Справа № 826/2848/14
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2015 р. м. Київ К/800/39943/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Васильченко Н.В.
Леонтович К.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м.Армянськ Автономної Республіки Крим до ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення надмірно сплаченої пенсії, -
ВСТАНОВИЛА:
Управління Пенсійного фонду України в м. Армянськ Автономній Республіці Крим звернулося в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в якому просило стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь управління Пенсійного фонду України в м. Армянськ Автономній Республіці Крим суму надмірно виплаченої пенсії в розмірі 2 632,97 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2014 року вимоги позивача задоволено. Зобов'язано відповідача сплатити на користь позивача суму надмірно виплаченої пенсії в розмірі 2 632,97 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року залишено без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2014 року.

Не погоджуючись із оскаржуваними судовими рішеннями, ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та закритии провадження у справі.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуальною права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, що згідно протоколу №115095 від 23.05.2002 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Армянськ Автономній Республіці Крим призначено ОСОБА_4 пенсію по інвалідності щомісячно в розмірі 141, 9 грн., на підставі на підставі довідки №913 від 10.05.2002 року про заробітну плату за період з 01.07.1992 року по 30.06.1997 року, виданої Красноперекопським відділенням №4562 філії Кримського республіканського управління ВАТ «Ощадбанк».

Під час проведення позивачем перевірки філії Кримського республіканського управління ВАТ "Ощадбанк" ТОБО №10011/012 з питань достовірності даних про заробітну плату, наданих для призначення (перерахунку) пенсії за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виявлено невідповідність фактичних даних про заробітну плату ОСОБА_4 за період з липня 1992 року по грудень 1995 року з причини невірного зазначення суми заробітної плати, про що складено акт №310 від 09.01.2014 року.

Зазначені обставини призвели до невірного нарахування сум пенсій ОСОБА_4 у розмірі 2632, 97 грн.

Листом від 11.02.2014 року №779/04-30 відповідачу запропоновано відшкодувати надміру сплачені суми в розмірі 2 632, 97 грн. у 10-денний строк.

Відповідач листом від 21.02.2014 року №278 відмовився відшкодовувати вказану суму, посилаючись на те, що довідку видано більше 11 років тому.

Не погодившись із відмовою відповідача у відшкодуванні вказаної суми, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 18 червня 2013 року №21-204а13.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписам наведеної норми кореспондують положення частини четвертої статті 21 КАС, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз припису наведеної норми дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до обставин, встановлених судами попередніх інстанцій, відповідач у спірних відносинах виступав організацією, установою, яка мала надати документи, необхідні для перерахунку пенсії органами, що призначають пенсії, а не суб'єктом владних повноважень у розумінні КАС.

Відповідно до статті 101 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність ознак публічності в даному спорі, а тому, відповідно до ч.1 ст. 157 КАС суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 223 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження.

Зважаючи на те, що дана категорія справ не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про доцільність скасування постановлених у справі рішень та прийняття ухвали про закриття провадження.

Керуючись статтями 157, 220, 222, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року - скасувати. Провадження у справі - закрити.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: