Справа № 428вр-15/804/2708/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

29 липня 2015 р. Справа № 428вр-15/804/2708/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши у місті Дніпропетровську в письмовому провадженні заяву Публічного акціонерного товариства «Криворізький центральний рудоремонтний завод» про розстрочення виконання судового рішення у адміністративній справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу до Публічного акціонерного товариства «Криворізький центральний рудоремонтний завод» про стягнення заборгованості в розмірі 365 687,99 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровським окружним адміністративним судом 26 лютого 2015 року винесено постанову в адміністративній справі № 804/2708/15 за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу до Публічного акціонерного товариства «Криворізький центральний рудоремонтний завод» про стягнення заборгованості в розмірі 365 687,99 грн., якою позовні вимоги задоволено повністю.

Публічне акціонерне товариство «Криворізький центральний рудоремонтний завод» 16 липня 2015 року звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення у справі № 804/2708/15, в якій просить розстрочити виплату заборгованості по адміністративній справі № 804/2708/15 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Криворізький центральний рудоремонтний завод» на користь Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі міста ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 365 687,99 грн. терміном на один (два) роки, по 11.06.2017 р.

В обґрунтування заяви зазначено, що у звязку з недостатнім фінансуванням державних підприємств та нестабільністю в сфері економіки України, відповідач перебуває в скрутному фінансовому становищі, яке значно ускладнює виконання позовних вимог позивача, але механізм утворення заборгованості не носить навмисного характеру. Також зазначено, що у підприємства утворилася велика дебіторська заборгованість, у звязку з тим, що багато підприємств гірничо - металургійного комплексу позбавлено можливості здійснювати розрахунки за раніше отриману від товариства продукцію.

28.07.2015 року від позивача до суду надійшло клопотання, в якому, з посиланням на Постанову Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, позивач просив у задоволенні заяви відмовити. Також, просив розглянути заяву без участі його представника.

29.07.2015 року від представника відповідача до суду подано клопотання про перенесення розгляду заяви на інший час та дату у звязку з тим, що представник не має можливості зявитися у судове засідання на призначений час та дату. Суд відмовив у задоволенні клопотання у звязку з необґрунтованістю, та у звязку з тим, що поважність причин перенесення розгляду справи належними доказами не підтверджена.

У судовому засіданні 29 липня 2015 року у звязку із неявкою до суду представників сторін, судом ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши надані представником відповідача документи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст.263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 2 ст.263 КАС України суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим судом способом.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування», страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно вимог п.п. 6.8 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, місячну суму цих витрат.

Таким чином, суд зазначає, що розстрочення окремого періоду (січень 2015 року), по окремо взятій постанові суду, є недопустимим, оскільки погашення заборгованості по відшкодуванню сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій здійснюється Пенсійним фондом в порядку календарної черговості її виникнення. Невиконання норм діючого законодавства щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій спричиняє значну шкоду державним інтересам, оскільки внаслідок цього ставиться під загрозу своєчасність нарахування та здійснення соціальних виплат.

Також, суд зауважує, що само по собі тяжке фінансове становище не є підставою для надання розстрочки судового рішення, яка відповідно до частини 2 статті 263 КАС України надається судом лише у виняткових випадках. На обґрунтування заявлених вимог щодо надання розстрочки виконання рішення суду заявником надана копія бухгалтерської довідки про стан дебіторської заборгованості № 04-126 від 23.06.2015 року та копія довідки Відділення № 3 ПАТ «ПУМБ» в м. Кривий Ріг вих. №КR3-52/229 від 23.06.2015 року, які, на думку суду, не можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення суду, як того просить заявник.

За наявності вищевикладених підстав та з урахуванням усіх обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Криворізький центральний рудоремонтний завод» про розстрочення виконання судового рішення у справі № 804/2708/15.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Криворізький центральний рудоремонтний завод» про розстрочення виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 року у справі №804/2708/15 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя ОСОБА_2