Справа № 802/1916/15-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

31 липня 2015 р. Справа № 802/1916/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні, без технічної фіксації судового процесу, адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області (далі - ДПІ у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області, позивач) з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" (далі - ТОВ "Глоінвест", відповідач) про стягнення податкового боргу.

Позов мотивовано тим, що за ТОВ "Глоінвест" рахується заборгованість перед бюджетом зі сплати земельного податку в сумі 715308,44 грн. Узгоджена сума податкового зобов'язання по зазначеним загальнообов'язковим платежам відповідачем добровільно у встановлений законодавством строк не сплачена, що і стало підставою для звернення до суду.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності (вх.№20583 від 31.07.2015 року). Одночасно зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, шляхом направлення ухвали за адресою місця реєстрації. Однак, до суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

В силу частини 8 статті 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру.

Крім того, відповідно до положень частини 1 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

А тому, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Частиною 4 статті 128 КАС України передбачено, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи наявність заяви представника позивача, належне повідомлення відповідача та положення наведеної норми, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, що беруть участь у справі. При цьому, відповідно до положень статті 41 КАС України, технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" як суб'єкт підприємницької діяльності зареєстроване виконавчим комітетом Хмельницької міської ради 06.10.2005 року та є платником податків за неосновним місцем обліку.

Внаслідок несплати сум, визначених у податкових деклараціях з плати за землю та розрахунках по земельному податку від 12.02.2014 року (дата нарахування 30.11.2014 року - 30.01.2015 року, основний платіж в сумі 268374,84 грн.) та від 25.02.2015 року (дата нарахування 02.03.2015 року - 30.05.2015 року, основний платіж в сумі 446933,60 грн.), за відповідачем рахується податковий борг по земельному податку в розмірі 715308,44 грн.

Податковим органом на адресу відповідача направлялась податкова вимога №1787-25 від 17.06.2014 року. Однак, самостійно визначена сума податкового зобов'язання не сплачена, в звязку з чим позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених вимог в частині стягнення податкового боргу за рахунок коштів платника податків з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, суд виходить з наступного.

Стаття 67 Конституції України встановлює, що платник податків зобовязаний вчасно й у повному розмірі сплачувати податки.

Обов'язок сплати податків платником передбачений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, відповідно до якого платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

З метою реалізації обовязків платника податків законодавчі акти встановлюють строки сплати податків.

Так, пунктом 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов'язання платника податків, відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п. 14.1.175 ст. 14 ПК України).

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в аналізуємій частині.

Щодо позовної вимоги про стягнення податкового боргу за рахунок готівки, що належить платнику податків, суд зазначає наступне.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім як з фізичних осіб, регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Так, в силу вимог пункту 95.2 статті 95 названого Кодексу стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Разом з тим, поняття коштів у розумінні статті 95 Податкового кодексу України однаково охоплює як безготівкові кошти на рахунках платника, так і готівку.

Пунктом 95.4 статті 95 Податкового кодексу України, передбачено, що орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1244 (далі - Порядок), та регулює саме процедурний порядок вилучення готівки податковим органом на підставі рішення суду про стягнення коштів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Так, відповідно до пункту 2 вказаного Порядку вилучення готівки у платника податків у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється працівниками контролюючого органу з урахуванням вимог пунктів 95.2-95.4 статті 95 ПК України.

Таким чином, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення коштів на погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить платнику податків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 20 листопада 2013 року №К/9991/46782/11.

Згідно статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовільнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" (АДРЕСА_1, ) податковий борг в сумі 715308,44 грн. (сімсот п'ятнадцять тисяч триста вісім грн. 44 коп.) за рахунок коштів платника податків з рахунків у банках, обслуговуючих платника та за рахунок готівки, що належить платнику податків, для погашення податкового боргу до місцевого бюджету.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна