Справа № 2а-3111/10/0370
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2010 рокуСправа № 2а-3111/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Чміль І.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сальве" до Луцької обєднаної державної податкової інспекції про часткове скасування рішень № від 04.11.2010 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сальве» звернулось з позовом до Луцької обєднаної державної податкової інспекції про часткове скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 04.11.2010 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 19.10.2010 року по 28.10.2010 року працівниками податкової інспекції була проведена планова виїзна перевірка з питань дотримання субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій господарської одиниці ТзОВ «Сальве» - аптеки №10. За результатами перевірки був складений акт №180431 від 22.10.2010 року, в якому зафіксовано порушення позивачем пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме не забезпечено щоденне роздрукування фіскальних звітів на реєстраторі розрахункових операцій в кількості 14 штук. На підставі акту перевірки Луцькою обєднаною державною податковою інспекцією 04.11.2010 року прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № на суму 4760,00 грн. за не забезпечення щоденного роздрукування фіскальних звітів на реєстраторі розрахункових операцій. Вважають дане рішення безпідставним, оскільки штрафну санкцію слід застосовувати за сам факт порушення, а не за кожен несвоєчасно роздрукований Z-звіт. Крім того, вважають, що Луцькою ОДПІ пропущені строки накладення адміністративно-господарських санкцій по восьми Z - звітам за період з 15.08.2009 року по 30.10.2010 року, які, відповідно до статті 250 Господарсько-процесуального кодексу України можуть бути застосовані до субєкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення але не пізніше як через один рік з дня порушення цим субєктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності. Просить частково скасувати рішення Луцької обєднаної державної податкової інспекції про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 04.11.2010 року на суму 4460,00 грн. за не забезпечення щоденного роздрукування фіскальних звітів.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні та поданих суду запереченнях адміністративний позов не визнав повністю та пояснив, що за результатами перевірки з питань дотримання субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій господарської одиниці ТзОВ «Сальве» - аптеки №10 за період з 19.10.2010 року по 28.10.2010 року був складений акт перевірки №180431 від 21.10.2010 року, яким було встановлено порушення позивачем вимог пункту 9 статті 3 8 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг невиконання щоденного друку на РРО фіскальних звітних чеків в кількості 14 штук. Крім того, пояснив, що застосовані до позивача штрафні санкції не є адміністративно-господарськими санкціями в розумінні норм Господарського кодексу України, а тому підстави для застосування строків, передбачених статтею 250 ГК України є необґрунтованими. Просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що в період з 19.10.2010 року по 28.10.2010 року працівниками податкової інспекції була проведена планова виїзна перевірка господарської одиниці ТзОВ «Сальве» - аптеки №10 з питань дотримання субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

За результатами перевірки був складений акт №180431 від 21.10.2010 року, в якому зафіксовано порушення позивачем пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме не забезпечено щоденне роздрукування фіскальних звітів на реєстраторі розрахункових операцій в кількості 14 штук в аптеці №10 по пр. Волі в місті Луцьку.

На підставі вказаного акту перевірки Луцькою обєднаною державною податковою інспекцією 04.11.2010 року прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № на суму 4760,00 грн. за не забезпечення щоденного роздрукування фіскальних звітів на реєстраторі розрахункових операцій.

Згідно із пунктом 9 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 року (з змінами і доповненнями) субєкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобовязані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій. Відповідно до пункту 4 статті 17 цього ж Закону у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій до субєктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини першої статті 238 Господарського кодексу України (ГК України) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до субєктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення субєкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно із частиною першою статті 241 ГК України грошова сума, що сплачується субєктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності, розглядається як адміністративно-господарський штраф.

Статтею 239 ГК України передбачено, що одним із видів адміністративно-господарських санкцій є адміністративно-господарський штраф, який застосовується до субєкта господарювання за порушення визначених законодавством України правил здійснення господарської діяльності. За загальним правилом, встановленим частиною другою статті 241 ГК України, перелік порушень, за які з субєкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Отже, штрафні санкції за порушення субєктами господарювання порядку використання реєстраторів розрахункових операцій є адміністративно-господарськими санкціями в розумінні положень ГК України.

Відповідно до вимог статті 218 даного Кодексу підставою господарської відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі для застосування адміністративно-господарських санкцій, є вчинене таким субєктом господарське правопорушення. В силу частини другої зазначеної статті, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 250 Господарського кодексу України передбачено, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до субєкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення але не пізніше як через один рік з дня порушення цим субєктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Крім того, судом встановлено, що порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме встановлення фактів не щоденного роздрукування восьми фіскальних звітних чеків за 15.08.2009 року, 17.08.2009 року, 24.08.2009 року, 31.08.2009 року, 01.09.2009 року, 07.09.2009 року, 21.10.2009 року, 30.10.2009 року дійсно мали місце, що не заперечив представник позивача в судовому засіданні. Однак, рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій винесене тільки 04.11.2010 року, тобто по спливу річного терміну, протягом якого можливе притягнення до відповідальності за порушення порядку проведення господарських операцій з використанням готівки, що передбачено нормами статті 250 ГК України.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що рішення Луцької обєднаної державної податкової інспекції про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 04.11.2010 року в частині незабезпечення щоденного роздрукування 8 фіскальних звітних чеків винесене з порушенням процесуальних строків, встановлених статтею 250 ГК України щодо застосування адміністративно-господарських санкцій.

За результатами перевірки Луцькою ОДПІ до ТзОВ «Сальве» рішенням № від 04.11.2010 року за невиконання щоденного друку фіскальних звітних чеків застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 4760,00 грн., тобто по 340 грн. (двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) за кожен не роздрукований Z-звіт.

При проведенні перевірки Луцькою ОДПІ виявлено незабезпечення щоденного друку шести фіскальних звітних чеків, санкція за які накладена протягом одного року з дня вчинення порушення правил здійснення господарської діяльності..

Відповідно до пункту 4 статті 17 Закону у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, даною нормою передбачено застосування штрафної санкції за вчинення самого порушення у вигляді нероздрукування та незберігання фіскальних звітних чеків, однак при цьому не встановлено можливість застосування штрафної санкції за кожен факт нероздрукування та незберігання Z-звітів.

Застосоване в тексті вказаної норми Закону визначення "фіскальний звітний чек" в однині жодним чином не свідчить про необхідність застосування штрафної санкції за кожен такий не роздрукований чек, а лише визначає суму штрафу за факт вчинення субєктом господарювання порушення вимог даного Закону, в звязку з чим сума санкцій не залежить від кількості таких чеків. Відповідно, сума штрафу за зафіксоване в акті порушення повинна складати 340,00 грн. а не 4760,00 грн.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що застосовані до позивача штрафні санкції не є адміністративно-господарськими санкціями в розумінні норм Господарського кодексу України, а тому підстави для застосування строків, передбачених статтею 250 ГК України є необґрунтованими, оскільки такі твердження не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно із частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування правомірності винесення Луцькою ОДПІ рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 04.11.2010 року, в звязку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ТзОВ «Сальве».

Приймаючи постанову у даній справі, суд виходить з наданих частиною 2 статті 162 КАС України повноважень, враховує, що позивач оскаржує в судовому порядку правовий акт індивідуальної дії, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та часткове скасування рішення Луцької обєднаної державної податкової інспекції № від 04.11.2010 року в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 4420,00 грн.

Керуючись статтями 11, 17, 158, частиною 3 статті 160, статтями 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, Господарського кодексу України,суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій Луцької обєднаної державної податкової інспекції № НОМЕР_1 від 04.11.2010 року в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сальве" штрафних фінансових санкцій в розмірі 4420 (чотири тисячі чотириста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 08 грудня 2010 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий О.А.Лозовський