Справа № 2а-337/09/1970
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2011 р. Справа № 21246/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Олендера І.Я.,

суддів: Каралюса В.М., Улицького В.З.,

при секретарі Корчинській І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Підволочиська фабрика пластмасових виробів» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2009 року в справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі до Відкритого акціонерного товариства «Підволочиська фабрика пластмасових виробів» про стягнення страхових внесків, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2009 року Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі звернулось до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Підволочиська фабрика пластмасових виробів» про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків на загальну суму 69351 грн. 81 коп.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2009 року позов задоволено та вирішено стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Підволочиська фабрика пластмасових виробів» на користь Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі 49 523, 85 грн., в т.ч. 11 682 грн. недоїмки по страхових внесках на загальнообов 'язкове державне пенсійне страхування, 5 336 грн. 43 коп. боргу по фінансових санкціях, 32 505 грн. 42 коп. боргу по пені.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені належними доказами по справі, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач Відкрите акціонерне товариство ««Підволочиська фабрика пластмасових виробів»» подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не застосував наслідки ст. 99 КАС України; при постановленні рішення не взяв до уваги усні клопотання заявлені в судовому засіданні відповідачем щодо застосування ч.2 ст. 256 ЦК України; не було в повній мірі досліджено та позивачем наведено доказів, на основі яких суд міг повно дослідити обставини справи, зокрема фактичні дані щодо порядку та правильності нарахування суми недоїмки, штрафних санкцій та пені згідно ст. 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що виникла у відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та просить таку відхилити.

Представник відповідача в судове засідання не явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, а тому, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Вирішуючи даний адміністративний спір, суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем рахувалась заборгованість по страхових внесках перед Пенсійним фондом України в розмірі 69 351, 81 грн.

Станом на 20.02.2009 року ВАТ «Підволочиська фабрика пластмасових виробів» частково погасила свою заборгованість, відтак борг останнього становить 49 523, 85 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при вирішені спору правильно керувався ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.03 р., згідно якого Пенсійний фонд є органом, який провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій. Частина 1 п.7 ст.64 Закону визначає, що виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

При цьому під страховими внесками у відповідності до ст. 1 Закону є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

При цьому, згідно ч.9 ст.106 Закону виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників, зокрема, такі фінансові санкції: п.2 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що підтверджується матеріалами справи, позивачем відповідно до ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003р. прийняті рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені №№ 282,283 від 16.12.2008 року, крім того наявність заборгованості підтверджується даними картки особового рахунку страхувальника та розрахунком суми страхових внесків (а.с. 6-7,9-12,24-28).

На день розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем заборгованість в розмірі 49 523,85 грн. (недоїмка, фінансові санкції та пеня) не сплачена. Доказів сплати заборгованості, оскарження рішень про застосування фінансових санкцій в судовому порядку відповідач не надав, а відтак на думку колегії суддів погодився з їх правомірністю та узгодив такі.

У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій (п. 5 ст. 106 розділу XIV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до п. 10.11 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 у разі, коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення.

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, погоджується з висновком суду першої інстанції, що Управління Пенсійного фонду України в Підволочиському районі Тернопільської області правомірно заявлено позов про стягнення з відповідача 49523,85 грн. заборгованості, з яких 11682 грн. - недоїмки, 5336,43 грн. - штрафні санкції та 32505,42 грн. - пені по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. На день розгляду справи по суті заявлена заборгованість відповідачем не погашена, доказів про протилежне суду не надано, а тому позов заявлений обґрунтовано, підтверджений належними доказами, відповідає чинному законодавству та підлягає задоволенню.

Таким чином враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, обєктивно і всебічно зясованих обставинах, відповідає вимогам ст.ст. 2,10,11,71,72,138,143,159,161-163 КАС України, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції не має.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Підволочиська фабрика пластмасових виробів» залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2009 року в справі № 2-а-337/09/1970 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя : Олендер І.Я.

Судді: Каралюс В.М.

ОСОБА_1