Справа № 816/2676/15
Суддя: Ф.Ф. Соколенко
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2676/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколенка Ф.Ф.,

за участю:

секретаря судового засідання - Мекенченко М.А.,

представника позивача - Роман А.І.,

представника відповідача - Касумова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Полтавський турбомеханічний завод" (надалі - позивач, ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі - відповідач, ДПІ у м. Полтаві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 30.06.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 908 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 454 грн., №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в розмірі 818 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 204,50 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на незгоду із висновками позапланової невиїзної перевірки позивача, які набрали форму акту від 19.06.2015 № 539/16-01-22-04-13/00110792. Зазначали, що підприємством не було допущено порушень податкового законодавства, зафіксованих вищевказаним актом, господарські операції з контрагентом ТОВ "Восток-Запоріжжя" мали реальний характер, оформлені належними первинними документами та в повному обсязі відображені в бухгалтерському та податковому обліках. Пояснювали, що у перевіряємому періоді формували свій податковий кредит та визначали витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування у відповідності із вимогами чинного на час вчинення господарських правовідносин законодавства про податок на додану вартість.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на висновки акту перевірки.

В ході судового розгляду було уточнено найменування юридичної особи, а саме після проведеної реорганізації системи податкових органів з 06.03.2015 відповідачем є Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області.

Заслухавши представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Полтавський турбомеханічний завод" зареєстроване у якості юридичної особи 19 лютого 1992 року, ідентифікаційний код 00110792, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 24).

16.06.2015 посадовими особами ДПІ у м. Полтаві проведено позапланову документальну невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при фінансово-господарських взаємовідносинах з ТОВ "Восток-Запоріжжя" () за період з 01.01.2014 по 31.03.2015, яка набрала форму акту від 19.06.2015 № 539/16-01-22-04-13/00110792 (а.с. 8-96).

Перевіркою встановлено що у перевіряємому періоді між ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" та ТОВ "Восток-Запоріжжя" було укладено договір №07/06/1 від 07.06.2011 року поставки хрому металевого 99.

У доповнення до вищезазначеного договору було підписано дві додаткових угоди №4 від 02.12.2013 року про продовження строків дії договору до 31.12.2014 року; №5 від 29.12.2014 року про розірвання договору.

На поставку товару було виписано податкову накладну №51 від 31.03.2014 та видаткову накладну №136 від 31.03.2014, які підписана директором/головним бухгалтером ТОВ "Восток-Запоріжжя" М.О. Шрамко.

Сума податку на додану вартість по зазначеній податковій накладній включена до податкового кредиту відповідного періоду, відображеного у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за березень 2014 року.

Однак, згідно акту ДПІ вОрджонікідзевському районі м. Запоріжжя №18/08-29-22-0109/36911825 від 04.03.2015 "Про результати документальної виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Запоріжжя" (код за ) з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджетів податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Алькар-СМТ" (код за ), ТОВ "Пірол СКФ" (код за ), ТОВ "Кротол-плюс С" (код за ) та ТОВ "Фідом-СТ" (код за ) за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.", яким не підтверджено наявність поставки хрому металевого 99 від ТОВ "Кротол-плюс С" до ТОВ "Восток-Запоріжжя" , а відтак, ТОВ "Восток-Запоріжжя" сформовані первинні бухгалтерські та податкові документи в адресу ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод" у березні 2014 року без фактичного здійснення господарських операцій.

Таким чином, перевіряючі прийшли до висновку про безпідставність включення сум ПДВ до податкового кредиту та до складу витрат, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування за перевіряємий період суми витрат по взаємовідносинам із вказаним контрагентом.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 19.06.2015 № 539/16-01-22-04-13/00110792, яким зафіксовано порушення:

- п.п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 и.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток у розмірі 818 гри.;

- п. 187.1 ст.187, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6, ст.198, п.201.1 ст.201 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість до сплати в бюджет на загальну суму 908 грн.

На підставі акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено податкові повідомлення - рішення від 30.06.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 908 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 454 грн., №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в розмірі 818 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 204,50 грн.

Із даними рішеннями позивач не погодився та оскаржив податкові повідомлення - рішення до суду.

Надаючи оцінку оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Поняття господарської діяльності визначено в п. 14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 44.1 ст.44 глави І розділу ІІ ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 135 Податкового кодексу України містить у собі визначення складу витрат та порядок їх визнання, так, відповідно п.138.1 витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктами 138.5, 138.10-138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно п. 138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно із приписами абз.1 п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України до витрат не включаються витрати, які не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Підставою для нарахування податкового кредиту відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України є податкова накладна, яка повинна містити обов'язкові реквізити, визначені цією ж нормою.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

У пункті 201.10 статті 201 Податкового кодексу України вказано, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на викладене, необхідною умовою для виникнення у платника податків права на формування податкового кредиту із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), та права на віднесення витрат по його придбанню до складу валових витрат є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, за наявності належно оформлених податкових накладних.

Судом встановлено, що ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» має у власності на дільниці точного литва (вул. Старокотелевська, 2, Затуринський промвузол) плавильний комплекс, на якому за спеціальними технологіями виготовляє високоякісне литво.

Вказані роботи здійснювалися позивачем в межах основних видів діяльності за КВЕД, зазначеним у виписці з ЄДРПОУ від 25.06.2015, та Статуті ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» (а.с. 24-27) та відповідно до ліцензій Міністерства економічного розвитку і торгівлі України серії АЕ №271209 на заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту чорних металів та серії АЕ №271213 на заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту кольорових металів (а.с. 80-81).

Для виготовлення комплектуючих деталей для комплектації продукції власного виробництва та виконня замовлень покупців-споживачів позивачем було придбано у ТОВ «Восток-Запоріжжя» 0,050 т. хрому металевого 99 на підставі договору поставки №07/06/1 від 07.06.2011 (а.с. 28-29).

Згідно додаткових угод №4 від 02.12.2013 року продовжено строк дії договору до 31.12.2014 року, №5 від 29.12.2014 року розірвано договір поставки (а.с. 33-34).

Відповідно до видаткової накладної від 31.03.2014 №136 та податкової накладної від 31.03.2014 № 51 ТОВ «Восток-Запоріжжя» було відвантажено ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» хром металевий 99 в кількості 0,050 т. вартістю 4 541,67 грн. та ПДВ в сумі 908,33 грн. в загальному розмірі 5 450 грн. (а.с. 36-37) через ОСОБА_4, уповноваженого довіреністю на отримання ТМЦ від 20.03.2014 № 725 (витяг з журналу реєстрації доручень за січень-червень 2014 року на а.с. 77-78).

Дана податкова накладна підписана та скріплена печаткою ТОВ «Восток-Запоріжжя», яке на момент їх видачі було зареєстроване як юридична особа та мало статус платника ПДВ, що підтверджується наявними у справі документами, та включена до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за березень 2014 року, що сторонами у справі не заперечується.

Платіжним дорученням від 07.05.2014 № 3812 позивачем було перераховано кошти ТОВ «Восток-Запоріжжя» в рахунок вартості хрому металевого 99 на загальну суму 5450 грн., в т.ч. ПДВ 908,33 грн. на оплату рахунку від 143 від 14.03.2014г до договору від 07.06.2011 № 07/06/1 (а.с. 35).

Як пояснив представник позивача в ході судового розгляду, перевезення придбаного товару здійснювалося за допомогою доставки ПП «Нічний експрес () згідно вантажної декларації №2414830 (а.с. 38).

При цьому, судом встановлено, що про наявність вантажної декларації №2414830 перевіряючими зазначалося безпосередньо в акті перевірки від 19.06.2015 № 539/16-01-22-04-13/00110792, та жодних зауважень до їх форми та змісту як в акті перевірки, так і в ході судового розгляду справи ДПІ у м. Полтаві вказано не було.

Представником позивача до матеріалів справи надано прибуткову накладну №2322 від 31.03.2014, з якої вбачається оприбуткування товару, придбаного у ТОВ «Восток-Запоріжжя», на складі позивача (а.с. 67).

Придбання хрому металевого 99 відображено у кореспонденції бухгалтерських проводок позивача наступним чином: Дт 201 "Сировина та матеріали" Дт 641 "Податковий кредит", Кт 631 "Розрахунки з постачальниками" Дт 631 "Розрахунки з постачальниками" Кт 311 "Розрахунковий рахунок".

Реальність здійснення господарських операцій підтверджується використанням придбаного у ТОВ «Восток-Запоріжжя» товару у господарських цілях на підприємстві, а саме: актами списання від 31.07.2014 №38889, від 31.08.2014 №41623, від 30.09.2014 №44491, від 30.11.2014 №54103, №54168 (а.с. 70-74).

Отриманий товар (хром металевий 99) в податковому обліку віднесено позивачем до складу валових витрат в Декларації з податку на прибуток за 2014 рік в розмірі 818 грн. В податковому обліку по ПДВ дані суми витрат по взаємовідносинам з ТОВ «Восток-Запоріжжя» були віднесені позивачем до складу податкового кредиту за березень 2014 року в розмірі 908,33 грн. на підставі податкової накладної від 31.03.2014 № 51, включеної до реєстру отриманих податкових накладних в березні 2014 року.

Таким чином, судом встановлено зміни у структурі активів як позивача так і його контрагента ТОВ «Восток-Запоріжжя», які підпадають під визначення господарської операції у розумінні ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", осіб які приймали участь у проведенні зазначеної господарської операції, а відтак і реальність їх проведення, а доводи відповідача щодо нереальності та безтоварності вказаних господарських операцій не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Стосовно посилання ДПІ, в акті перевірки позивача, як на підставу для встановлення порушень у веденні бухгалтерського та податкового обліку ТОВ «Восток-Запоріжжя» на акт ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя №18/08-29-22-0109/36911825 від 04.03.2015 «Про результати документальної виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток-Запоріжжя» (код за ) з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджетів податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Алькар-СМТ» (код за ), ТОВ «Пірол СКФ» (код за ), ТОВ «Кротол-плюс С» (код за , ) та ТОВ «Фідом-СТ» (код за ) за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р.», яким встановлено взаємовідносини з ТОВ «Кротол-плюс С», у якого відсутні трудові ресурси. виробниче обладння, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності. Крім того, згідно баз даних Міндоходів України не встановлено отримання ТОВ «Кротол-плюс С» дозвільних документів на проведення діяльності, яка їх потребує.

Аналізуючи висновки акту перевірки ТОВ «Восток-Запоріжжя» судом встановлено, що первинні документи по оформленню господарських операцій ТОВ «Восток-Запоріжжя» із ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» не перевірялися, їх оцінка не надавалася, а тому, перевіряючими безпідставно було покладено цей акт в основу перевірки ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» по взаємовідносинам із ТОВ «Восток-Запоріжжя».

Відповідальність платника податку має індивідуальний характер, тому він не несе відповідальності за дії інших осіб. Якщо контрагент порушив податкове законодавство, не забезпечив належне ведення бухгалтерського обліку, збереження первинних бухгалтерських документів, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Така відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту, якщо останній має необхідні документальні підтвердження їх розміру.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що висновки акту не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а оскаржувані податкові повідомлення -рішення було винесено відповідачем без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, тобто необґрунтовано, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Отже, адміністративний позов ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Як свідчить наявне у матеріалах справи платіжне доручення від 09.07.2015 № 6629, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом ПАТ «Полтавський турбомеханічний завод» сплачено 10 відсотків розміру ставки судового збору, що становить 182,70 грн.

Отже, стягненню з Державного бюджету України на користь позивача підлягає сума фактично сплаченого судового збору в розмірі 182,70 грн.

В силу пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи доходів і зборів звільнені від сплати судового збору, а тому судовий збір в сумі, що становить 90 відсотків розміру ставки судового збору, з відповідача до державного бюджету не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.06.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 908 грн. (дев'ятсот вісім гривень) за штрафними (фінансовими) санкціями 454 грн. (чотириста п'ятдесят чотири гривні).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.06.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в розмірі 818 грн. (вісімсот вісімнадцять гривень) за штрафними (фінансовими) санкціями 204,50 грн. (двісті чотири гривні п'ятдесят копійок).

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод" витрати зі сплати судового збору в розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 03 серпня 2015 року.

Суддя Ф.Ф. Соколенко