Справа № 826/11491/15
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Лоджистік» до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2015року товариство з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Лоджистік» (далі Товариство або позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (далі Інспекція або відповідач), у якому просило: скасувати наказ Інспекції №84 від 03.06.2015 року.

Крім того, позивачем подано клопотання про вжиття забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Інспекції №84 від 03.06.2015 року до прийняття остаточного рішення у справі та заборонити посадовим особам відповідача вчиняти дії по виключенню записів про реєстрацію декларацій до прийняття остаточного рішення у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2015 року клопотання про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

В апеляційній скарзі про скасування ухвали Інспекція посилається на те, що в даній справі відсутні вищезазначені підстави, за умови настання яких, необхідно вживати запобіжний захід. Крім того, апелянт зазначає, що позивачем не надано жодного доказу та обґрунтування того, що в разі невжиття заходів забезпечення адміністративного позову, відповідачем буде заподіяна шкода правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Інспекцією здійснено: реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 12.09.2012 року за №КС9 «Реконструкція складського комплексу №5 (друга черга секції 3-10») замовник (забудовник) Товариство з обмеженою відповідальністю «Плазма-Логістик»; реєстрацію декларації про початок будівельних робіт від 12.06.2013 року за №КС47 «Реконструкція складського комплексу №5 (будівлі складу №5) під адміністративно складську будівлю»; реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 11.06.2013року за №КС28 «Реконструкція складського комплексу №5» (друга черга секції 3-10); реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 26.06.2013 року за №КС49 «Реконструкція складського комплексу №5 (будівлі складу №5 за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Київський Шлях, 121А (перейменована з вул. Леніна)).

ТОВ «Юніверсал Лоджистік» є власником вищезазначеного об'єкту нерухомості, який за наслідками реєстрації вказаних декларацій зареєстровано, як адміністративно-складський комплекс, адреса: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Леніна, 121-а.

Право власності на об'єкт підтверджено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане 05.07.2013 року Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, серія САК №136138.

Листом від 03.06.2015 року за вих. № 10/10 Інспекція повідомила Товариство, що наказом №84 від 03.06.2015 року скасовано:

- реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 12.09.12 за №КС9 «Реконструкція складського комплексу №5 (друга черга секції 3-10») замовник (забудовник) ТОВ «Плазма-Логістик»;

- реєстрацію декларації про початок будівельних робіт від 12.06.13 за №КС47 «Реконструкція складського комплексу №5 (будівлі складу №5) під адміністративно складську будівлю»;

- реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 11.06.13 за №КС28 «Реконструкція складського комплексу №5» (друга черга секції 3-10);

- реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 26.06.13 за №КС49 «Реконструкція складського комплексу №5 (будівлі складу №5 за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Київський Шлях, 121 А).

Вказаний наказ на адресу Товариства не направлявся.

В обґрунтування клопотання про вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає, що будівництво складського комплексу за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Велика Олександрівка, вул. Київський Шлях, 121А здійснювалось із дотриманням усіх будівельних норм та правил. Перевірки, які здійснювались органами державної влади з моменту завершення будівництва жодних порушень не виявляли, а декларації були скасовані через два роки після їх реєстрації. В зв'язку із чим, в діях Інспекції наявна очевидність ознак протиправності винесення оскаржуваного наказу.

Крім того, необхідність вжиття заходів забезпечення адміністративного позову позивач обґрунтовує тим, що зупинення виконання будівельних робіт на вищевказаному об'єкті може завдати позивачу значної майнової шкоди, що полягає у настанні негативних фінансових наслідків, таких як безповоротної втрати інвестованих в будівництво коштів, а для відновлення порушених прав, свобод та інтересів, отримання належного відшкодування від вкладених коштів, які накопичувалися тривалий час, необхідно буде докласти значних зусиль та часу.

Також, позивач зазначає, що Товариством надаються суб'єктам господарювання логістично-складські послуги та послуги по здачі в оренду приміщень під ліцензійні аптечні склади, на яких зберігаються лікарські засоби та вироби медичного призначення, митне оформлення лікарських засобів, які ввозяться на територію України виробниками. Заборона експлуатації даного складського комплексу спричинить збитків не лише для Товариства, а й для суб'єктів господарювання, які орендують приміщення у позивача.

Позивач додав, що орендарі позивача є дочірніми компаніями великих світових фармацевтичних компаній, які отримали ліцензію на оптову торгівлю лікарськими засобами саме на вказаному об'єкті та розташували на ньому аптечні склади. В аптечних складах орендарів знаходяться значні обсяги лікарських засобів, вивезення яких в інше місце без отримання відповідної ліцензії неможливо.

Згідно Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики, критеріями по забезпеченню зберігання лікарських засобів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України №49 від 02.02.2011 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 09.02.2011 року за № 171/18909, критеріями по забезпеченню зберігання лікарських засобів, зокрема, є освітлення, температура, вологість, та вентиляція складських приміщень. Забезпечення виконання вказаних критеріїв можливо виключно за умови підключення складу до інженерних мереж.

Таким чином, не застосування судом заходів по забезпеченню позову, може призвести до визнання неякісних всіх лікарських засобів, які на даний час перебувають на складах орендарів позивача.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що в разі неприйняття таких заходів існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВАС України № 2 від 06.03.2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

На думку колегії суддів, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди інтересам позивача, та викладені обставини, які у відповідності до норм КАС України дають підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може призвести до порушення, зокрема, захист прав та інтересів позивача стане неможливим або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Згідно із частиною 3 статті 117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Оскільки спірний наказ відповідача оскаржений в судовому порядку та з ним не погоджується позивач, дія норм цього наказу до прийняття рішення по суті може потягнути негативні наслідки для позивача, адже позивач під час здійснення своєї діяльності вклав значних засобів в будівництво, що призведе до безповоротної втрати коштів, які накопичувалися тривалий час.

При цьому, колегія суддів враховує, що забезпечуючи позов суд першої інстанції не вирішив спір по суті, оскільки ухвалою про забезпечення позову було лише зупинено дію спірного наказу, не даючи оцінки законності його винесенню.

Вказана можливість передбачена чинним законодавством і не відноситься до категорій щодо якої передбачена заборона щодо забезпечення.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача підтверджена та ускладнить їх відновлення, а відтак, судом першої інстанції правомірно задоволено клопотання про забезпечення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2015 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 30.07.2015 року

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Гром Л.М.

Бєлова Л.В.