повноважень, не надала суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються її висновки, і не довела правомірності прийнятого нею рішення.

Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пунктів 2 та 3 ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160 - 163, 186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Харківської митниці Державної фіскальної служби України, Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа: Міністерство юстиції України про визнання протиправними та скасування висновку, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Наказ начальника Харківської митниці Державної фіскальної служби України № 294-о від 14.05.2015 року про звільнення ОСОБА_2 з посади головного державного інспектора митного поста "Плетенівка" Харківської митниці Державної фіскальної служби України.

Поновити ОСОБА_2 на посаді головного державного інспектора митного поста "Плетенівка" Харківської митниці Державної фіскальної служби України з дня звільнення.

Стягнути з Харківської митниці Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення - 14.05.2015 року по день ухвалення рішення.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді головного державного інспектора митного поста "Плетенівка" Харківської митниці Державної фіскальної служби України та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений 03.08.2015 року.