Справа № 2а-2553/10/0970
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2010-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2010 р. Справа № 2a-2553/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Дутчак Л. В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Прокурора Городенківського району в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в Городенківському районі, вул. Ринкова, 2, м. Городенка, Городенківський район, Івано-Франківська область, 78100

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, вул. Вишнева, 14, с. Пробабин, Городенківський район, Івано-Франківська область, 78141

про стягнення заборгованості за рахунок активів платника податків в сумі 1124,09 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Городенківського району Івано-Франківської області звернувся до суду в інтересах держави в особі державної податкової інспекції в Городенківському районі з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за рахунок активів податника податків в сумі 1124,09 грн., мотивуючи тим, що відповідачем допущена заборгованість перед місцевим бюджетом по податку з доходів фізичних осіб за 2009 рік в сумі 374,09 грн. та авансового платежу з даного податку за 2010 рік в розмірі 1500,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується поштовими-повідомленнями про вручення, наявними в матеріалах справи. Правом подання заперечень проти позову не скористався. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не надав.

Згідно ч. 4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повторного неприбуття відповідача не субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З таких обставин, суд вбачає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №0477258, зареєстрованого 26.09.2005 року державним реєстратором Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, відповідач є приватним підприємцем (а.с. 8), а також, в розумінні приписів ст. 4 Закону України «Про систему оподаткування», є платником податків і зборів.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України «Про систему оподаткування» визначені види податків і зборів (обовязкових платежів), що справляються на території України. Згідно п.3 ч.1 ст.9 вказаного Закону платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановленому законом терміни.

Відповідно до п.1.2. ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року, із змінами та доповненнями, податкове зобовязання це зобовязання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та в строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Судом встановлено, відповідач, у відповідності до ст.2 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», є платником, в тому числі податку з доходів фізичних осіб, оскільки він є резидентом, який отримує доходи з джерелом їх походження з території України.

Приписами ст. 3 вказаного Закону визначено, що обєктом оподаткування резидента з податку з доходів фізичних осіб є, зокрема, чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального річного оподатковуваного доходу на суму податкового кредиту такого звітного року.

Відповідно до ст. 7 даного Закону ставка податку з доходів фізичних осіб становить 15 відсотків від обєкта оподаткування.

Порядок обчислення і сплати податку, а також авансових платежів визначений ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», відповідно до якого з доходів, зазначених у цьому Декреті, податок обчислюється, зокрема, податковими органами на підставі декларацій, поданих громадянами про очікуваний (оціночний) у поточному році доход або про фактично одержані у звітному календарному році доходи та інших відомостей про доходи громадян, визначених у цьому розділі.

Судом встановлено, що позивачем 07.02.2010 року (вх. № 33708) було подано до податкового органу декларацію про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2009 року або за інший період звітного року (а.с. 9-10), згідно якої сума чистого річного доходу відповідача становить 3000,00 грн. Одночасно, відповідачем було зазначено, що сума сукупного оподатковуваного доходу, яку позивач передбачає отримати у 2010 році, становить 10000,00 грн.

Відповідно до розрахунку податку за 2009р. позивачем визначена сума доході з фізичних осіб за 2009рік, яка підлягає сплаті до 01.04.2010 року, про що позивач був повідомлений згідно податкового повідомлення (а.с. 12.).

Крім того, позивачем було направлено розрахунок авансового платежу по даному податку, відповідно до якого його сума становить 1500,00 грн. (а.с. 13), про що відповідач також був повідомлений належним чином (а.с. 14-15).

Згідно п.п.5.3.1 п.5.1. ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 цього Закону для подання податкової декларації.

Підпунктом 5.4.1 п.5.4. ст.5 вищевказаного Закону передбачено, що узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визнається сумою податкового боргу платника податків.

У відповідності до пп.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», відповідачу було вручено першу податкову вимогу від 12.03.2010 р. №1/353 на суму податкового боргу 374,09 грн. та від 12.04.2010 р. №2/639 на суму 749,09 грн.

Судом встановлено, що сума заборгованості відповідача станом на момент звернення до суду становить 1124,09 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості відповідача, наявному у матеріалах справи (а.с. 7).

Відповідно до п.п.3.1.1 ст. 3 Закону України № 2181 від 21.12.2000 р., активи платників податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок активів фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (ідент. № НОМЕР_1) в доход бюджету заборгованість в сумі 1124 (ОСОБА_3 тисяча сто двадцять чотири грн.) 09 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 24.09.2010 року.