Справа № 2а-2273/10/0970
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2010-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2010 р. Справа № 2a-2273/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

при секретарі Барчук Т.Г.

за участю представників сторін:

від позивача : не зявився

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції у Снятинському районі, вул.В.Коснятина, 62, м.Снятин, Івано-Франківська область, 78300

до відповідача: ОСОБА_1, вул.Ярова, 5 а, м.Снятин, Івано-Франківська область, 78300

про стягнення заборгованості по податку з доходів фізичних осіб в сумі 525,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Снятинському районі звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по податку з доходів фізичних осіб в сумі 525,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Підставою для звернення з позовом у справі є несплата податку з доходів фізичних осіб.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без його участі.

Розглянувши позовну заяву та дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.1.1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" платниками податків є юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Оподаткування доходів фізичних осіб регулюється Законом України від 22.05.2003 року №889-IV "Про податок з доходів фізичних осіб" (далі - Закон №889). Так, статтею 12 Закону №889 регламентується оподаткування доходів, отриманих платником податку внаслідок продажу рухомого майна.

Відповідно до ст.12 Закону №889, особами, відповідальними за сплату податку до бюджету, є особи, які отримали дохід від продажу рухомого майна.

Дохід платника податку від продажу об'єкта рухомого майна протягом звітного податкового року оподатковується за ставкою 15 відсотків вд об'єкта оподаткування та включається до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку і відображається ним у річній податковій декларації про майновий стан і доходи.

Законом України "Про систему оподаткування" визначені види податків і зборів (обовязкових платежів), що справляються на території України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 9 вказаного Закону платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановленому законом терміни.

Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року, податкове зобовязання - це зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 23.02.2010 року подала до Державної податкової інспекції у Снятинському районі річну податкову декларацію про майновий стан і доходи, де відобразила відчуження рухомого майна у 2008 році на суму 3500,00 грн.

Державною податковою інспекцією у Снятинському районі відповідачу нараховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 525,00 грн., про що направлено податкове повідомлення №/0 від 23.03.2010 року.

Судом встановлено, що дане податкове зобовязання є узгодженим. Однак відповідачем допущено несвоєчасну сплату обов'язкових платежів до бюджету, чим порушено п.п.5.3.1. п. 5.3. ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов"язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами".

На підставі чого за відповідачем рахується податковий борг в сумі 525,00 грн., а саме, податок з доходів фізичних осіб.

Згідно з п. 5.2.2 п. 5 Закону України № 2181 від 21.12.2000 року, при апеляційному узгодженні моментом узгодження податкового зобовязання є день отримання платником податків повідомлення, якщо платник не оскаржив рішення податкового органу протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення.

Підпунктом 5.4.1 п. 5.4. ст. 5 вищевказаного Закону передбачено, що узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно п.6.2.ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" ДПІ в Снятинському районі відповідачу надсилала першу податкову вимогу № 1/35 від 26.04.2010 року та другу податкову вимогу № 2/66 від 26.05.2010 року на суму боргу 525,00 грн., який станом на час розгляду справи не погашений.

Податковий борг, ОСОБА_1, підтверджується довідкою про стан розрахунків станом на 01.06.2010 року та іншими матеріалами справи.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, вул.Ярова, 5 а, м.Снятин, Івано-Франківська область, 78300, ідентифікаційний код НОМЕР_1, в дохід Державного бюджету України - заборгованість в сумі 525,00 грн. (п'ятсот двадцять п'ять грн. 00 коп.).

Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 19.08.2010 року.