Справа № 804/7951/15
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2015 р. Справа № 804/7951/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського» було заявлено до митного оформлення товар та подано митну декларацію з усіма необхідними документами для підтвердження митної вартості товару за ціною договору, проте відповідачем безпідставно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та надано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, зазначивши, що у звязку з не підтвердженням позивачем заявлених відомостей про митну вартість товарів, відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для застосування першого методу визначення митної вартості. При цьому посадовою особою відповідача було прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості, відповідно до якого митну вартість скориговано із застосуванням другорядного методу, відмовлено позивачу в митному оформленні та надано картку відмови. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні адміністративного позову.
Заслухавши пояснення сторін, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
09 вересня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (покупець) та компанією «ASIA MINERALS LIMITED» Гонконг (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №14-1566-12, в межах якого продавець зобов'язався продати, а покупець купити та оплатити товар феросплави.
25 грудня 2014 року позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС із митною декларацією №110010000/2014/022720 від 25.12.2014 року для митного оформлення товару: феросілікомарганець FeSiMn17 з вмістом Мп-65,49%; Si-16,36%; С-1,88%; Р-0,232%; S-0,024%, фракція 10-50мм-93,80%, фракція 10 мм-4,20%, фракція + 50мм-2,00%. Призначений для розкислення сталі у конверторному цеху. Виробник товару - компанія «SARDA ENERGY AND MINERALS LTD» (Індія).
Митна вартість товару була заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України.
Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, в результаті якого встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності.
Згідно частини 6 статті 53 Митного кодексу України позивача було повідомлено, що декларант, або уповноважена ним особа, за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Позивач шляхом направлення електронного повідомлення проінформував митницю про неможливість надання додаткових документів та заявив, що відповідно частини 8 статті 55 Митного кодексу України зазначені у вимогах митного органу документи будуть надані в установлений законом термін.
Позивач не погодився з прийнятим рішенням, проте у зв'язку з нагальною потребою підприємства у поставленій продукції оформив нову ВМД №110010000/2014/022724 від 25.12.2014 року з коригованою ціною товару.
Надалі позивач звертався до відповідача (вих. №062Д/339 від 11.02.2015 року) з висновком ТПП №ГО-95 від 26.01.2015 року та просив розглянути питання стосовно відкликання рішення про коригування митної вартості від 25.12.2014 року №110010000/2014/600681/1.
На вказане звернення позивач отримав відповідь від 16.02.2015 року №409/10/04-50-25-2 про залишення чинним рішення про коригування митної вартості.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товарів, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
В силу приписів частини 4, 5 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.
Частиною 10 статті 58 Митного кодексу України визначено, які витрати (складові митної вартості) додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
У відповідності до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Нормами статті 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд погоджується з твердженням відповідача, що подані позивачем документи не підтверджують в повному обсязі числові значення складових митної вартості товарів.
Товар, заявлений позивачем до митного оформлення, імпортовано за контрактом від 09.09.2014 року №14-1566-15, що укладений між публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» та Компанією «ASIA MINERALS LIMITED», Гонконг.
Пунктом 2.1 вказаного контракту від 09.09.2014 № 14-1566-15 визначено, що вартість товару розраховується за формулою CRU ( WE spot USD/MT)+50 USD, за метричну тону, де CRU (WE spot USD/MT) - це котирування видання «Bulk Ferroalloys Monitor», за місяць, що передує місяцю відвантаження.
Згідно відомостей коносамента (Bill of Lading) від 31.07.2014 року №ON/KOL/045/07/1415 дата завантаження імпортованої партії товару на борт судна - 17.07.2014 року. Таким чином, для проведення розрахунку ціни імпортованого товару необхідна інформація щодо значення котирування видання «Bulk Ferroalloys Мопігог» за червень 2014 року.
На вимогу митного органу щодо надання розрахунку ціни відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту для підтвердження числових значень митної вартості імпортованого товару «Феросілікомарганець FeSiMn17» публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» заявлено про відсутність зазначених відомостей, що унеможливило проведення перевірки розрахунків щодо ціни товару з урахуванням умов зовнішньоекономічного контракту та перевірку числового значення заявленої митної вартості.
За умовами пункту 4.2 контракту від 09.09.2014 року №14-1566-15 покупець перераховує передплату у розмірі 85% вартості товару на розрахунковий рахунок продавця протягом 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу інвойса від продавця; 15 % покупець сплачує за фактично поставлений товар протягом 5 банківських днів з дати поставки.
Надані до митного оформлення сертифікат походження від 02.08.2014 року №045, сертифікат якості виробника DIMENSION STEEL AND ALLOYS PVT.LTD від 28.07.2014 року, коносамент (Bill of Lading) від 31.07.2014 року №ON/KOL/045/07/1415 не містять відомостей стосовно марки феросилікомарганцю, що постачається.
З коносаменту (Bill of Lading) від 31.07.2014 року №ON/KOL/045/07/1415 вбачається, що порт завантаження VISHAPATNAM, Індія, вантаж відвантажено в 18-20-футових контейнерах на борт судна «MAERSK DUBROVNIK» 17.07.2014 року.
За інформацією ЄАІС, яка отримана від морських агентів (Агентська організація ТОВ «МЕРСК Україна ЛТД» Maersk Ukraine Ltd ), зазначені у коносаменті від 31.07.2014 року №ON/KOL/045/07/1415 контейнери відправлені з Китаю, порт Xinjang на судні «MAERSK LAmanai».
Водночас, транспортні документи щодо транспортування вантажу з Китаю, порт Xinjang, на судні «MAERSK LAmanai» позивачем до митного оформлення не надано.
За таких обставин відповідач правомірно дійшов висновку про наявність підстав вважати, що імпортований товар, доставлений судном «MAERSK DUBROVNIK» з індійського порту VISHAPATNAM до порту Китаю Xinjang, перевантажений на судно «MAERSK LAmanai» та доставлений до порту призначення Одеса, що свідчить про наявність додаткових витрат у транспортній складовій.
Згідно умов зовнішньоекономічного контракту від 09.09.2014 року №14-1566-15 та специфікації від 09.09.2014 року №2 поставка товару здійснюється на умовах DAP-м.Дніпродзержинськ.
Офіційними правилами Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс) визначено, що термін DAP «поставка до місця (назва місця призначення)» передбачає перевезення будь-якими видами транспорту та включає в себе зобов'язання продавця за власний рахунок укласти договір перевезення товару до названого місця призначення не розвантажуючи товар з транспортного засобу у такому місці.
З урахуванням умов постачання DAP Дніпродзержинськ відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість. Відповідно до листа позивача від 25.12.2014 року №062Д/2773 підтвердження транспортної складової територією України неможливе.
В коносаменті (Bill of Lading) від 31.07.2014 року №ON/KOL/045/07/1415 зазначено, що фрахт сплачений, але зазначений коносамент є ордерним та не визначає отримувача вантажу, що унеможливлює визначення розподілу витрат щодо транспортної складової між продавцем та покупцем.
За відомостями міжнародної автомобільної накладної (CMR) від 23.12.2014 року №0075895 транспортування імпортованого вантажу зі станції відправлення Одеса-порт (експ.) до м.Дніпродзержинська здійснено автомобільним транспортом підприємством ТОВ «Вис-Транс», що свідчить про наявність додаткових витрат по перевантаженню імпортованого товару із контейнерів в автомобілі.
Відповідно до контракту від 09.09.2014 року №14-1566-15, специфікації від 09.09.2014 року №2 та міжнародної автомобільної накладної (CMR) від 23.12.2014 року №0075895 відправником вантажу залізничним транспортом є ТОВ «Градалогістик», Одеса. Але позивачем не було надано документів щодо відносин зазначеного підприємства з покупцем або продавцем щодо відшкодування витрат стосовно перевезення територією України автомобільним транспортом.
При цьому наданий висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 26.01.2015 №ГО-95, яким підтверджено заявлену декларантом вартість товару, також не враховано наявність посередника у оцінюваній зовнішньоекономічній операції та відповідно торгівельну надбавку.
З урахуванням вищевикладеного, встановивши, що надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у звязку з ненаданням витребуваних документів у встановлений строк, відповідач мав обґрунтовані підстави відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та мав право застосувати інший метод визначення вартості.
Статтею 57 Митного кодексу України закріплено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 Митного кодексу України).
Згідно частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
Відповідно до частини 3 статті 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
В силу частини 4 статті 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Матеріалами справи підтверджується, що консультацію про застосування методів визначення митної вартості з декларантом проведено.
У зв'язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до наступних методів визначення митної вартості.
Відповідачем у відповідності до частини 3 статті 337 Митного кодексу України проведено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних ресурсах митних органів.
Для проведення коригування митної вартості товару у митного органу була відсутня інформація щодо вартості ідентичних товарів (стаття 59 Митного кодексу України), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Наявну інформацію щодо вартості аналогічних (подібних) товарів (стаття 60 Митного кодексу України), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), застосувати, враховуючи положення частини 2 статті 61 Митного кодексу України, було неможливо, оскільки наявне митне оформлення таких самих товарів виготовлених тією ж особою - виробником, за тим самим контрактом.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст.62, ст.63 Митного кодексу України) неможливо було застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.
У разi, якщо митна вартiсть товарiв не може бути визначена шляхом послiдовного використання методiв, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартiсть оцiнюваних товарiв визначається з використанням способiв, якi не суперечать законам України i є сумiсними з вiдповiдними принципами i положеннями Генеральної угоди з тарифiв i торгiвлi (GATT) (ч.1 ст.64 Митного кодексу України).
Відповідачем застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-ґ - резервний метод (ст.64 Митного кодексу України) із застосуванням вартостей, визначених митним органом, з урахуванням застережень частини 3 статті 64 Митного кодексу України, за якою ввезений ідентичний товар (враховуючи хімічний склад, марку, виробника, сферу застосування, час ввезення, розмір партії) складає 1,44 дол.США/кг.
Згідно частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що митницею дотримано послідовність застосування методів визначення митної вартості, що відображено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів.
Відповідно до частини 12 статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 27 липня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1