Справа № 826/7126/15
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 липня 2015 року 10:00 № 826/7126/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі Новик В.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Кул Терм»
до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.11.2014 року № та № ,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Кул Терм» (надалі - позивач або ТОВ «Кул Терм») з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач або ДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.11.2014 року № та № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.04.2015 року відкрито провадження у справі, закінченого підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 13.05.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі договору про визнання електронних документів позивачем засобами телекомунікаційного зв'язку була надіслана до ДПІ, а ДПІ прийнята, що підтверджується квитанціями № 2, податкова звітність, а саме: декларація з ПДВ за серпень 2014 року - прийнято відповідачем 17.09.2014 року; декларація з ПДВ за вересень 2014 року - прийнята відповідачем 15.10.2014 року. При цьому, позивач зазначає, що у встановлений пп. 49.11.1 п. 49.11 ст. 49 ПК України строк письмові повідомлення про відмову у прийнятті його податкових декларацій позивачу не надавалися та не надсилалися.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що вказана податкова звітність була подана позивачем своєчасно та вважається прийнятою, у силу закону, датою її фактичного подання, у т.ч. з підстав ненадання відповідачем у встановлений строк повідомлення про відмову у прийнятті декларацій, а, відтак, як зазначає позивач, у ДПІ відсутні підстави для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України.

Представник позивача у судовому засіданні 13.05.2015 підтримав позовні вимоги та просив задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

04.06.2015 року від представника відповідача через канцелярію суду надійшли письмові заперечення проти позову, зі змісту яких вбачається, що ДПІ вважає оскаржувані рішення законними та обґрунтованими. Зокрема, в обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що в ході проведення перевірок було встановлено неподання податкової звітності, а саме: в порушення пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК України, позивачем не було подано податкову звітність з ПДВ за серпень та вересень 2014 року, що і стало підставою для застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених п. 120.1 ст. 120 ПК України.

Суд у судовому засіданні 13.05.2015 року на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), враховуючи неприбуття належним чином повідомленого відповідача та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Кул Терм» (код ЄДР 38138741; адреса: 03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 7) зареєстровано в статусі юридичної особи 21.03.2012. Перебуває на податковому обліку в ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві.

ТОВ «Кул Терм», як платник податків, сформував та надіслав засобами телекомунікаційного зв'язку, а відповідач прийняв відповідну податкову звітність, а саме:

- податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2014 року - прийнято відповідачем 17 вересня 2014 року в 11 годин 54 хвилин 12 секунд, реєстраційний № , що підтверджується Квитанцією № 2;

- реєстр отриманих та виданих податкових накладних за серпень 2014 року - прийнято відповідачем 17 вересня 2014 року в 11 годин 54 хвилин 41 секунда, реєстраційний № , що підтверджується Квитанцією № 2;

- податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2014 року - прийнято відповідачем 15 жовтня 2014 року в 11 годин 49 хвилин 51 секунда, реєстраційний № , що підтверджується Квитанцією № 2;

- реєстр отриманих та виданих податкових накладних за вересень 2014 року - прийнято відповідачем 15 жовтня 2014 року в 11 годин 50 хвилин 10 секунд, реєстраційний № , що підтверджується Квитанцією № 2.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, правонаступником якої наразі є Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві, направлено позивачу лист від 25.09.2014 № 20602/10/26-58-15-03-13 «Про податкову звітність», у якому повідомляється, що декларація з ПДВ за серпень 2014 року заповнена з порушенням вимог п. 48.3 статті 48 ПК України, а також зазначено, що у відповідності до п. 48.7 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова звітність складена з порушенням норм цієї статті, а тому не вважається податковою декларацією, у зв'язку з чим запропоновано позивачу подати нову належним чином оформлену податкову звітність. Вказаний лист ДПІ було надіслано позивачу 01.10.2014 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією конверту.

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві направлено позивачу лист від 22.10.2014 № 22997/10/26-58-15-03-13 «Про податкову звітність», у якому повідомляється, що декларація з ПДВ за вересень 2014 року заповнена з порушенням вимог п. 48.3 статті 48 ПК України, а також зазначено, що у відповідності до п. 48.7 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова звітність складена з порушенням норм цієї статті, а тому не вважається податковою декларацією, у зв'язку з чим запропоновано позивачу подати нову належним чином оформлену податкову звітність. Вказаний лист було надіслано позивачу 24.10.2014 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією конверту.

Надалі, відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності позивача з податку на додану вартість за серпень 2014 року, за результатами якої складено Акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість від 14.11.2014 року № 5749/26-58-15-03-09-38138741, у якому зроблено висновок про неподання позивачем податкової звітності з податку на додану вартість за серпень 2014 року.

На підставі цього Акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2014 року за платежем: податок на додану вартість, код платежу 14010100 на загальну суму 170,00 грн., в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 170,00 грн.

Крім того, відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності Позивача з податку на додану вартість за вересень 2014 року, за результатами якої складено Акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість від 14.11.2014 року № 5750/26-58-15-03-09-38138741, у якому зроблено висновок про неподання позивачем податкової звітності з податку на додану вартість за вересень 2014 року.

На підставі цього Акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2014 року за платежем: податок на додану вартість, код платежу 14010100 на загальну суму 1020,00 грн., в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1020,00 грн.

Позивач скористався досудовим порядком вирішення спору та звернувся зі скаргою до ГУ ДФС у м. Києві про оскарження вищенаведених податкових повідомлень-рішень.

Так, рішенням ГУ ДФС у м. Києві про результати розгляду первинних скарг від 02.02.2015 № 1540/10/26-15-10-06 скаргу ТОВ «Кул Терм» задоволено частково, залишено без змін податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2014 року та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2014 року в частині штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 850,00 грн., в іншій частині залишено без змін.

Рішенням ДФС України від 02.04.2015 № 6850/6/99-99-10-01-02-25 скаргу ТОВ «Кул Терм» залишено без задоволення, враховуючи, при цьому, рішення ГУ ДФС у м. Києві.

Вважаючи вказані вище податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (надалі - ПК України), який набрав чинності 01.01.2011 року.

Відповідно до пп. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Згідно з п. 60.4 ст. 60 ПК України, у випадках, визначених, зокрема, підпунктом 60.1.3 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання.

В даному випадку з боку ДПІ не надано жодного рішення, передбаченого ст. 60 ПК України, прийнятого на зменшену суму грошового зобов'язання, що б давало підстави вважати податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2014 року відкликаним, у зв'язку з чим суд не знаходить підстав вважати його нечинним та таким, що не породжує для позивача податкових обов'язків, у зв'язку з чим, відповідно, приходить до висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення № від 26.11.2014 року може бути предметом судового оскарження у даній справі.

В свою чергу, відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 46.1. ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

У той же час, згідно п. 49.1 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

При цьому, відповідно до п. 49.3 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 49.18 ПК України визначені строки подання податкових декларацій, а саме: податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

В даному випадку останній день базового (податкового) періоду (місяця) припадав, зокрема, за серпень на 31 серпня 2014 року, за вересень на 30 вересня 2014 року, а відтак, відповідно, останній день строку подання податкових декларацій за серпень 2014 року закінчувався 20 вересня 2014 року, а за вересень 2014 року закінчувався 20 жовтня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Кул Терм» надіслало до контролюючого органу засобами телекомунікаційного зв'язку декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року - 17 вересня 2014 року, а декларацію з податку на додану вартість за вересень 2014 року - 15 жовтня 2014 року. Зазначені декларації прийняті контролюючим органом 17.09.2014 року та 15.10.2014 року відповідно, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями квитанцій № 2 про отримання податкових декларацій засобами електронного зв'язку, а, отже, вказані декларації подані до закінчення строку подання місячної податкової звітності, тобто своєчасно.

У взаємозв'язку з вищенаведеним суд зазначає, що згідно з пп. 49.9.2 п. 49.9 ст. 49 ПК України, за умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою, зокрема, у разі, якщо орган державної податкової служби із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Згідно з пп. 49.11.1 п. 49.11 ст. 49 ПК України, у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови, зокрема, у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання.

В контексті наведеного та враховуючи подання позивачем вказаних вище податкових декларацій 17.09.2014 року та 15.10.2014 року, суд зазначає, що ДПІ, у відповідності до положень пп. 49.11.1 п. 49.11 ст. 49 ПК України, у разі прийняття рішення про відмову у прийнятті поданих позивачем податкових декларацій, була зобов'язана надіслати позивачу письмові повідомлення про відмову у прийнятті його податкових декларацій із зазначенням причин такої відмови протягом п'яти робочих днів з дня їх отримання, а саме: щодо декларації за серпень - не пізніше 24 вересня 2014 року, а щодо декларації за вересень - не пізніше 22 жовтня 2014 року.

У той же час, як зазначено вище, листи «Про податкову звітність» від 25.09.2014 № 20602/10/26-58-15-03-13 та від 22.10.2014 № 22997/10/26-58-15-03-13 були надіслані позивачу лише 01.10.2014 року та 24.10.2014 року відповідно, тобто з порушенням строків, встановлених пп. 49.11.1 п. 49.11 ст. 49 ПК України.

В сукупності наведене дає підстави для висновку, що декларації позивача з ПДВ за серпень 2014 року та вересень 2014 року, які були подані 17 вересня 2014 року та 15 жовтня 2014 року відповідно, в силу положень пп. 49.9.2 п. 49.9 ст. 49 ПК України, не набули статусу невизнаних та є документами, що мають юридичну силу та підлягали врахуванню відповідачем відповідно до дати їх фактичного подання.

Відтак, в даному випадку суд приходить до висновку, що позивачем спірні декларації подано у строки, встановлені п. 49.18 ПК України, що свідчить про безпідставність застосування до ТОВ «Кул Терм» штрафних санкцій, у відповідності до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 26.11.2014 року № та № , з огляду на що останні є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні рішення відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а, відтак, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, ч. 6 ст. 128, ст.ст. 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві від 26.11.2014 року № та № .

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок