Справа № 2а-2487/10/0970
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2010-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2010 р. Справа № 2a-2487/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Дущак С.М.

за участю

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Головавтотрансінспекції в особі територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області, вул. Тополина, 3,м. Івано-Франківськ,Івано-Франківська область,76492;

до відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Кукільники,Галицький район, Івано-Франківська область,77143

про стягнення фінансових санкцій в сумі 510,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Головна державна інспекція на автомобільному транспорті в особі територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій в сумі 510грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак на адресу суду направив клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив з тих підстав, що на момент складення акту №130136 від 17.06.2009 року він перебував вдома, а за кермом автомобіля знаходився його брат, який має право на керування транспортним засобом на підставі довіреності, проте не здійснює надання послуг з перевезення пасажирів на таксі, а отже до відповідача неправомірно застосовані фінансові санкції. Звертав увагу суду, що крім цього в акті вказаний інший населений пункт аніж той, в якому був зупинений його брат. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

17.06.2009 року працівниками територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області складено акт № 130136 про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час експлуатації ОСОБА_2 легкового автомобіля, облаштованого як таксі. Під час перевірки встановлено таке порушення вимог законодавства як відсутність ліцензійної картки.

03.07.2009 року, враховуючи допущені порушення, начальником територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 винесено постанову № 068509 на суму 510 грн. за порушення, передбачені абз.4 ч. 1 ст. 60 Закону України „Про автомобільний транспорт" від 23 лютого 2006 року. Дана постанова направлялась відповідачу листом № 09-3-20/3207 від 08.07.2009 року.

З матеріалів справи вбачається, що постанова була отримана особисто відповідачем 11.07.2009 року, проте у встановленому Законом порядку ним не оскаржувалась.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем, на момент розгляду справи в суді, ліцензія на право провадження господарської діяльності щодо надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом не виготовлялась.

Згідно ст. 1 Закону автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Вказаною статтею Закону передбачені документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі, а саме:

для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка, інші документи, передбачені законодавством України;

З системного аналізу вищевказаних норм, що носять імперативний характер, вбачається наявність необхідного переліку документів для водія при експлуатації транспортного засобу, облаштованого як таксі, а тому суд відхиляє твердження відповідача, про те, що він не може відповідати за дії свого брата, який використовував транспортний засіб, облаштований як таксі.

Крім того, відповідно до листа-розяснення Головної державної інспекції на автомобільному транспорті від 05.04.2007 року, у випадку, якщо свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу належить одній особі, довіреність на право розпоряджатись оформлена на іншу, а передоручення на третю, та під час перевірки в транспортному засобі доказів про трудові відносини між власником та орендарем транспортного засобу (договір про трудові відносини, дорожній лист, інші документи) не встановлено, то фінансові санкції накладаються на особу, яка фактично на момент перевірки надає послуги з перевезення автомобільним транспортом з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за:

експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Від імені центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту розглядати справи про стягнення у вигляді штрафів за порушення, викладені у цій статті, мають право посадові особи урядового органу державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті.

Статтею 6 Закону України Про автомобільний транспорт встановлено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідно п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006року №1567 Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, м.Києві та м.Севастополі. Відповідно до п. 21, 27 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. При виявлені порушення законодавства складається акт, на підставі якого керівник органу державного контролю виносить постанову про застосування фінансових санкцій, що є обов'язковою до виконання.

У відповідності до п. 28 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006року №1567 Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті фінансова санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій.

У передбачений законом термін сума застосованих фінансових санкцій відповідачем добровільно не сплачена. Постанова в порядку передбаченому п. 32 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю протягом 10 днів після її винесення чи до суду не оскаржувалась.

На підставі вищевказаного та наведених правових норм суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, іден.код НОМЕР_1 в доход бюджету фінансові санкції по постанові №068509 в сумі 510 (п'ятсот десять гривень, 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, а також у випадку прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: (підпис) ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 16.08.2010 року.