Справа № 0870/10037/12
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2012-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2012 року Справа № 0870/10037/12 м.Запоріжжя
За позовом: Публічного акціонерного товариства «Токмацький завод «Прогрес»

до Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області Державної податкової служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень

У складі головуючого судді Нечипуренко О.М.

при секретарі судового засідання Петрусь Д.К.

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність № 1017 від 30.10.2012)

відповідача ОСОБА_2 (довіреність № 1/10/10-19 від 30.03.2012)

ОСОБА_3 (довіреність № 8/10/10-19 від 30.03.2012)

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Токмацький завод «Прогрес» (далі ПАТ «Токмацький завод «Прогрес», позивач) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) з адміністративним позовом до Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області Державної податкової служби (далі Токмацька ОДПІ ДПС, відповідач) з вимогами про визнання нечинними податкових повідомлень рішень від 28.05.2012 року № -765, № -766, від 05.10.2012 року № -1707, № -1706, якими позивачу донараховано суму податкового зобовязання з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємств.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2012 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до судового розгляду на 12.11.2012 року.

В порядку підготовки справи до розгляду судом було витребувано у сторін всі документи на підтвердження фактичних обставин справи.

Під час судового розгляду справи представником відповідача було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі у звязку із необхідністю додаткового часу для надання додаткових доказів. Ухвалою суду від 12.11.2012 року провадження у справі було зупинено до 11.12.2012 року.

11.12.2012 року, судом, відповідно до ст. 160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Разом з тим судом оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, під час судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

В судовому засіданні 12.11.2012 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, у звязку із наступним. В березні 2012 року службовими особами Токмацької ОДПІ ДПС було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.01.2009 року по 31.12.2011 року, за результатами якої складено ОСОБА_1 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.01.2009 року по 31.12.2011 року № 61/22-02969981 (далі ОСОБА_1 перевірки від 24.04.2012 року № 61/22-02969981). На підставі ОСОБА_1 перевірки від 24.04.2012 року № 61/22-02969981 були прийняті податкові повідомлення рішення № -765, № -766 від 28.05.2012 року. Податковим повідомленням рішенням № -765 збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 345 680 грн. 00 коп., з яких 275 259 грн. 00 за основним платежем та 70 421 грн. 00 коп. штрафних (фінансових) санкцій). Податковим повідомленням рішенням № -766 збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 189 383 грн. 00 коп., з яких 152 533 грн. 00 за основним платежем та 36 850 грн. 00 коп. штрафних (фінансових) санкцій). З вказаними податковими повідомленнями рішеннями позивач не погоджується в звязку з тим, що вони суперечать діючому законодавству є необґрунтованими та безпідставним. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем порушено ст.75 Податкового Кодексу України, п.75.1 цієї статті чітко вказано, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Ця стаття не надає прав;; органам державної податкової служби проводити повторні перевірки. Виходячи за межі своїх повноважень Токмацька ОДПІ Запорізької області ДПС України провела повторну перевірку нашого підприємства за період з 01.01.2009 року по 30.12.2011 року. За цей період посадовими особами відповідача перевірка вже проводилась, за результатами якої складено акт

№ 576/23/02969981 про результати планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008 року по 31.03.2009 року валютного та іншого законодавства. 05.11.2010 року складено акт №569/23/02969981 про результати планової виїзної перевірки підприємства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2009 року по 30.06.2010 року 27.01.2012 року складено акт № 56/23/02969981 про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 року по 30.09.2011 року.

Також представник позивача зазначив, що під час проведення вказаних перевірок позивачем надавались всі необхідні бухгалтерські та податкові документи, у тому числі і з питання взаємовідносин з ТОВ "ТД "Пів-Ко" та ТОВ " Транс Агенство-Сервіс". Порушень вимог податкового законодавства, а саме п.п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4. ст.7 Закону україни "Про податок на додану вартість" №168/94-ВР від 03.04.1997 року, а також п.п.5.3.9 п.5.3, п.п.8.1.2, п.8.1 ст.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994 року встановлено не було, тому що товариством належним чином виконувались вимоги цих законів, а саме на момент проведення перевірок документально підтвердило всі дані, вказані ним у звітах. Жодних порушень не було встановлено, у звітній період всі належні бухгалтерські та податкові документи були надані у тому числі із питання взаємовідносин з ТОВ "ТД "Пів-Ко" та ТОВ " Транс Агенство-Сервіс". Податкові періоди визначаються в ст.7.8 Закону України "Про податок на додану вартість" де в п.п.7.8.1 вказано, що податковим періодом є один календарний місяць або один календарний квартал. Саме в ці періоди товариством надавались всі необхідні бухгалтерські та податкові документи Токмацькій ОДПІ і вони їх мають.

Однак при проведенні повторної перевірки Токмацька ОДПІ навмисно не прийняла до уваги ці обставини, тобто конкретні докази фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "ТД "Пів-Ко" та ТОВ " Транс Агенство-Сервіс".

Податкові повідомлення рішення від 28.05.2012 року № -765, № -766 було оскаржено позивачем спочатку до Державної податкової служби у Запорізькій області Державної податкової служби України, рішенням якої залишено без змін податкове повідомлення-рішення Токмацької ОДПІ Запорізької області ДПС України від 28.05.2012 року №-766, а податкове повідомлення-рішення від 28.05.2012 року №-765 скасоване в частині 3 212 грн. 00 коп. штрафних (фінансових) санкцій, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишене без змін, збільшено на 1,0 грн. розмір штрафної санкції відповідно до п.7 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, зменшено на 18 328,0 грн. розмір відємного значення податку на додану вартість в декларації з податку на додану вартість за червень 2009 року.

З таким рішенням товариство також не погодилось, 14 вересня 2012 року направлено повторну скаргу Голові Державної податкової служби України, рішенням якої скаргу залишено без задоволення.

В жовтні 2012 року Токмацькою ОДПІ Запорізької області ДПС України прийняті податкові повідомлення-рішення № - 1707 яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на прибуток" на суму 275 259,0 грн. за основним платежем та 67 210,0 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, та № -1706 прийняте 05 жовтня 2012 року на суму 18 328,0 грн. завищення від'ємного значення податку на додану вартість.

Представника відповідача проти позову заперечили, посилаючись на те, що відповідачем було отримано акт перевірки ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПІВ-КО» від ОСОБА_4 ОДПІ Запорізької області ДПС України, відповідно до якого встановлено порушення ч.1 ст.203, 215, 228, 662, 655, 656 ЦК України в частині недодержання в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними (п.5 ст. 203 Цивільним Кодексом України) по правочинах, здійснених ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПІВ-КО» із зазначеними у акті перевірки покупцями. Одним з контрагентів ТОВ „ТД „ПІВ-КО є відповідач та акт перевірки ТОВ «Транс Агенство Сервіс» від 10.02.2012 року № 310/236-36713483 з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку додану вартість за період з 01.01.2011 року по 31.08.2011 року від Алчевської ОДПІ Луганської області ДПС України.

Для здійснення заходів та з метою дослідження питання взаємовідносин позивача із ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПІВ-КО» та ТОВ «Транс Агенство Сервіс» відповідачем направлялися запити від 24.11.201 року, 29.12.2011 року, 04.01.2012 року про надання пояснень та документального підтвердження взаємовідносин позивача із вказаними вище контрагентами, проте у наданих відповідях зазначалось про неможливість надання, у звязку із тим, що зазначені документи відсутні у звязку з їх ліквідацією згідно наказу про створення комісії по списанню та знищенню документів від 15.11.2010 року № 50 та акту списання документів від 17.11.2010.

Документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ „Токмацький завод Прогрес з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.01.2009 року по 31.12.2011 року, проведена згідно із п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.78 „Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) та відповідно до наказу Токмацької ОДПІ від 26.03.2012 року № 174.

Під час проведення перевірки ніяких документів на підтвердження взаємовідносин ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПІВ-КО» та ТОВ «Транс Агенство Сервіс» також надано не було.

Отже, підприємством перераховувались кошти та оформлювались документи без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження обєкту оподаткування, несплати податків, в звязку з чим дії підприємства призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України, тому, податковий орган дійшов вірного висновку щодо відсутності реального характеру досліджених операцій та, відповідно - відсутність права Позивача на їх врахування гри визначення об'єкта оподаткування.

Посадовими особами відповідача під час проведення перевірки було правомірно зроблено висновок про те, що ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» занизило суму податку на додану вартість на загальну суму 636 679 грн. 00 коп. в т.ч. за січень 2009 року 186 304 грн. 74 коп., за лютий 2009 року 153 012 грн. 60 коп., за березень 2009 року 77 154 грн. 26 коп., квітень 2009 року 67 673 грн. 86 коп., травень 2009 року 67 422 грн. 85 коп., червень 2009 року 79 971 грн. 05 коп., січень 2011 року 5 139 грн. 30 коп. та податку на прибуток підприємств на загальну суму 795 849 грн. 00 коп. у т.ч. за І квартал 2009 року в сумі 520 590 грн. 00 коп., за ІІ квартал 2009 року в сумі 268 835 грн. 00 коп., за І квартал 2011 року в сумі 6 424 грн. 00 коп. Зважаючи на викладене, відповідач вказує на обґрунтованість висновків перевірки, а відтак і правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, та просить у позові відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, проаналізувавши норми законодавства, у сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» зареєстроване виконавчим комітетом Токмацької міської ради Запорізької області 27.10.1994 року та видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи від 27.10.1994. та взято на облік до Токмацької ОДПІ Запорізької області ДПС України 25.01.1995 року за № 008011. Позивач є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 04.04.2011 року № 12184183, виданого Токмацькою ОДПІ Запорізької області ДПС України та присвоєно індивідуальний податковий номер 1.

В період з 27.03.2012 року по 17.04.2012 року на підставі направлення виданого Токмацькою ОДПІ Запорізької області ДПС України (відповідно до наказу № 174 від 26.03.2012 року), п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.78 «Податкового кодексу України» та отриманим актом невиїзної документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.07.2007 року по 30.06.2010 року ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПІВ-КО» від 31.08.2010 року № 1044/23/34126683 посадовими особами відповідача було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» з питання дотримання податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.01.2009 року по 31.12.2011 року

За результатами перевірки було складено ОСОБА_4 перевірки від 24.04.2012 року

№ 61/22-02969981, яким встановлено, що позивачем порушено:

п.п 7.4.1, п.п 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість від 03.04.1997 року № 168/94-ВР», п. 192.1ст. 192, п. 198.1, 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» занизило суму податку на додану вартість на загальну суму 636 679 грн. 00 коп. в т.ч. за січень 2009 року 186 304 грн. 74 коп., за лютий 2009 року 153 012 грн. 60 коп., за березень 2009 року 77 154 грн. 26 коп., квітень 2009 року 67 673 грн. 86 коп., травень 2009 року 67 422 грн. 85 коп., червень 2009 року 79 971 грн. 05 коп., січень 2011 року 5 139 грн. 30 коп.;

п.п 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, п.п 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в результаті чого ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» занизило суму податку на прибуток підприємств на загальну суму 795 849 грн. 00 коп. у т.ч. за І квартал 2009 року в сумі 520 590 грн. 00 коп., за ІІ квартал 2009 року в сумі 268 835 грн. 00 коп., за І квартал 2011 року в сумі 6 424 грн. 00 коп.

ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» 18.05.2012 року вих. № 440 надав свої заперечення до ОСОБА_4 перевірки від 24.04.2012 року № 61/22-02969981 внаслідок розгляду якої Токмацькою ОДПІ Запорізької області ДПС України залишено без змін встановлені порушення за актом документальної позапланової виїзної перевірки від 24.04.2012 року № 61/22-02969981.

На підставі ОСОБА_4 перевірки від 24.04.2012 року № 61/22-02969981 податковим органом прийнято податкові повідомлення рішення від 28.05.2012 року № -765, № -766. Податковим повідомленням рішенням № -765 збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 345 680 грн. 00 коп., з яких 275 259 грн. 00 за основним платежем та 70 421 грн. 00 коп. штрафних (фінансових) санкцій). Податковим повідомленням рішенням № -766 збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 189 383 грн. 00 коп., з яких 152 533 грн. 00 за основним платежем та 36 850 грн. 00 коп. штрафних (фінансових) санкцій).

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями рішеннями позивач скористався правом їх адміністративного оскарження передбаченого чинним податковим законодавством України, шляхом подачі скарги до Державної податкової служби України в Запорізькій області вих. № 598 від 06.07.2012 року та доповнень до скарги на податкові повідомлення рішення про визначення сум грошових зобовязань вих. № 747 від 15.08.2012 року.

Рішенням Державної податкової служби України в Запорізькій області про результати розгляду первинної скарги від 06.09.2012 року № 4323/10/10420 залишено без змін податкове повідомлення рішення від 28.05.2012 року № -766, а скаргу виконавчого директора ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» ОСОБА_5 без задоволення в цій частині, податкове повідомлення рішення від 28.05.2012 року № -765 скасовано в частині 3 122 грн. 00 коп. штрафних (фінансових) санкцій, застосованих з посиланням на п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України за 1 квартал 2011 року, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення рішення залишено без змін; збільшено на 1 грн. 00 коп. розмір штрафної санкції відповідно до п. 7 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України і зобовязано Токмацьку ОДПІ Запорізької області ДПС України скласти та направити ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» окреме податкове повідомлення рішення на суму збільшення податкового зобовязання.; зменшено на 18 328 грн. 00 коп. розмір відємного значення податку на додану вартість в декларації з податку на додану вартість за червень 2009 року і зобовязано Токмацьку ОДПІ Запорізької області ДПС України скласти та направити ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» окреме податкове повідомлення рішення.

Позивачем 14.09.2012 року було подано повторну скаргу на рішення Державної податкової служби у Запорізькій області про результати розгляду первинної скарги вих № 862 до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 04.102012 року № 5121/0171-12/10-2115 залишено без змін податкові повідомлення рішення Токмацької ОДПІ Запорізької області ДПС України від 28.05.2012 року № -766, № -765 залишено без змін з урахуванням рішення Державної податкової служби України в Запорізькій області, прийнятого за розглядом первинної скарги, а скаргу без задоволення.

В звязку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку та їх скасування є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обовязковою умовою визнання акта недійсним (його скасування) є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

В ході розгляду справи судом зясовано, що висновки викладені в ОСОБА_4 перевірки від 24.04.2012 року № 61/22-02969981 обґрунтовані тим, що ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» віднесено до складу податкового кредиту за січень-червень 2009 року податку на додану вартість у розмірі 631 539,36 грн., сформованого за рахунок взаємовідносин з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПІВ-КО». Також, до складу валових витрат ПАТ „Токмацький завод „Прогрес" віднесено операції ^придбання товарів від ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПІВ-КО» у півріччі 2009 року на суму 3 157 700 грн. 00 коп.

ОСОБА_4 ОДПІ Запорізької області ДПС від 31.08.2010 №1044/23/34126683 про результати невиїзної документальної перевірки ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПІВ-КО» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.07.2007 по 30.06.2010 встановлено порушення ч. 1 ст.203, 215, 228, 662,^655, 656 ЦК України в частині недодержання в момент вчинення правочинів;здійснених ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПІВ-КО» із зазначеними у акті перевірки покупцями. Правочини, укладені ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПІВ-КО» з контрагентами порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою приховування сплати податків третіх осіб. Відповідно до даних звітності підприємства з ПДВ, встановлено, що підприємство здійснювало операції з фінансово - грошовими потоками відповідно до правочинів, які укладені в порушення ч 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, їх зміст суперечить зокрема інтересам держави і суспільства, суперечить і моральним засадам суспільства. Зазначені правочини не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними (п:15°стґі 203 ЦК України). Недодержання в момент вчинення правочину сторонами цієї вимоги є підставою недійсності правочину. Товар по вказаних правочинах не був переданий в порушення ст. 662, 655 та 656 ЦК України. Перевіркою встановлено відсутність поставок товарів та укладення угод з метою настання реальних наслідків. Згідно даних податкової звітності ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПІВ-КО» встановлено відсутність - необхідних умов для досягнення результатів відповідної фінансово-господарської діяльності, а саме, встановлена відсутність персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських - приміщень, транспортних засобів. Крім того, до перевірки не надано товарно-транспортні накладні, довіреності та інші документи, що свідчать про транспортування товару, його передачі, оприбуткування, тощо.

Згідно актом позапланової невиїзної документальної перевірки Алчевської ОДПІ ТОВ «Транс Агенство Сервіс» від 10.02.2012р. №310/236-36713483 з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку додану вартість за період з 01.01.2011р. по 31.08.2011р, встановлено, що ТОВ «Транс Агентство Сервіс» не надано документи, які підтверджують правомірність формування показників податкової звітності з ПДВ, встановлено неможливість фактичного здійснення господарських операцій через відсутність майна та інших матеріальний ресурсів, необхідних для здійснення операцій з купівлі-продажу, а саме, відсутні необхідна трудові ресурси, основні фонди, складські приміщення, транспортні засоби.

Вищезазначене, на думку відповідача, свідчить, пр те що правочини між ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПІВ-КО», ТОВ «Транс Агентство Сервіс» та ПАТ „Токмацький завод „Прогрес" є нікчемними і не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

Також перевіркою встановлено, що ПАТ „Токмацький завод „Прогрес" фактично не довів взаємовідносини щодо отримання ТМЦ, а саме, перевіркою встановлено відсутність договору, товарно-транспортних накладних або подорожніх листів, які б підтверджували факт транспортування, також встановлено відсутність актів приймання-передачі, рахунків-фактур, тощо. Зазначене свідчить про відсутність у ПАТ „Токмацький завод „Прогрес" права на включення вищенаведених сум до складу податкового кредиту та відповідно до складу валових витрат.

Відповідно до п.п. 7.4.1 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.97 № 168, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 7.5. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

За приписами п.п. 7.2.3 п.7.2. ст..7 Закону №168/97-ВР „податкова накладна складається в момент виникнення податкових зобовязань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом ... Платники податку повинні зберігати податкові накладні протягом строку, передбаченого законодавством для зобовязань із сплати податків.

Згідно приписів п.п. 7.2.6. ст.. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними (п.п. 7.4.5. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»).

З 01.01.2011р. набрав чинності Податковий кодекс України.

Відповідно до п.14.1.18, п.14.1.181 Податкового кодексу України (далі ПКУ), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Так, пунктом 198.3. ст.198 ПКУ визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

Відповідно до п.201.1. ст.201 ПКУ платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 ПКУ). Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (п.201.4 ст.201 ПКУ). Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п.201.6 ст.201 ПКУ). Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (п.201.8. ст.201 ПКУ). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 ПКУ).

Підпунктом 198.6 п.198 ПКУ встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями. У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 10.1. Наказу ДПАУ № 1002 від 24.12.2010р. «Про затвердження форми Реєстру виданих та отриманих податкових накладних та Порядку його ведення» зазначено, що придбання або виготовлення товарів/послуг та придбання (будівництво, спорудження) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи) на митній території України відображається на підставі податкових накладних, розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної, а також інших подібних документів.

Отже, виходячи із приписів вищевказаних норм Податкового кодексу, податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платником податків-покупцем. Лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку-покупця, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник ПДВ, безспірно позбавляють покупця права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у звязку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

Інших умов для формування податкового кредиту за наслідками придбання товарів - таких як обов'язкова сплата постачальниками сум податку до бюджету, у т.ч. по ланцюгу постачання товару тощо, у Податковому кодексі України не передбачено.

Таким чином, податковий кредит формується за умови списання платником податків грошових коштів в оплату товарів (робіт, послуг)/отримання ним товару, та повинен підтверджуватися податковою накладною.

Наявність податкових накладних від контрагентів постачальників, оформлених відповідно до норм ПКУ та Закону України «Про податок на додану вартість», підтверджується матеріалами справи.

На спростування цих висновків позивачем надано суду ОСОБА_4 перевірки

№ 576/23/02969981 від 27.01.2009 року про результати позапланової виїзної перевірки ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2008 року, акт перевірки № 569/23/02969981 від 05.11.2010 року про результати планової виїзної перевірки ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2009 року по 30.062010 року, акт перевірки № 56/23/02969981 від 27.012012 року про результати планової виїзної перевірки ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» » з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 року по 30.09.2011 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2010 року по 30.09.2011 року. Жодним із вищезазначених актів перевірок ПАТ «Токмацький завод «Прогрес» не встановлено порушень викладених в ОСОБА_4 перевірки від 24.04.2012 року № 61/22-02969981.

Статтею 83 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI наведено вичерпний перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок, а саме: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення;. інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Таким чином податковий орган під час складання ОСОБА_4 перевірки від 24.04.2012 року № 61/22-02969981 мав брати до уваги висновки викладені в попередніх актах перевірки підприємства позивача, що зроблено не було. Матеріалами попередніх перевірок не спростовувались взаємовідносини позивача з такими контрагентами як ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПІВ-КО» та ТОВ «Транс Агентство Сервіс», а також досліджувались відповідні документи на підтвердження таких взаємовідносин. Тому, позивач правомірно включив вищенаведені суми до складу податкового кредиту та відповідно до складу валових витрат.

Тому посилання на п. 198.6 ст. 198 та п. 201.4 ст. 201 ПКУ в акті перевірки не відповідають фактичним обставинам, та, відповідно податкове повідомлення-рішення із посиланням на вказані норми є неправомірним.

Податковий орган також безпідставно дійшов висновку про порушення позивачем пп.5.2.1. п.5.2. та пп.5.3.9 п.5.3. ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.94р. № 334/94-ВР, підпункту 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п.п. 138.1.1 п. 138.1, п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток за перевіряємий період.

Зазначені висновки податкового органу суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки за приписами Податкового кодексу України, зокрема п.п. 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПКУ, витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140. статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно п. 138.2 ст.138, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

До складну валових витрат, згідно п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, не відносяться витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно із п.п. 2.1.1. Закону №334/94-ВР платниками податку на прибуток з числа резидентів є суб'єкти господарської діяльності, бюджетні, громадські та інші підприємства, установи та організації, які здійснюють діяльність, спрямовану на отримання прибутку як на території України, так і за її межами.

Термін "валові витрати виробництва" визначено в пп.5.2.1, 5.2 ст.5 Закону України № 334: це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів, які придбаваються таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, що не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку (пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону № 344).

Відповідно до правил ст.11 Закону № 334 датою збільшення валових витрат є дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку;

- або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Враховуючи зазначене, формування валових витрат, пов'язаних з придбанням товарів (робіт, послуг) здійснюється по кожному податковому періоду та при визначенні валових витрат враховується загальна сума доходів та витрат від усіх видів діяльності платника податків взагалі по всім контрагентам, а не окремо по одному, що обумовлює неможливість податковим органом виокремити контрагентів позивача та відносно них встановити порушення Позивачем правил щодо формування валових витрат.

Саме витрати повязані з придбанням у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПІВ-КО» та ТОВ «Транс Агентство Сервіс» товару, використовувались позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується самим актами попередніх перевірок та валовим доходом, задекларованим ним.

Тобто мали місце правочини, між позивачем та вказаними підприємствами, виконання таких послуг підтверджується договором, видатковими та податковими накладними.

За приписами ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99р. № 996-ХІV, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Згідно з ч.2 ст.9 цього ж Закону, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку, оформлених відповідно з вимогами законодавства.

Отже, дані, наведені в декларації, повинні підтверджуватись первинними документами обліку та відповідати податковому обліку (звітності).

Таким чином, ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обовязкова ознака господарської операції кореспондує з нормами податкового законодавства.

Як вже зазначалося вище і не спростовується актом перевірки, у позивача наявні всі необхідні первинні документи, які відповідають вимогам, встановленим ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо змісту та форми первинних документів, підтверджують фактичне отримання позивачем товару та послуг від постачальників, оскільки містять повну інформацію щодо змісту та обсягу господарської операції, а також щодо дати та місця її здійснення та свідчать про реальні зміни в структурі активів та зобов'язань позивача.

За таких обставин у позивача були всі законні підстави для формування валових витрат, передбачені вимогами податкового законодавства.

Тобто дані документи підтверджують реальність господарських операцій із вказаними контрагентами - фактичне переміщення (транспортування), приймання, використання товару позивачем у власній господарській діяльності.

Твердження відповідача про безтоварність здійснених позивачем господарських операцій, суд вважає безпідставним, оскільки на його підтвердження відповідачем не було надано рішення суду у цивільній чи господарській справі, вироку суду у кримінальній справі або іншого належного доказу. Не надано також добутих у визначений процесуальним законодавством спосіб доказів підробки документів або складання фіктивних документів на підтвердження здійснених позивачем господарських операцій.

Зазначене вказує на необґрунтованість тверджень відповідача про безтоварність проведених позивачем господарських операцій.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, частиною 5 статті 203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст. 234 ЦК України встановлено, що правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином є фіктивним.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Недійсність фіктивного правочину не встановлена законом, а отже такий правочин не є нікчемним. Згідно із статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що зміст вказаних вище договорів не суперечать актам цивільного законодавства, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що зміст цих угоди не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договору або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідно до презумпції правомірності правочину укладений позивачем правочин є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про взаємовідносини, які відбулись між учасниками такого правочину. Про недійсність правочини ухвалюється судове рішення.

Суд відмічає, що Відповідачем ні в акті перевірки, ні в судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б вказували на невідповідність правочинів позивача актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

В матеріалах справи містяться пояснення головного бухгалтера позивача, які також надавалися під час проведення перевірки, про те що на момент проведення перевірки бухгалтерська та податкова документація для підтвердження взаємовідносин з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПІВ-КО» та ТОВ «Транс Агентство Сервіс», ліквідовано згідно наказу про створення комісії по списанню та знищенню документів від 15.11.2010 року № 50 та акту списання документів від 17.11.2010.

Пунктом 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI визначено, що платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Цією ж нормою закону визначено, що якщо необхідні для проведення перевірки документи втрачено, пошкоджено або достроково знищено і неможливо провести перевірку такого платника податків, то терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах строків визначених законом.

Однак, податковим органом не будо надано часу для відновлення всіх необхідних бухгалтерських та податкових документів, у тому числі і з питання взаємовідносин з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПІВ-КО» та ТОВ «Транс Агентство Сервіс».

Зважаючи на усе викладене, за результатом розгляду справи суд приходить до висновку про безпідставність винесення податковим органом податкових повідомлень рішень, а відтак вважає за необхідне їх скасувати.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 11 КАС України (розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості) та ч. 1 ст. 71 КАС України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення) суд дійшов висновку, що заявлені Публічним акціонерним товариством «Токмацький завод «Прогрес» до Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області ДПС вимоги про визнання нечинними податкових повідомлень рішень від 28.05.2012 року № -765, № -766, від 05.10.2012 року № -1707, № -1706, якими позивачу донараховано суму податкового зобовязання з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємств є обґрунтованим і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 17, 71, 94, 158-163 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Токмацький завод «Прогрес» до Токмацької обєднаної державної податкової інспекції Запорізької області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.05.2012 № -765, № -766, від 05.10.2012 № -1707, № -1706 задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.05.2012 № -765, № -766, від 05.10.2012 № -1707, № -1706, винесені Токмацькою обєднаною державною податковою інспекцією Запорізької області Державної податкової служби

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Постанова в повному обсязі у відповідності до вимог ст. 160 КАС України оформлена і підписана 29.12.2012

Суддя О.М. Нечипуренко