Справа № 2а/2312/4685/11
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а/2312/4685/11 Головуючий у 1-й інстанції: Калієвський І.Д. Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до Маньківського районного суду Черкаської області із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області (далі УПФ або відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позову зазначив, що він, як інвалід IІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з аварією на Чорнобильській АЕС, отримує державну та додаткову пенсію, передбачену статтями 50 та 54 Закону України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ).

Позивач посилаючись на те, що розміри виплат не відповідають розмірам, передбаченим Законом № 796-ХІІ і на відмову УПФ привести їх у відповідність з вимогами Закону, просив суд визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати його усунути зазначені порушення, провівши вказані перерахунки та виплати за період з 18 травня 2011 року.

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 16 серпня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2012 року, позов задоволено.

Зобов'язано УПФ провести перерахунок та виплату позивачу пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ з 18 травня 2011 року.

У лютому 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Маньківського районного суду Черкаської області із заявою про визнання протиправними дій та бездіяльності УПФ, вчинених на виконання вказаних судових рішень.

Зазначав, що відповідач протиправно не виконував судові рішення в період з 1 січня по 15 серпня 2014 року, оскільки положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено обмежень щодо застосування статей 50, 54 Закону № 796-ХІІ.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2015 року заяву задоволено частково.

Визнано протиправними дії та бездіяльність УПФ в процесі виконання постанови Маньківського районною суду Черкаської області від 16 серпня 2011 року в частині не проведення нарахування та виплати позивачу основної та додаткової пенсії, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 49, 50, 54, 67 Закону № 796-ХІІ за період з січня по 15 серпня 2014 року.

В частині зобов'язання УПФ на виконання постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 16.08.2011 року у справі №2-а/2312/4685/11 здійснити перерахунок, нарахування та виплату заявнику відповідно до ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» провадження у справі закрито.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції, а заяву повернуто у зв'язку з її поданням пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 червня 2015 року скасовано ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційний суд, скасовуючи рішення апеляційного суду зазначив, що оскільки виконавчий документ перебуває на виконанні, виконавче провадження не завершено, то суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про закінчення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, а відтак і про пропуск позивачем строку звернення із заявою.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволенні заяви та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви повністю.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, фіксування звукозаписувального засобу при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 в редакції Закону України № 1622-18 від 03.08.2014 встановлено, що норми і положення статей 20 - 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні № 3-рп/2003 від 30.01.2003, механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури примусового виконання рішень суду. Конституційний Суд України у Рішенні про розгляд судом окремих постанов слідчого та прокурора зауважив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Згідно ч. 9 ст. 267 КАС України особа позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 14, ч. 2 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь в справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно відповіді УПФ № 373/04 від 10.02.2015 вбачається, що постанова суду № 2-а/2312/4685/11 від 16.08.2011 знаходиться на виконанні управління пенсійного фонду, однак нарахування та виплату щомісячної державної та додаткової пенсії відповідно до постанови суду за період з 01.01.2014 по 15.08.2014 не проведено через відсутність підстав.

Виходячи із змісту ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам 3 групи 50 % мінімальної пенсії за віком.

Ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 87 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Згідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Починаючи з 01.01.2014, Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 в редакції Закону України № 1534-18 від 06.07.2014 не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема ст. ст. 50, 54 вказаного Закону.

Проте, Законом України Про державний бюджет України на 2014 рік від 16.01.2014 в редакції Закону України № 1622-18 від 03.08.2014, встановлено, що норми і положення статей 20 - 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо відмови в проведені перерахунку та виплати щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.01.2014 по 15.08.2014 року є протиправними.

Що ж стосується вимог заявника в частині зобов'язання УПФ на виконання постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 16.08.2011 року у справі №2-а/2312/4685/11 здійснити перерахунок, нарахування та виплату заявнику відповідно до ст. ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в цій частині вимог провадження у справі слід закрити, відповідно до ст. 157 КАС України, оскільки постановою Маньківського районного суду від 16.08.2011 року у справі №2-а/2312/4685/11, зазначені вимоги, вже задоволені, в тому числі, так як вище зазначена постанова суду починає діяти з 18.05.2011 року і не обмежена кінцевим терміном дії, тому фактично є постанова суду, що набрала законної сили, з того самого спору між тими самими сторонами.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильного задовольнив частково заяву позивача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області залишити без задоволення, а ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді:

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.