Справа № 2а-1096/10/0970
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2010-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2010 р. Справа № 2a-1096/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Грицюка П.П.

при секретарі Кузишин Р.М.

за участю сторони:

представника позивача: територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Івано-Франківського транспортного прокурора в інтересах держави в особі територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області до приватного підприємця фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення фінансових санкцій в сумі 1700 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2010 року Івано-Франківський транспортний прокурор в інтересах держави в особі територіального управління Головної державної автотранспортної інспекції в Івано-Франківській області звернувся в суд з адміністративним позовом до приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення фінансових санкцій в розмірі 1700,00 грн.

Позов мотивовано тим, що 13.03.2010 року працівниками територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області виявлені порушення вимог положень статті 39 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме: надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом «Івано-Франківськ - Богородчани», без ліцензійної картки та дорожнього листа. Виявлені порушення зафіксовані в акті за № 110893 від 13.03.2009 року. За наслідками розгляду вказаного акту, 24.03.2009 року винесено постанову за №081192 про застосування фінансових санкцій в розмірі 1700 гривень за вчинене правопорушення. У передбачений строк сума застосованих фінансових санкцій в розмірі 1700 гривень відповідачем добровільно не сплачена.

Прокурор в судове засідання не з'явився.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Просить позов задовільнити.

Відповідач не з'явився в судове засідання, хоча про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Своїм правом подати заперечення на позовні вимоги не скористався.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню з таких мотивів.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в України визначені Законом України «Про автомобільний транспорт».

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт»встановлено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідно пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року за №1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті»органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, м. Києві та м. Севастополі.

Стаття 39 Закону України «Про автомобільний транспорт»визначає перелік документів на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Відповідно до якої автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред»являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документами для регулярних пасажирських перевезень для водія автобуса є: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Стаття 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»визначає, що ліцензійною карткою транспортного засобу є документ, який містить реєстраційні дані ліцензії та транспортного засобу.

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів чи вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 цього Закону, а саме - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частинами 4 та 5 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»встановлено, що від імені центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту розглядати справи про стягнення у вигляді штрафів за порушення, викладені у цій статті, мають право посадові особи урядового органу державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті. Порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження і опротестування постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пунктів 21, 27 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року за №1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті»державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. При виявлені порушення законодавства складається акт, на підставі якого керівник органу державного контролю виносить постанову про застосування фінансових санкцій, що є обовязковою до виконання.

Пунктом 28 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України фінансова санкція повинна бути перерахована субєктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом пятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій.

Судом встановлено, що 13.03.2010 року працівниками територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області виявлено та задокументовано в акті за №110893 факт надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом «Івано-Франківськ - Богородчани», без ліцензійної картки та дорожнього листа, що є порушення вимог статей 39 Закону України Про автомобільний транспорт.

Позивачем, у відповідності до абзацу 2 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за виявлене порушення щодо відповідача застосовано фінансові санкції в розмірі 1700 гривень (постанова про застосування фінансових санкцій за №081192 від 24.03.2009 року).

У передбачений законом термін сума застосованих фінансових санкцій відповідачем добровільно не сплачена. Постанова в порядку передбаченому пунктом 32 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю протягом 10 днів після її винесення чи до суду не оскаржувалась.

Суд зазначає, що при наданні відповідачем послуг з перевезення пасажирів наявність документів, передбачених статтею 39 Закону України Про автомобільний транспорт є обовязком відповідача, порушення якого тягне наслідки у вигляді застосування штрафних санкції, передбачених статтею 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення в дохід державного бюджету з приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2 фінансових санкцій в сумі 1700 гривень за постановою про застосування фінансових санкцій за №081192 від 24.03.2009 року є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статями 158 -163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2 (77718, с.Глибівка, Богородчанський район, Івано-Франківська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід державного бюджету фінансові санкції в с умі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України про апеляційне оскарження постанови подається заява протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Грицюк П.П.

Постанова складена в повному обсязі 11.05.2010 року.