Справа № 351/567/15-а
Суддя: Боднарук М.В. М. В.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/567/15-а
Номер провадження №2-а/351/22/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Боднарука М.В.

з участю секретаря Лакусти М.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Снятинському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся у суд із адміністративним позовом до УПФУ у Снятинському районі про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії, мотивуючи його тим, що він з 02.07.2010 року отримує пенсію державного службовця, яку за його зверненням було призначено УПФУ у Снятинському районі.

Призначаючи позивачу пенсію державного службовця УПФУ у Снятинському районі, всупереч вимогам чинного законодавства, неправильно визначено розмір пенсії, а саме: відповідачем не включено в розрахунок для обчислення пенсії матеріальні допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби в сумі 7914,00грн., а також індексацію в сумі 2047,70грн., які включались до складу заробітної плати і на які відповідно нараховувались внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підтверджується довідками Департаменту Агропромислового розвитку Івано-Франківської ОДА від 19.03.2015р. за № 40/001, 41/001.

Позивач двічі звертався до відповідача із заявою про перерахунок йому пенсії, однак листами від 01.03.2011р. за № 572/с-18 та від 04.03.2015р. №21/с-18в перерахунку з включенням у розмір призначеної пенсії матеріальних допомог та індексації йому було відмовлено.

Позивач вважає, що ця відмова є неправомірною, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, та індексація входили до системи оплати праці державного службовця. Одержувана позивачем матеріальна допомога носила систематичний характер, виплачувалась всім працівникам у відповідності до вимог закону та колективної угоди установи. Індексація заробітної плати носила систематичний характер, виплачувалась всім працівникам згідно Порядку індексації грошових доходів населення, на неї нараховувались та утримувались страхові внески до Пенсійного фонду. А тому відповідно отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Проте матеріальні допомоги та індексація, на які нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, не враховані при обчисленні пенсії.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати відмову Управління Пенсійного фонду України у Снятинському районі в перерахунку пенсії з врахуванням сум матеріальних допомог та індексації державного службовця неправомірною, зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Снятинському районі провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії з включенням з 02.07.2010 р. (часу виходу на пенсію) до заробітку, з якого визначалась пенсія, сум матеріальних допомог на оздоровлення та на соціально-побутові потреби, індексації, з яких утримувався, а також нараховувався і сплачувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, та в подальшому розмір пенсії виплачувати у відсотках призначених раніше (з дати виходу па пенсію) та стягнути заборгованість в частині недорахованої суми пенсії з дня призначення пенсії 02.07.2010р., а також покласти на відповідача судові витрати.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, встановивши правовідносини між сторонами, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що публічно-правовий спір між сторонами виник з приводу того, що відповідач при розрахунку пенсії до складу заробітної плати позивача не включив матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та виплат повязаних з індексацією заробітної плати.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 являється пенсіонером та з 02.07.2010року отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу». Зазначена обставина сторонами не оспорюється, тому з урахуванням положення ч.3 ст.72 КАС України не потребує доказування у судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Однак відповідачем при розрахунку пенсії не включено до складу її заробітної плати матеріальну допомогу на оздоровлення та виплат повязаних з індексацією заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України « Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно до частин 6 статті 33 Закону України «Про державну службу» державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обовязків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частиною 1 статті 35 Закону України «Про державну службу» передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

У частині 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна

плата це винагорода, обчислена як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу. Статтею 2 даного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Таким чином, правові положення вказаних законодавчих норм дають підстави відносити до заробітної плати (доходу) державного службовця також матеріальні допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових потреб, а також інші види виплат, зокрема індексація заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 виплачувалася матеріальна допомога на оздоровлення , а також здійснювалася індексація заробітної плати. На вказані суми проведено нарахування та утримання внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Вказане дає підстави прийти до висновку, що зазначена матеріальна допомога та виплати повязані з індексацією заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплат праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування». Стаття 41 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати ( доходи), що враховуються в заробітну плату ( дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того чи входять вони до структури заробітної плати.

Закон України «Про оплату праці» та Закон України «Про державну службу» є загальними по відношенні до даних правовідносин, в той час як перевагу мають спеціальні норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В своїй постанові від 20 лютого 2012 року Верховний суд України усуваючи неоднакове застосування норм матеріального права, вважає, неправильними висновки суду про те, що оскільки матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування, не включається до складу заробітної плати державного службовця, то вона не враховується при обчисленні розміру його пенсії.

Частиною 1 статті 244-2 КАС України визначено, що рішення Верховного суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом ( судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах, є обовязковими для всіх судів України.

Щодо посилань представника відповідача на те, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, то слід зазначити наступне.

У постанові Вищого адміністративного суду України від 20.01.2010р. №К-3 7795/09 вказано «відповідно до статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає його або виплачує пенсію виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком».

Слід звернути увагу, що у даному правовому висновку Вищого адміністративного суду України не йдеться тільки про нараховані, але не сплачені суми пенсії, а йдеться саме про неодержані суми пенсії з вини органу, що призначає або виплачує пенсію.

Таким чином строк звернення до суду, встановлений статтею 99 КАС України, до даної категорії спорів не застосовується.

Щодо вимог позивача в подальшому виплачувати пенсію у відсотках призначених раніше, то в її задоволенні слід відмовити, оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів. Право на позов у особи виникає лише після порушення її прав, а не те що може бути порушення у майбутньому.

Суд роз'яснює, що пенсія носить безстроковий характер.

З самого визначення поняття пенсії випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Тому виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання пенсії, яка повинна виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Також суд приходить до висновку, що для повного захисту прав позивача слід зобов'язати відповідача виплатити позивачу недоплачену суму пенсії з урахуванням фактично отриманих ним сум.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 33, 35, 37 Закону України «Про державну службу», ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ, ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», ст.41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 6-12, 72, 244-2 КАС України, керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії задоволити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у перерахунку пенсії державного службовця з врахуванням сум матераільної допомоги на оздоровлення та індексації до заробітку з якого призначається пенсія .

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Снятинському районі Івано-Франківської області провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, перерахунок пенсії державного службовця з 02.07.2010 року з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації до заробітку з якого призначається пенсія та виплатити недоплачену суму пенсії з врахуванням фактично отриманих ним сум.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення, а особам які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення, через Снятинський районний суд.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Боднарук М.В.