Справа № 818/2088/14
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2015 р. м. Київ К/800/60198/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Донця О.Є.
Леонтович К.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Шосткинської міської ради на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року у справі № 818/2088/14 за позовом Державної фінансової інспекції в Сумській області до Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Шосткинської міської ради про зобов'язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИЛА:
Державна фінансова інспекція в Сумській області звернулася з адміністративним позовом до Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства " Шосткинської міської ради, в якому просила зобов'язати Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства " Шосткинської міської ради (далі - відповідач, КП "ВУВКГ") виконати пункти 4 і 5 листа - вимоги від 06.09.2013 року № 106-14/1369, а саме:

- п. 4 щодо відшкодування 15366,84 грн. зайво виплачених працівникам підприємства коштів шляхом подання ними заяви про утримання відповідної суми із заробітної плати, або шляхом стягнення з них коштів в сумі 15366,84 грн., в іншому випадку стягнути з осіб, винних в зайвих грошових виплатах, кошти в сумі 15366,84 грн. в порядку та в розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу Законів України про працю; провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного внеску та повернути або зарахувати в рахунок майбутніх платежів кошти в сумі 5819,42 грн.;

- п. 5 щодо відшкодування 1676,49 грн. зайво виплачених працівникам підприємства коштів шляхом подання ними заяви щодо утримання відповідної суми із заробітної плати, або шляхом стягнення з них коштів в сумі 1676,49 грн., в іншому випадку стягнути з осіб, винних в зайвих грошових виплатах, кошти в сумі 1676,49 грн. в порядку та в розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу Законів України про працю; провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум єдиного внеску та повернути або зарахувати в рахунок майбутніх платежів кошти в сумі 634 грн. 88 коп.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2014 року задоволено позов.

Зобов'язано Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Шосткинської міської ради Сумської області виконати пункт 4 і пункт 5 листа-вимоги Шосткинської об'єднаної державної фінансової інспекції Сумської області № 106-14/1369 від 06 вересня 2013 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2014 року залишено без змін.

Не погоджуючись із ухваленими по справі рішеннями КП "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Шосткинської міської ради Сумської області звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та постановити нове рішення, яким залишити позовну заяву без розгляду.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд касаційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуальною права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Сумській області проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01.01.2010 року по 31.01.2011 року та за її результатами складено акт 02.08.2013 р. № 106-21/105

На підставі п. 7 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю" КП "ВУВКГ" направлено лист-вимогу від 06.09.2013р. №106-14/1369 із терміном зворотного інформування про вжиті заходи - до 03.10.2013 року.

Після оскарження КП "ВУВКГ" пунктів 2,3,4,5,6,7 вимоги № 106-14/1369 в судовому порядку по справі № 818/8207/13-а позовні вимоги задоволені частково: визнано протиправними та скасовано пункти 2,3,6,7 вимоги, в іншій частині відмовлено.

Відповідачем по справі в добровільному порядку не було виконано п.4, 5 вимоги № 106-14/1369.

Вважаючи дії відповідача щодо невиконання в повному обсязі законних вимог, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати відповідача виконати дані вимоги в повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що вимоги органу Державної фінансової інспекції є законними та обов'язковими до виконання.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно з пунктом 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Пунктом 46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 визначено, що, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акту ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Отже, відповідачу надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

При цьому в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Виходячи з наведеного, у органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем пред'явлена вимога, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність їх стягнення.

З урахуванням того, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, такі збитки не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити дії.

Такі висновки відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 15 квітня 2014 року №21-40а14, від 21 квітня 2015 року №21-120а-15, які згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду України, мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені правильно і повно, але при цьому суди допустилися порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Зважаючи на те, що судами при розгляді справи правильно та повно встановлені фактичні обставини справи, однак при прийнятті рішення допущені порушення норм матеріального права, які призвели до помилки при постановленні судових рішень, а також те, що у справі не вимагається збирання або додаткова перевірка доказів, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про доцільність скасування постановлених у справі рішень та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 220, 222, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Шосткинської міської ради - задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Державної фінансової інспекції в Сумській області до Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Шосткинської міської ради про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.