Справа № 805/531/15-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року Справа № 805/531/15-а

приміщення суду за адресою: м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» м.Костянтинівка

про стягнення заборгованості з земельного податку у розмірі 68369,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Костянтинівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Костянтинівського казенного науково-виробничого підприємства «Кварсит» м.Костянтинівка про стягнення заборгованості з податку на прибуток приватних підприємства у розмірі 747535 грн. та з земельного податку у розмірі 133732,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач, зазначив, що станом на 05.12.2014 року за відповідачем обліковується заборгованість з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 133732,24 грн. та з авансового внеску з податку на прибуток підприємств у розмірі 747535 грн., що виникла у зв'язку з несплатою самостійно визначених податкових зобов'язань. В зв'язку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованості з податку на прибуток приватних підприємства у розмірі 747535 грн. та з земельного податку у розмірі 133732,24 грн.

Заявою від 16 березня 2015 року суд представник позивача надав уточнення відповідно до яких проси вважати за вірну назву відповідача Костянтинівське державне науково-виробниче підприємство «Кварсит» та уточнив суму позовних вимог відповідно до яких просив суд стягнути з відповідача заборгованості з земельного податку у розмірі 133732,24 грн.

21 липня 2015 року представник позивача надав через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог відповідно до яких просив суд стягнути з відповідача податковий борг з земельного податку з юридичних осіб у сумі 68369,30 грн., у зв'язку з частковою сплатою заборгованості.

Представник відповідача надав через канцелярію заперечення проти позову відповідно до яких просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

29 липня 2015 року позивач надав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.

29 липня 2015 року відповідач надав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням вимог ст. 41, ст. 122, ст. 128 КАС України, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи у письмовому провадженні за наявними в справі матеріалами та доказами.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Костянтинівське державне науково-виробниче підприємство «Кварсит» зареєстровано 28.11.2012 року в якості юридичної особи, включено до ЄДРПОУ за №25604710 та з 26.10.1998 року перебуває на обліку Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Донецькій області.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що знаходиться в матеріалах справи, місцезнаходження відповідача: 85110, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Шмідта, буд. 20.

Як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем, обліковується заборгованість з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 68369,30 грн. та з податку на прибуток у розмірі 747535 грн.

Позивач в довідці про стан заборгованості КДНВП «Кварсит» станом на 14 липня 2015 року з урахуванням часткової сплати суми боргу, зазначив, що податковий борг по земельному податку виник наступним чином:

- у сумі 13082,96 грн., згідно рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (ст.100 ПКУ) №168/05-14 від 29.08.2014 року (у зв'язку з частковою сплатою у розмірі 13083 грн.);

- у сумі 8721,99 грн. згідно рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (ст.100 ПКУ) №208/05-14 від 30.09.2014 року (у зв'язку з частковою сплатою у розмірі 8721,98 грн.);

- у сумі 7315,44 грн. згідно рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (ст.100 ПКУ) №278/05-14 від 30.10.2014 року (у зв'язку з частковою сплатою у розмірі 18850,51 грн.);

- у сумі 13082,96 грн. згідно рішення ОДПС України про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (ст.100 ПКУ) №168/05-14 від 29.08.2014 року;

- у сумі 26165,95 грн. згідно податкового розрахунку земельного податку № від 19.02.2014 року по терміну сплати 30.12.2014 року.

З підстав викладеного, суд зазначає що позивачем була подвоєна сума боргу по рішенню ОДПС України №168/05-14 від 29.08.2014 року про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання, оскільки загальна сума що була розстрочена складає 26165,95 грн, та у зв'язку з частковою сплатою у сумі 13083 грн., залишок несплаченої суми складає 18850,51 грн.

Як вбачається з пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 статті 287 Податкового кодексу України).

При цьому, пунктом 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно п. 288.1 ст. 288 Кодексу підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Як встановлено підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Положеннями п. 11 ст. 56 Податкового кодексу України встановлено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом платника податків.

Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу (п. 100.2 ст. 100 Податкового кодексу України).

Розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу (п. 100.1 ст. 100 ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.29 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.

Сума податкових зобов'язань, яка підлягала розстроченню є узгодженою, оскільки згідно з підпунктом 100.2 статті 100 Податкового кодексу України платник податків, який звертається до контролюючого органу з заявою про розстрочення грошових зобов'язань вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.

Проте, вищевказані суми земельного податку у загальному розмірі 68369,30 грн. у строки визначені законом у повному обсязі сплачені не були, що, підтверджується наявною у матеріалах справи обліковою карткою платника податку.

З метою стягнення податкового боргу та у відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, відповідачу було вручена податкова вимога від 02.12.2014 №456-25 на суму боргу по орендній платі за землю у розмірі 508420,47 грн.

Застосовані податковим органом заходи не призвели до погашення податкової заборгованості.

Суд зазначає, що відповідно до преамбули Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669) цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Згідно з абзацом другим статті 1 Закону №1669 територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 №1053-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, серед іншого, до вказаного переліку увійшло й м. Костянтинівка Донецької області.

Проте, 05 листопада 2014 року Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р дію Розпорядження від 30.10.2014 №1053-р зупинено, а отже на даний момент перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, є невизначеним, що робить неможливим застосовування положень Закону №1669.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про стягнення заборгованості з земельного податку у розмірі 68369,30 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з рахунків у банках обслуговуючих Костянтинівське державне науково-виробниче підприємство «Кварсит» (85110, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Шмідта, буд. 20, ) на користь державного бюджету (код платежу 13050100) на бюджетний рахунок одержувача 0058 УДКСУ у м. Костянтинівка, банк ГУДКСУ у Донецькій області, , МФО 834016) кошти у розмірі суми податкового боргу з земельного податку з юридичних осіб у сумі 55286,34 грн. (п'ятдесят п'ять тисяч двісті вісімдесят шість гривень тридцять чотири копійки).

В інший частині позову відмовити.

Повний текст постанови складено та підписано 29 липня 2015 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кониченко О.М.