Справа № 2-а/1970/3143/11
Суддя: Мандзій О.П.
Дата ухвалення: 2011-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/3143/11

21 листопада 2011 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

при секретарі Бойко Н.Б.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області про скасування розпорядження та поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Бучацької районної державної адміністрації (далі - відповідач або Бучацька РДА) про скасування розпорядження голови Бучацької РДА №606 від 05.10.2011 «Про звільнення ОСОБА_1В.», поновлення на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення 10000 гривень завданої моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що звільнення з роботи ОСОБА_1 проведено з порушенням норм Кодексу законів про працю України, зокрема позивач вказує на те, що в оскарженому розпорядженні №606 від 05.10.2011 року відсутні посилання на норми ст.40, 41, 23, та 43-1 КЗпП України, на підставі проводиться звільнення з роботи.

Також позивач не погоджується з фактами, викладеними в довідці перевірки, яка проводилась комісією Бучацької РДА. Зокрема, позивач вважає, що факти, викладені в довідці, не відповідають дійсності і сама перевірка проведена не обєктивно.

Позивач вказує на те, що розпорядження Бучацької РДА №606 прийнято без необхідного погодження Тернопільської обласної державної адміністрації.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, викладених у позовній заяві. Пояснила, що з довідкою про результати вивчення роботи фінансового управління Бучацької РДА від 26.11.2011 року була ознайомлена лише 4.10.2011 року в присутності керівника апарату ОСОБА_2, на яку 05.10.2011 було надано письмові заперечення. Однак цього ж дня головою Бучацької РДА без достатніх підстав було прийнято розпорядження №606 від 05.10.2011 «Про звільнення ОСОБА_1В.»

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала та заперечила проти його задоволення, надавши письмові докази, які, на її думку, доводять факт неналежного виконання позивачем своїх службових обовязків. Вважає, що при звільненні ОСОБА_1 головою Бучацької РДА було дотримано вимоги Закону України «Про державну службу» та отримано необхідне погодження з Головного фінансового управління Тернопільської обласної державної адміністрації.

Представником відповідача додатково надано копію розпорядження голови Бучацької РДА від 28.02.2011 року, згідно якого до ОСОБА_1 застосовано захід дисциплінарного стягнення оголошення догани за неналежне виконання службових обовязків. Разом з тим, представник позивача вважає, що виявлених недоліків достатньо для того, щоб зробити висновок про неналежне виконання службових обовязків, що є підставою для припинення державної служби відповідно до ст.14 Закону України «Про державну службу» та ст.147, 147-1, 148, 149 КЗпП України.

З врахуванням викладеного, представник відповідача вважає розпорядження голови Бучацької РДА №606 від 05.10.2011 «Про звільнення ОСОБА_1М.» правомірним, а тому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представника відповідача, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 05.01.2005 року згідно розпорядження голови Бучацької РДА № 1 призначена на посаду начальника фінансового управління Бучацької районної державної адміністрації з присвоєнням 12 рангу державного службовця.

Як слідує з матеріалів справи, 28 лютого 2011 року головою Бучацької РДА прийнято розпорядження № 101 (а.с. 73), згідно якого до ОСОБА_1 застосовано захід дисциплінарного стягнення оголошення догани за неналежне виконання службових обовязків.

Відповідно до Акту, складеного 28.02.2011 року, ОСОБА_1 відмовилася від надання письмового пояснення та від ознайомлення з розпорядженням про застосування дисциплінарного стягнення виданого №101 від 28.02.2011 року.

За письмовим дорученням голови Бучацької РДА від 08.08.2011 №53 (а.с. 78) створено робочу групу та затверджено план - графік щодо вивчення стану справ з питань ведення діловодства, контролю за виконанням розпорядчих актів та надання методичної допомоги у структурних підрозділах райдержадміністрації.

На підставі затвердженого плану - графіку комісією 26.09.2011 року проведено вивчення роботи питань ведення діловодства, контролю за виконанням розпорядчих актів та надання методичної у фінансовому управлінні Бучацької, за результатами якої складено Довідку про результати вивчення роботи фінансового управляння Бучацької РДА (далі - Довідка).

Як слідує з Довідки (а.с. 18-20), на підставі встановлених в ході перевірки обставин та фактів, які мали місце у діяльності фінансового управління Бучацької РДА комісією виявлено ряд недоліків.

За результатами перевірки комісією зроблено висновок, що начальник фінансового управління райдержадміністрації ОСОБА_1 не забезпечує чіткої системної роботи, відповідно до визначених посадовою інструкцією обовязків керівника.

28.09.2011 року Головою Бучацької РДА направлено лист №01-1272/01-20 (а.с. 76) до начальника Головного фінансового управління Тернопільської обласної державної адміністрації з проханням погодити звільнення начальника фінансового управління Бучацької РДА ОСОБА_1

Згідно листа від 4 жовтня 2011 року №5-01/47-1663 «Про погодження щодо звільнення» Головне фінансове управління Тернопільської обласної державної адміністрації не заперечує щодо звільнення з посади начальника фінансового управління Бучацької РДА ОСОБА_1 (а.с. 72).

З Довідкою про результати вивчення роботи фінансового управління Бучацької РДА від 26.09.2011 року позивач була ознайомлена 4.10.2011 року в присутності керівника апарату ОСОБА_2, на яку 05.10.2011 було надано письмові заперечення (а.с. 12-17).

Відповідно до розпорядження голови Бучацької районної державної адміністрації від 5 жовтня 2011 року №606 ОСОБА_1 звільнено з посади начальника фінансового управління районної державної адміністрації з 05.10.2011 року відповідно до пункту ст. 14 Закону України «Про державну службу», ст.147,147-1, 148, 149 КЗпП України (за неналежне виконання службових обовязків).

Як видно з вищенаведеного розпорядження ,підставами для його прийняття стали Довідка про результати вивчення роботи управління Бучацької РДА від 26.09.2011 року, погодження Головного фінансового управління від 04.10.2011 року № 5-01/47-1663.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що ОСОБА_4 відносилася до осіб публічної служби, оскільки працювала начальником фінансового управління Бучацької РДА (далі Управління), прийняла присягу державного службовця, а тому правовий статус позивача, у тому числі підстави припинення служби, врегульовано Законом України „Про державну службу від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ (надалі Закон).

При вирішенні позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну службу" державний службовець зобов'язаний вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки.

Так, згідно ст. 10 Закону, основними обов'язками державних службовців зокрема є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі. Частниною другою зазначеної статті визначено, що державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень.

Службові обовязки позивача визначались у відповідний період роботи - Положенням про фінансове управління Бучацької районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Бучацької РДА від 20.11.2008 року №822 (а.с. 109 -117) далі - Положення управління та посадовою інструкцією начальника фінансового управління Бучацької РДА , затвердженої головою відповідної райдержадміністрації від 20.11.2008 року (а.с. 118-120), далі посадова інструкція.

Відповідно до п.1.1 зазначеної Посадової інструкції начальник управління, зокрема, несе персональну відповідальність за виконання покладених на управління завдань, розподіляє обовязки між працівниками, очолює та контролює їх роботу.

Як вбачається з матеріалів справи основною підставою для прийняття розпорядження звільнення стала Довідку про результати вивчення роботи фінансового управляння Бучацької РДА від 26.09. 2011 року.

При детальному аналізі у судовому засіданні виявлених недоліків в роботі фінансового управління Бучацької РДА, відображених у довідці від 26.10.2011 судом встановлено наступні обставини.

Так, судом встановлено та не спростовано сторонами, що позивачем, як керівником фінансового управління, не проведена робота щодо заміни старих штампів організації, оскільки на день перевірки - штамп вхідної документації містить юридично неправильну назву «відділ», а не «управління» (п.3 Довідки).

Суд погоджується з наявністю недоліку у роботі фінансового управління Бучацької РДА вказаного у п. 5 Довідки, а саме щодо порушення Порядку проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців, затверджених постановою КМУ від 15.02.2002 року №169 у звязку з входженням до складу конкурсної комісії управління двох працівників, які понад півроку знаходяться на пенсії (ОСОБА_5, ОСОБА_6О.).

Враховуючи те, що згідно Посадової інструкції керівник управління забезпечує дотримання працівниками фінуправління законодавства України з питань державної служби, то працівники ОСОБА_5 (звільнена з 21.12.2010 року) та ОСОБА_6 (звільнена 31.01.2011 року) наказом начальника управління ОСОБА_1 повинні були виведені із складу конкурсної комісії фінансового управління Бучацької РДА після їх звільнення незалежно від того, чи здійснювала свою діяльність дана комісія.

Суд критично оцінює обґрунтування позивача щодо наявності наказу від 16.09.2011 № 20 «Про зміни в складі конкурсної комісії в фінансовому управлінні Бучацької райдержадмністрації» на момент проведення перевірки 26.09.2011 року. Оскільки, згідно досліджених копій книги реєстрації наказів з основної діяльності фінансового управління (а.с. 133-134 ) підпису начальника управління про реєстрацію згаданого наказу 16.09.2011 № 20 не має. Також суд враховує ту обставину, що пунктом 6 Довідки встановлено наявність 19 Наказів по управлінню зареєстрованих у книзі реєстрації наказів з основної діяльності фінансового управління. А тому є достатньо підстав вважати, що Наказ начальника управління від 16.09.2011 № 20 фактично був виданий після проведеної перевірки 26.10.2011 року.

Знайшли своє підтвердження виявлені недоліки вказані у п.6 Довідки щодо оформлення наказів управління по основній діяльності та особових наказів з порушенням вимог «Інструкції з діловодства» (жодний з наказів (19 наказів) не затверджений печаткою управління, також відсутній підпис керівника на наказі №5).

Згідно п.4.6.1 інструкції з діловодства в Бучацькій районній державній адміністрації засвідчення документів здійснюється шляхом їх підписання, затвердження та проставлення печатки (а.с. 96).

Відсутність печатки на 19 наказах управління позивач не спростувала, зазначивши, що необхідності проставлення печатки на наказах управління згідно інструкції з діловодства в Бучацькій районній державній адміністрації не має. Вказане свідчить про неналежне виконання позивачем своїх службових обовязків, передбачених частиною 2 посадової інструкції щодо здійснення контролю за веденням діловодства.

Аналіз у судовому засіданні недоліків визначених у п.1-2,4,7,12 засвідчив здебільшого про необґрунтованість таких висновків.

Так недоліки, вказані у п.1 та п.2 Довідки щодо несистемного планування роботи управління та відсутності належних реквізитів, спростовується дослідженими у судовому засіданні копіями планів роботи фінансового управління за січень - вересень 2011 року (а.с. 23 -37) та фактично не заперечені представником відповідача.

Щодо недоліку, вказаного у п.4. Довідки, суд зазначає, що при призначенні в управлінні нових працівників необхідності зміни у їх посадових інструкціях статею 11 Закону України «Про державну службу» не передбачено. Таким чином, враховуючи, що у посадовій інструкції заступника начальника управління начальника бюджетного відділу фінансового управління Бучацької РДА наявний підпис про ознайомлення з посадовою інструкцією ОСОБА_7, суд вважає, що порушень з боку начальника управління в даному випадку немає.

З приводу недоліків, вказаних у п. 7, 8, 10 Довідки, представником відповідача не надано належних доказів, які б свідчили про порушення термінів виконання доручень, не проведення конкретної роботи за документами, на яких зазначено - резолюції не чіткого характеру чи відсутні реквізити виконавця документу.

Дослідженою у судовому засіданні копією журналу обліку особистого прийому громадян начальником фінансового управління (а.с. 58-59) та копіями даних про стан розгляду письмових та усних звернень у фінансове управління бучацької РДА (а.с. 157-160) спростовується твердження, визначені у п.9 Довідки про неведення позивачем журналу усного прийому громадян.

Виконання розпорядження голови Бучацької РДА від 31.03.2011 року №165 «Про роботу структурних підрозділів райдержадмністрації щодо посилення виконавської дисципліни, реалізації завдань, визначених нормативно правовими актами Президента України, Кабінету Міністрів України розпорядчими документами голів обласної і районної державної адміністрації» шляхом інформування до 30.06.2011 року підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією інформації від 29.06.2011 року, поданої до сектору контролю апарату Бучацької РДА.

Представник Бучацької РДА не подав доказів, які підтверджували б обставини порушення саме начальником управління ОСОБА_1 при веденні особових справ, відображених у п. 12 Довідки.

Враховуючи викладене, в тому числі встановлені в ході перевірки фінансового управління Бучацької РДА (факти), які не заперечуються і сторонами у справі, суд вважає правомірними висновки комісії щодо наявності недоліків у роботі начальника управління ОСОБА_1, зокрема: не проведення роботи щодо заміни старих штампів організації котрі містять юридично неправильну назву «відділ» на «управління»; порушення Порядку проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців, затверджених постановою КМУ від 15.02.2002 року №169 у звязку з входженням до складу конкурсної комісії управління двох працівників, які понад півроку знаходяться на пенсії (ОСОБА_5, ОСОБА_6О.); порушення п.4.6.1 інструкції з діловодства в Бучацькій районній державній адміністрації щодо незатвердження печаткою управління наказів управління по основній діяльності та особових наказів (19 наказів).

Такі дії ОСОБА_1 є порушенням вимог ст. 10 Закону України «Про державну службу» та свідчать про неналежне виконання службових обовязків начальником фінансового управління Бучацької РДА ОСОБА_1

Як встановлено судом, розпорядження голови Бучацької РДА від 28 лютого 2011 року № 101 (а.с. 73) до ОСОБА_1 застосовано захід дисциплінарного стягнення оголошення догани за неналежне виконання службових обовязків.

Наведене свідчить про те, що після застосування до позивача дисциплінарного стягнення, ОСОБА_1 не виконала без поважних причин своїх посадових обов'язків, тобто мало місце систематичне невиконання позивачем посадових обовязків.

При звільненні позивача відповідачем дотримано вимоги п.7 Положення про фінансове управління Бучацької РДА та посадової інструкції Начальника фінансового управління Бучацької РДА, згідно яких начальник управління звільняється з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з Головою фінансового управління обласної державної адміністрації.

Так, згідно листа від 4 жовтня 2011 року №5-01/47-1663 «Про погодження щодо звільнення» Головне фінансове управління Тернопільської обласної державної адміністрації не заперечує щодо звільнення з посади начальника фінансового управління Бучацької РДА ОСОБА_1 (а.с. 72).

Суд не приймає доводів позивача про те, що відповідач неправомірно застосував дисциплінарні стягнення від 28 лютого 2011 року № 101 (а.с. 73) до ОСОБА_1 оголошення догани за неналежне виконання службових обовязків, оскільки дані питання неправомірності застосування дисциплінарні стягнення від 28 лютого 2011 року не є предметом розгляду в даній справі.

Суд зазначає, що на момент винесення наказу про звільнення позивача, зазначені заходи дисциплінарного стягнення не втратили юридичної сили за давністю, не зняті достроково і з дня їх накладення до видання наказу про звільнення минуло менше, ніж один рік.

Таким чином, у відповідача на момент прийняття Наказу про звільнення позивача були наявні об'єктивні докази, які свідчили про систематичне неналежне виконання позивачем своїх службових обов'язків начальника фінансового управління Бучацької РДА.

З приводу наявності підстав для припинення державної служби відповідно до ст.14 Закону України «Про державну службу» та ст.147, 147-1, 148, 149 КЗпП України визначених у оскаржуваному розпорядженні від 05.10.2011 №606 суд виходить з наступного.

Представник відповідачав судовому засіданні стверджував, що за змістом і суттю розглядуваних спірних правовідносин звільнення позивача фактично, враховуючи наявність незнятого дисциплінарного стягнення, здійснено з підстав і в порядку, що відповідають вимогам п. 3 ст. 40 КЗпП України і у повній відповідності зі ст.ст. 147 - 149 цього Кодексу, що регламентують порядок застосування дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни.

При цьому суд зазначає, що згідно ст.14 ЗУ „Про державну службу дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

За вказані порушення застосовуються дисциплінарні стягнення, передбачені чинним законодавством про працю України, зокрема і звільнення, як захід стягнення згідно п.2 ст.147 КЗпП України.

Тобто особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців, до яких відноситься позивач, випливають з наявності в трудових правовідносинах суб'єкта з кваліфікуючою ознакою - посадовця публічної служби, носія державної влади і полягають в окремому і відмінному від КЗпП України переліку видів порушень трудової дисципліни.

КЗпП України не виключається застосування ст.14 Закону України „Про державну службу, яка регламентує особливості дисциплінарної відповідальності в сфері публічної служби, зокрема і звільнення, яке нею передбачено.

Зазначене твердження випливає з формулювання окремих видів порушень, вказаних ст.14 Закону України „Про державну службу, які аналогічні або кореспондуються з нормами і КЗпП України. Зокрема, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням служби, - аналогічно передбачена абзацом 4 ч.1 ст.20 Закону як підстава припинення служби; невиконання службових обов'язків, - кореспондується з п.3. ст.40 КЗпП України, як підстава для розірвання трудового договору.

Зі змісту ст.14 ЗУ „Про державну службу випливає рівність юридичного значення і юридичної сили всіх вказаних нею порушень. З цього слідує, що всі ці порушення, включаючи неналежне виконання службових обов'язків, на рівні з порушенням обмежень, пов'язаних з проходженням служби, як однозначно встановленою ст.30 Закону України «Про державну службу» є підставою для припинення державної служби і можуть бути належними підставами для звільнення з роботи.

Натомість, окремі порушення, згідно ст.14 ЗУ „Про державну службу, а саме, - неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, за вчинок, який порочить працівника, як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює не знаходять відповідних аналогів в КЗпП України в частині формулювань причин для звільнення.

Вказана обставина, на думку суду, жодним чином не може трактуватись, як неналежність зазначених порушень як підстав для звільнення.

Виходячи з викладеного та із системного аналізу норм законів, що регламентують дисциплінарну відповідальність службової особи публічної служби, слідує висновок про характер самостійності і спеціальності норми статті 14 („Особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців) Закону України „Про державну службу, як підстави для застосування дисциплінарних стягнень, в тому числі і передбаченого нею звільнення, за види порушень трудової дисципліни в визначених нею формулюваннях.

Керуючись викладеним, суд приходить до висновку, що звільнення Позивача за підставою - неналежне виконання службових обов'язків, ст. 14 Закону України „Про державну службу - не суперечить чинному законодавству.

Суд дійшов висновку щодо відповідності змісту оскаржуваного розпорядження відповідача вимогам законодавства, що регулює трудові відносини та належності і відповідності характеру звільнення, його обставин, причин і підстав п.3 ст.40 КЗпП України.

А тому відповідачем підставно та обґрунтовано застосовано до позивача захід дисциплінарного впливу у вигляді звільнення на підставі ст. 14 Закону України „Про державну службу та ст.147, 147-1, 148, 149 КЗпП України у звязку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин службових обовязків та враховуючи те, що до нього застосовано заходи дисциплінарного стягнення у вигляді доган. Вказані заходи дисциплінарного стягнення встановлені нормою ст.147 КЗпП України.

Таким чином, з врахуванням встановлених обставин справи, що вказують на вчинення позивачем дисциплінарних проступків, зважаючи на наявність чинних дисциплінарних стягнень, на думку суду, наявні достатні підстави для застосування до позивача заходу дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним, що відповідач, з урахуванням всіх обставин, діяв у спосіб, що передбачений законами України, за наявності доказів на підтвердження правомірності притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача з роботи, відтак суд приходить до переконання що позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в сумі 10000 грн., суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що дії відповідача щодо звільнення ОСОБА_1, є правомірними та є вчиненими у відповідності з нормами чинного законодавства України.

Зазначений факт виключає як заподіяння такими діями моральної шкоди позивачу, так і наявність причинного зв'язку між діями Бучацької РДА та позбавленням позивача нормального ритму життя.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Керуючись, ст.ст. 2, 69, 70, 71, 77, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області про скасування розпорядження голови Бучацької РДА №606 від 05.10.2011 «Про звільнення ОСОБА_1В.», поновлення на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення 10000 гривень завданої моральної шкоди - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

/Постанова складена в повному обсязі та підписана 25 листопада 2011року/

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.