Справа № 2а-1062/10/0970
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2010-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2010 р. Справа № 2a-1062/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Грицюка П.П.

за участю секретаря Кузишин Р.М.,

представника позивача: Державної податкової інспекції в Надвірнянському районі ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в Надвірнянському районі до ПП ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 16,73 грн., -

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2010 року Державна податкової інспекції в Надвірнянському районі Івано-Франківської області (далі - позивач) звернулась в суд з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 584,91 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, який зареєстрований Надвірнянською районною державною адміністрацією 21.01.2008 року як фізична особа підприємець, являється платником податків і зборів та, до якого застосовано спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, є боржником по сплаті єдиного податку. Податковий борг відповідача станом на 02.03.2010 р. становить 584,91 грн.

Представник позивача в судовому засіданні надав суду заяву про уточнення позовних вимог, на підставі чого суду повідомив, що відповідачем погашена заборгованість по єдиному податку в розмірі 584,91 грн., однак, відповідно до ст. 16 ЗУ «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»за несвоєчасну сплату боргу йому нарахована пеня в розмірі 16.73 грн. Просить позов задоволити, враховуючи заяву уточнення позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Правом подання заперечення не скористався.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон України «Про систему оподаткування»визначає принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про систему оподаткування»платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Пункт 1 статті 20 Закону України «Про систему оподаткування»передбачає, що контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законами.

Згідно Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для суб'єктів малого підприємництва, зокрема в статті 2 зазначено, що суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць.

Відповідно частини 5 статті 2 вказаного Указу Президента України суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»є спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Згідно підпункту 5.2.1. пункту 5.2. статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом та визначене в податкових вимогах, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків визначених підпунктом 5.2.2. цього пункту, який передбачає процедуру апеляційного узгодження даного зобовязання, шляхом подання скарг до вищестоящих за підпорядкуванням контролюючих органів та звернення до суду. Підпунктом 6.2.1. пункту 6.2. статті 6 зазначеного Закону передбачено, що в разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Підпункт 3.1.1 пункт 3.1 статті 3 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»встановлює, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Відповідно підпункту 1.1. пункту 1 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»платники податків - фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Згідно підпункту 16.1.1. пункту 16.1. статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пунктом 1.4. статті 1 зазначеного Закону зазначено, що пеня - плата у вигляді процентів, нарахованих на суму податкового боргу (без урахування пені), що справляється з платника податків у зв'язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов'язання, обов'язок сплати якої передбачено підпунктом 1.1. пункту 1 статті 1 зазначеного Закону.

Відповідно підпункту 16.4.1. пункту 16.4. статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

В судовому засіданні судом встановлено, що 21.01.2008 року Надвірнянською районною державною адміністрацією проведено державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_2, а також встановлено, що відповідач у відповідності до поданої ним заяви з квітня 2009 року є платником єдиного податку за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності (а. с. 6). Станом на 02.03.2010 р. відповідачем в повному обсязі сплата єдиного податок не здійснена.

Позивачем 25.06.2009 року відповідачу надіслано першу податкову вимогу №1/866, 27.07.2009 року другу податкову вимогу №2/1050, однак відповідач податкового боргу не сплатив та допустив подальше зростання податкового боргу. Відповідач податкові вимоги не оскаржував у строк передбачений законом, а тому сума податкових зобовязань у відповідності до вказаного закону є узгодженою.

Судом встановлено, що відповідачем було здійснено погашення заборгованості по єдиному податку в розмірі 584,91 грн. та за несвоєчасну сплату боргу відповідачу нарахована пеня в розмірі 16,73 грн.

Відповідно до поданої заяви представником позивача про уточнення позовних вимог від 13.04.2010 року №2129/10/10, відповідачем сплачено заборгованість по єдиному податку в сумі 584,91 грн., що також підтверджується долученою до заяви довідкою Державної податкової інспекції в Надвірнянському районі від 12.04.2010 року з уточненнями про загальну суму заборгованості.

Проте, відповідно до ст.16 ЗУ «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»за несвоєчасну сплату боргу йому нарахована пеня в розмірі 16.73 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума податкових зобовязань в розмірі 16,73 гривень є боргом відповідача, який ним не сплачено та нараховано позивачем у звязку із несвоєчасною сплатою податкового боргу по єдиному податку.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний погасити податковий борг. Наявність такого обовязку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обовязок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи наведене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_2 (78441, Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с.Стримба, вул.Івасюка 11, код ДРФО НОМЕР_1) в дохід державного бюджету податковий борг в розмірі 16 (шістнадцять) гривень 73 копійки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України про апеляційне оскарження постанови подається заява протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 15.04.2010 року.