Справа № 2а-1670/6237/12
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 червня 2014 рокум. ПолтаваСправа №2а-1670/6237/12

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Марченко О.Є.

та представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

від відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" до Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до суду з позовом до Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19 вересня 2012 року №/156.

Під час розгляду справи по суті суд дійшов висновку, що для повного і всебічного зясування обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення необхідно витребувати додаткові докази.

Так, за приписами статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Згідно з частиною другою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Предметом доказування у даній справі є реальність господарських операцій, з чим законодавець повязує виникнення у платника податків права на формування податкового кредиту зі сплати податку на додану вартість та, як наслідок, отримання відшкодування податку з Державного бюджету України; добросовісність дій платника податку, що полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та бюджетне відшкодування.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне витребувати від позивача додаткові докази на підтвердження використання ним у власній господарській діяльності придбаних за спірний період товарів (робіт, послуг).

Крім того, як визначено частиною четвертою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

В силу частини першої статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України суд може запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази у строк, встановлений судом.

Так, судом встановлено, що оскарженим податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в подвійному розмірі.

Натомість, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження правомірності даних дій відповідача, у звязку з чим необхідним є витребування від Кременчуцької ОДПІ письмових пояснень щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій у подвійному розмірі (з конкретизованими посиланнями на акти перевірок, встановлені порушення, винесені на їх підставі податкові повідомлення-рішення та їх оскарження).

За змістом частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку.

Визначення поняття "розумний строк" наведено у пункті 11 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини визначення розумного строку розгляду справи, перш за все, залежить від такого фактора як складність справи.

Отже, критерій розумного строку розгляду справи є поняттям субєктивним та залежить від того, яка справа розглядається.

За приписами статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Частиною сьомою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа щодо оскарження нормативно-правових актів вирішується протягом розумного строку, але не пізніше одного місяця після відкриття провадження у справі. У виняткових випадках з урахуванням особливостей розгляду справи суд ухвалою може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на один місяць.

За таких обставин, враховуючи особливу складність даної справи, зважаючи на заявлені представниками сторін усні клопотання про надання додаткового часу для зібрання та надання додаткових доказів, а також продовження строку розгляду адміністративної справи, суд, керуючись приписами частини сьомої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне продовжити строк розгляду даної справи на один місяць.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд оголошує перерву у зв'язку з необхідністю одержання нових доказів або в інших необхідних випадках. Тривалість перерви встановлюється судом залежно від обставин розгляду справи.

Зважаючи на неможливість подальшого розгляду справи без витребування та дослідження в судовому засіданні додаткових письмових доказів та беручи до уваги значний обєм витребуваних документів, суд вважає за доцільне оголосити в судовому засіданні перерву строком на один місяць з метою надання сторонам часу для зібрання та подання до суду додаткових доказів.

Керуючись статтями 11, 69, 71, 114, 150, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" докази на підтвердження використання у власній господарській діяльності придбаних за спірний період товарів (робіт, послуг).

Витребувати від Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області письмові пояснення щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій у подвійному розмірі з відповідними документальними підтвердженнями.

Продовжити строк розгляду адміністративної справи на один місяць.

У судовому засіданні оголосити перерву, справу призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03 липня 2014 року о 10:00, що відбудеться у приміщенні Полтавського окружного адміністративного суду за адресою: вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, Полтавська область, 36039, зал судових засідань №4.

Витребувані документи надати до суду в строк до 25 червня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та не може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 04 червня 2014 року.

Суддя О.О. Кукоба