Справа № 340/75/13- а
Суддя: Данилюк М. П.
Дата ухвалення: 2015-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №340/75/13- а
Номер провадження №2-а/340/42/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого- судді Данилюк М.П..,

з участю: секретаря Фурманюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ у Верховинському районі про визнання протиправними дій управління ПФУ у Верховинському районі щодо зменшення розміру пенсії, скасування розпорядження та рішення ПФУ у Верховинському районі, зобовязання здійснити перерахунок пенсії та продовжувати виплачувати її надалі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області із зазначеним адміністративним позовом до відповідача.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 1996 року їй призначено пенсію за віком на загальних умовах. Розмір нарахованої пенсії збільшувався відповідно до проведених управлінням ПФУ індексацій (перерахунків). В червні 2008 року нею було додатково подано до управління ПФУ документи про роботу в Верховинському хлібозаводі Верховинського райспоживтовариства, правонаступником якого є кооперативне торгове підприємство "Говерла", на підставі яких відповідачем було проведено перерахунок розміру пенсії. Щомісячний розмір пенсії з 01.10.2008 року становив 2204,88 грн.

05.10.2012 року листом відповідача її було повідомлено, про те, що у звязку із поданими нею документами на перерахунок пенсії утворилася переплата пенсії, а тому розмір пенсії станом на вересень 2012 року становить 1159,13 грн.

В подальшому їй стало відомо, що 11.09.2012 року головним спеціалістом з призначення пенсій ОСОБА_2 була проведена зустрічна перевірка заробітної плати у Верховинському районному споживчому товаристві, за результатами якої складено акт №291 від 11.09.2012 року та в ході якої було виявлено, що надана нею довідка про заробітну плату від 05.05.2008 року №19 не відповідає дійсності і у звязку з цим , розпорядженням управління ПФУ у Верховинському районі №105764 від 21.09.2012 року розмір її пенсії зменшено з 2204,88 грн. до 1159,13 грн. Крім цього протоколом №22 від 11.12.2012 року засідання комісії по розгляду питань повязаних з призначенням (перерахунком), виплатою та відмовою у призначенні (перерахунку) пенсій управління ПФУ у Верховинському районі вирішено стягнути з неї 39549,66 грн. 20 % щомісячно до повного погашення переплати, у звязку з поданням фіктивної довідки про заробітну плату.

Рішення про стягнення з неї надмірно сплаченої пенсії вважає протиправним, оскільки фіктивність наданої нею довідки про заробітну плату по сумісництву в Верховинському хлібозаводі не доведено. Ця довідка відповідає дійсності і будь-яких зловживань з її боку не допущено. Просить визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії, скасувати розпорядження №105764 від 21.09.2012 року про проведення перерахунку пенсії з 2204,88 грн. до 1159,13 грн., рішення комісії від 11.12.2012 року №22 щодо утримання переплати з її пенсії в сумі 39549,66 грн. в розмірі 20% щомісячно та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.10.2012 року з врахуванням стажу роботи в Верховинському хлібозаводі з 1985 по 1989 роки.

Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити, а справу слухати без її участі..

Представник відповідача в судове засідання не зявилася хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи судом, однак до суду подала заперечення яким проти позову заперечила, суду пояснила, що за результатами зустрічної перевірки стану нарахування зарплати по Верховинському РайСт було виявлено, що довідка про заробітну плату та роботу позивача №19 від 05.05.2008 року, яку вона представила для перерахуку пенсії не відповідає дійсності. На підставі цієї неправдивої довідки позивачу було збільшено розмір пенсії. Сума переплати пенсії склала 39549,66 грн., яка підлягає стягненню. Також ОСОБА_1 у зв'язку з вищенаведеним було з 01.10.2012 року зменшено розмір пенсії. Просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши заяву позивача, та заперечення представника відповідача, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були допитані в підготовчому судовому засіданні, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердили, що позивачка працювана по сумісництву у Верховинському хлібозаводі, пізніше КТП "Говерла" на допоміжних промислах в 1985-1989 роках отримуючи за це по окремих відомостях заробітну плату. Про роботу по сумісництву виносилися накази про прийняття на роботу та звільнення із роботи, однак при ліквідації підприємства такі книги не передані до Верховинського районного споживчого товариства, хоча по відомостях по заробітній платі такі дані збереглися.

З 1996 року ОСОБА_1 управлінням ПФУ у Верховинському районі було призначено пенсію за віком на загальних умовах.

23.06.2008 року позивачка звернулася із заявою про перерахунок пенсії. Разом із заявою вона представила довідку №19 від 05.05.2008 року про заробітну плату за період 1985-1989 років, видану КТП Говерла.

На підставі цієї довідки управлінням ПФУ було зроблено перерахунок пенсії позивача розмір якої з 01.05.2012 року становив 2204,88 грн.

В результаті проведеної управлінням ПФУ у Верховинському районі зустрічної перевірки заробітної плати було виявлено, що дані зазначені в довідці про заробітну плату ОСОБА_1 №19 від 05.05.2008 року за період 1985-1989 років, виданої КТП Говерла не відповідають відомостям у книгах по заробітній платі, що стверджується актом №291 від 11.09.2012 року.

З цих підстав управлінням ПФУ у Верховинському районі з 01.10.2012 року зменшено розмір пенсії ОСОБА_1 до 1159,13 грн. , за період з липня 2008 року по вересень 2012 року нараховано по пенсійній справі № 105764 переплату пенсії в сумі 39549,66 грн., та 11.12.2012 року прийнято рішення №22 про щомісячне утримання 20% із пенсії позивача до повного погашення переплати.

Суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов підлягає до часткового задоволення враховуючи наступне.

За змістом ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм, суд зазначає, що обов'язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування, яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються з страхувальника.

Як встановлено судом та не спростовано представником відповідача, жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, з боку ОСОБА_1 допущено не було, а отже й підстав для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з пенсіонера, у суб'єкта владних повноважень не було.

Більше того, представником відповідача не подано доказів, які б підтверджували фіктивність виданих довідок. Та обставина, що відомості зазначені в довідках не підтвердились при проведенні перевірки не може бути беззаперечною підставою для формування висновку щодо їх недостовірності та слугувати підставою для припинення виплати пенсії в такому розмірі (згідно статті 49 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування). Факт допущення зловживань з боку позивачки ОСОБА_1 не підтверджено.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Відповідно до приписів ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі щодо відшкодування збитків, є зобов'язання, яке виникає з угод або внаслідок заподіяної шкоди.

У ст. 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка заподіювача шкоди; 3) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; 4) вина. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до ст.1166 ЦК України, саме відповідач повинен був довести факт протиправної поведінки позивача, настання шкоди ( її розмір) та причинний зв'язок між ними.

З урахуванням того, що довідка про роботу та заробітну плату ОСОБА_1 №19 від 05.05.2008 року видана КТП "Говерла" та за умови доведення відповідачем факту внесення до неї недостовірних даних, суми надміру виплачених пенсій ОСОБА_1 повинно відшкодовувати підприємство, яке видало довідку.

Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що рішення комісії управління ПФУ у Верховинському районі від 11.12.2012 року №22 щодо утримання 20% із пенсії ОСОБА_1 до повного погашення переплати в сумі 39549,66 грн. слід визнати протиправним та скасувати.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Пунктом 17 Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

В судовому засіданні факт роботи позивача по сумісництву у Верховинському хлібозаводі Верховинського СТ та отримання заробітної плати протягом 1984-1988 років підтвержено показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 які ствердили, що позивачка ОСОБА_1 дійсно працювала протягом 1984-1989 років у Верховинському хлібозаводі ОСОБА_6 Крім того, це підтверджується також довідкою про заробітну плату позивача за період 1985-1989 років, виданою КТП Говерла №19 від 05.05.2008 року.

У зв'язку з наведеним суд, вважає обгрунтованими також позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо виплати їй з 01.10.2012 року зменшеного розміру пенсії, скасування розпорядження №105764 від 21.09.2012 року та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату їй пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи по сумісництву у Верховинському хлібозаводі протягом 1985-1989 років та приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Згідно ксерокопії трудової книжки ОСОБА_1 по записах під № 10-15 основним місцем роботи було Красноілівське СТ Верховинського районного споживчого товариства товарознавець.. Однак згідно довідки від 05.05.2008 року № 19 виданої КТП "Говерла" вбачається, що ОСОБА_1працював в хлібозаводі на посаді виробника непродовольчої групи з 25.12.1979 р. /наказ № 7 від 25.12.1979 р./ по 25.11.1985 рік /наказ № 198 від 20.11.1985 р./(а.с. 50 пенсійної справи). Крім того по показах свідків, позивачка продовжувала працювати до 1989 року , тобто до моменту ліквідації КТП "Говерла", що підтверджується довідками про отриману заробітну плату (довідки № 114 від 08.05.2008 року Верховинського РСТ (а.с. 53 пенсійної справи та довідка № 19 від 05.05.2008 р. КТП "Говерла" (а.с. 54-55 пенсійної справи) Вини позивача у неналежному зберіганні документів, а саме: (книги наказів та ведення бухгалтерських документів) у КТП "Говерла" немає, а тому при всіх доказах, які предявлені суду, та підтверджені свідками, суд прийшов до висновку, що факт роботи в КТП "Говерла" позивачем підтверджений і підстав вважати недійсною довідку про отриману заробітну плату за період роботи в КТП "Говерла" у суду немає.

На підставі ст.ст. 8, 19, 22, 124 Конституції України, ст.ст. 101,103, 104 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. ст. 17,49, 50 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", Постанови КМУ від 12 серпня 1993 р. N 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", ст.ст. 1166, 1215 ЦК України, ст. ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольниити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерерахунком), виплатою та відмовою у призначенні (перерахунку) пенсій управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської області №22 від 11.12.2012 року про щомісячне утримання 20% із пенсії ОСОБА_7 до повного погашення переплати в сумі 39549,66 грн.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду Укрїни у Верховинськму районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_7 з 01.10.2012 року з врахуванням стажу роботи в Верховинському хлібозаводі з 1985 по 1989 роки.

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 34,41 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Верховинський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий: _______________ М. П. Данилюк