Справа № 816/2071/15
Суддя: Ф.Ф. Соколенко
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/2071/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соколенка Ф.Ф.,

за участю:

секретаря судового засідання Мекенченко М.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Тандем - 2002 " до Державної податкової інспекції у м. Полтаві у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Тандем - 2002" (надалі позивач, ТОВ "Тандем-2002") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області (надалі відповідач, ДПІ у м. Полтаві) про визнання протипраним та скасування податкового повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 18.05.2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість за оновним платежем в розмірі 170 000 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 85 000 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на незгоду із висновками позапланової виїзної перевірки позивача, що набрала форму акту від 23.04.2015 № 1856/16-01-22-02/32081777, зазначав, що підприємством не було допущено порушень податкового законодавства, зафіксованих вищевказаним актом, господарські операції з контрагентом ТОВ "Цефей Соут" мали реальний характер, оформлені належними первинними документами та в повному обсязі відображені в бухгалтерському та податковому обліках. Пояснював, що у перевіряємому періоді формував свій податковий кредит у відповідності з вимогами діючого на час вчинення господарських правовідносин законодавства про податок на додану вартість.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на висновки акту перевірки.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Тандем-2002" () зареєстровано 24.07.2002, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців 1 000081 (а.с. 11-12 т.1).

ТОВ "Тандем-2002" перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві з 01.08.2002 за № 6776 та є, зокрема платником податку на додану вартість згідно свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 23.08.2010 № 100298628 серії НБ № 373141 (а.с. 14 т.1).

В період з 09.04.2015 по 16.04.2015 головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління податкоовго аудиту ДПІ у м. Полтаві ОСОБА_3 на підставі наказу ДПІ у м. Полтаві від 09.04.2015 № 745 проведено документальну позапланову перевірку ТОВ "Тандем-2002" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ Цефей Соут, , за червень 2014 року та з ТОВ Агро-Ніка, , за серпень 2014 року, результати якої набрали форму акту від 23.04.2015 № 1856/16-01-22-02/32081777 (а.с. 17-37 т. 1).

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ "Тандем-2002" включено до складу податкового кредиту за червень 2014 року податкові накладні на суму 170000.00 грн. за господарськими операціями з ТОВ "Цефей Соут", що призвело до завищення податкового кредиту та заниження податкового зобов'язання з ПДВ.

Так, між ТОВ "Тандем-2002" (Покупцем) та ТОВ "Цефей Соут" (Постачальником) укладено договір поставки товару від 02.06.2014р. №02/06/14-ЦС, найменування якого, кількість, ціна за одиницю зазначаються в видаткових накладних.

Поставка товару здійснюється автомобільним або іншим видом транспортом на умовах ЕХW Україна, склад ТОВ "Арго-Ком", за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.Тургєнєва, 12-А.

Сировина придбавалась для виготовлення комбікорму відповідно до договору підряду №23/12/13-АК від 23.12.2013, укладеного між ТОВ "Тандем - 2002" та ТОВ "Арго Ком". У вартість робіт включено й вартість послуг по зберіганню сировини та готової продукції.

Однак, згідно Системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України, існує розбіжність між задекларованими даними ТОВ "Тандем - 2002" та ТОВ "Цефей Соут" в сумі 170 000 грн., на підставі акту від 08.09.2014 року №174/14-02-22-01/38969217 ДНІ у Ленінському районі м.Миколаєва «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Цефей Соут" (код за ) з питань документаль підтвердження господарських взаємовідносин з платниками податків за квітень 2014 року, червень 2014 року, липень 2014 року».

За інформацією ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва господарська діяльність ТОВ "Цефей Соут" має нас" ознаки нереальності, а саме: відсутність руху активів, зобов'язань чи власного капіталу у процесі здійсь.: і го сподарс ь кої операції; відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей у суб господарювання для здійснення господарських операцій, а саме: відсуди кваліфікованого персоналу; наявність в штаті тільки керівних посад; відсутність транспортних засобів, необхідних для переміщення тобі: відсутність складських приміщень, виробничих потужностей для здійснення якого виду діяльності; відсутність основних фондів; місцезнаходження ТОВ «Цефей Соут» не встановлено; станом на 08.09.2014 року контрагент має реєстраційний стан платника податків « 3» - прийнято рішення про припинення (розпочато ліквідації процедуру), дата зміни стану - 07.08.2014 року.

Крім того, актом зазначено про не підтвердження постачання товарів по ланцюгу ТОВ «Цефей Соут» - ТОВ «Транс Техно ОСОБА_4», у звязку з відсутністю ТОВ «Транс Техно ОСОБА_4» за податковою, відсутністю первинних документів для підтвердження товарності та реальності здійснення господарських операцій за квітень, травень та червень 2014р., відсутністю необхідних умов д здійснення господарських операцій (відсутні основні фонди, виробничі активі складські приміщення, транспортні засоби), неможливістю підтвердження обсягів проведених операцій з подальші поставки таких товарів (послуг) покупцям за квітень, травень та червень 2014 року.

Таким чином, перевіряючі дійшли висновку, що оскільки перевіркою встановлено відсутність факту придбання товару позивачем у ТОВ Цефей Соут, а відтак, підприємством завищено податковий кредит по взаємовідносинам з даним контрагентом.

За наслідками перевірки позивача ДПІ у м. Полтаві встановлено порушення п. 44.1 ст.44, п. 198.1. п. 198.2. п. 198.3. п. 198.6 ст. 198, п.201.1. п.201.6, п.201.10 ст .201 Податкового тексу України, що призвело до заниження податкового зобовязання за червень 2014 року на суму 170 000 грн. по взаємовідносинам із ТОВ Цефей Соут.

В матеріалах справи наявна копія відповіді ДПІ у м. Полтаві на заперечення ТОВ "Тандем-2002" на акт перевірки від 23.04.2015 № 1856/16-01-22-02/32081777, за наслідками розгляду якого висновки вказаного акту залишені без змін (38-49 т.1).

На підставі вищезазначених висновків перевірки ДПІ у м. Полтаві було винесено податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 18.05.2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість за оновним платежем в розмірі 170 000 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 85 000 грн.

Із даним податковим повідомленням рішенням позивач не погодився та оскаржив його до суду.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню рішенню, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок та правила формування податкового кредиту визначені ст. 198 Податкового кодексу України (надалі ПКУ).

Відповідно до чинного законодавства ПДВ є податком на споживання товарів (робіт, послуг) на митній території України і платником його виступає кожний суб'єкт (юридична чи фізична особа), який є споживачем цих товарів (робіт, послуг), незалежно від факту походження товарів. При цьому особи за умови реєстрації їх як платників ПДВ мають право відшкодовувати свої витрати із сплаченого податку за рахунок податку, отриманого з покупця. Тобто в нашій країні, як і в більшості країн, де є цей податок, застосовується непрямий метод оцінки доданої вартості метод податкового кредиту, тобто сума ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету, визначається як різниця між сумами податку, отриманого від покупців, і сумами податку, сплаченого постачальникам.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З огляду на вказані положення, право на формування податкового кредиту виникає у платника податків у випадку придбання товарів (послуг), безпосередньо пов'язаного з господарською діяльністю, за наявності податкових накладних, виданих на реально отриманий товар (роботи, послуги).

При цьому, Вищий адміністративний суд України листом від 02.06.2011, № 742/11/13-11 "Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України" звернув увагу судів на те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми. Таким чином, господарська операція, яка не відбулась, не може бути об'єктом оподаткування.

Також листом від 01.11.2011 р. № 1936/11/13 - 11 Вищий адміністративний суд України з метою однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України звертав увагу судів на те, що для з'ясування обставин реальності вчинення господарської операції судам належить ретельно перевіряти доводи податкових органів про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або підтверджені іншими доказами. Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо. При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Надаючи оцінку реальності здійснення вищевказаних господарських операцій та їх зв'язку із господарською діяльністю позивача, а також виходячи із принципу "офіційного з'ясування всіх обставин у справі" суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державна податкова інспекція є органом державної влади і, відповідно, її діяльність має підпорядковуватися вимогам наведеної норми Конституції України та аналогічним вимогам пп. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України. Право податкової інспекції на проведення зустрічних звірок реалізується з дотриманням порядку, встановленого законом.

Пунктом 73.5 статті 73 Податкового кодексу України передбачено, що з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться у постанові Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1232 Про затвердження порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, якою визначено механізм проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок.

Відповідно до п. 4.4 вищевказаних Методичних рекомендацій у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема, у зв'язку із зняттям з обліку, встановлення відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України.

Згідно із п. 45.2 ст. 45 ПКУ податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

При цьому, акт податкового органу про неможливість проведення зустрічної звірки є службовим документом, який стверджує факт неможливості проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання та вказує на причини неможливості її проведення.

Відсутність у розпорядженні податкового органу первинних документів бухгалтерського обліку унеможливлює проведення зустрічної звірки та відповідно формування будь-яких висновків, крім висновку про неможливість проведення такої звірки з підстав відсутності підприємства за своїм місцезнаходженням.

Натомість посадовими особами контролюючого органу у акті ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва від 08.09.2014 року №174/14-02-22-01/38969217 ДНІ у Ленінському районі м.Миколаєва «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Цефей Соут" (код за ) з питань документаль підтвердження господарських взаємовідносин з платниками податків за квітень 2014 року, червень 2014 року, липень 2014 року» зроблено висновки про відсутність вказаних осіб за їх місцезнаходженням та відсутність трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспортного та торговельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності.

Однак, такі висновки можуть бути складені податковим органом лише у довідці за наслідками проведення зустрічної звірки шляхом співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання із даними первинних бухгалтерських та інших документів осіб, реальність господарських операцій між якими потребує перевірки з метою підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

У вищевказаному випадку зустрічна звірка фактично не проводилася, відповідна довідка за її результатами не складалася, у зв'язку з чим в акті про неможливість проведення зустрічної звірки податковим органом безпідставно, без дослідження необхідних документів та з'ясування фактів здійснення господарських операцій між контрагентами, зроблено висновки про їх нереальність та не підтвердження їх документально.

Отже, на думку суду, висновки вищевказаних актів про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ Цефей Соу не можуть бути покладені в основу висновків по перевірці ТОВ "Тандем-2002".

Однак, висновки податкового органу щодо нереальності та не підтвердження фактичності проведення господарської операції підлягають перевірці та наданні оцінки судом.

Виходячи із принципу офіційності з'ясування всіх обставин у справі, судом встановлено наступне.

02.06.2014 між ТОВ "Цефей Соут" (постачальник) та ТОВ "Тандем-2002" (покупець) укладений договір поставки №02/06/14-ЦС, згідно якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцю товар, а покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його на умовах цього договору (т. 1 а.с. 52-52).

В рамках виконання вказаного договору, ТОВ "Тандем-2002" у червні 2014 року придбало у ТОВ "Цефей Соут" вапняно-мінеральний комплекс на загальну суму 1 020 000 грн., в т.ч. ПДВ 170 000 грн.

За результатами здійснення господарської операції між ТОВ "Тандем-2002" та ТОВ "Цефей Соут" з придбання вапняно-мінерального комплексу, останнім виписані наступні первинні бухгалтерські документи: видаткові накладні від 06.06.2014 №№779-796 (т. 1 а.с. 72-89); податкові накладні від 06.06.2014 № №683-700 (т. 1 а.с. 54-71).

Зазначені податкові накладні відповідають вимогам п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, підписані та скріплені печаткою ТОВ "Цефей Соут" та включені до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за червень 2014 року, що сторонами у справі не заперечується.

Як встановлено перевіркою, на підставі вищезазначених податкових накладних позивачем було включено до складу податкового кредиту за червень 2014 року в сумі 170 000,00 грн.

Аналізуючи вищевказані первинні бухгалтерські документи, суд дійшов висновку, що вони мають всі необхідні реквізити для встановлення змісту, обсягу господарських операцій, осіб, які безпосередньо приймали участь у їх здійсненні, та інші встановлені вимогами законодавства до первинних документів для надання їм юридичної доказовості, та повністю відображені в бухгалтерському та податковому обліках. Вся первинна документація оглянута судом та в копіях приєднана до матеріалів справи.

Судом встановлено, що оплата придбаного товару здійснювалась позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на користь ТОВ "Цефей Соут", що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями виписок з банку та копіями платіжних доручень (т.1 а.с. 108-109), що не заперечується відповідачем.

Представником позивача до матеріалів справи надано журнал-ордер по рахунку 631 за червень 2014 року та дані складського обліку, з яких вбачається оприбуткування товару, придбаного у ТОВ "Цефей Соут" за перевіряємий період (т. 2 а.с. 43-44), згідно яких відображено прихід та розхід товару по вказаних постачальниках, а операції по поставці в повному обсязі відображені в бухгалтерському обліку позивача, що не заперечується відповідачем.

Щодо умов поставки представник позивача пояснював в судовому засіданні, що фактична поставка за домовленістю сторін здійснювалась на умовах ЕХW Україна, зі складу ТОВ "Арго-Ком", за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.Тургєнєва, 12-А (п. 3.3 договорів поставки), приміщення якого також орендується позивачем у ТОВ "Арго-Ком" на підставі договору оренди від 28.11.2013 № АК-281113ор (т.1 а.с. 154-158).

Згідно пояснень представника позивача товар отримувався у червні 2014 року на складах менеджером по збуту ТОВ Тандем - 2002 ОСОБА_5 згідно довіреностей на отримання ТМЦ, зареєстрованих у Журналі реєстрації довіреностей (витяг на а.с. 220-222 т. 1).

Крім того, представником позивача до матеріалів справи надано копії листів ТОВ "Цефей Соут" до ТОВ "Агро Ком" підрядника по виготовленню готової продукції, якими визначено власника сировини ТОВ "Тандем-2002" (т. 1 а.с. 90-107).

Як слідує зі змісту наданих в ході судового розгляду представником позивача пояснень, вапняно-мінеральний комплекс придбавався позивачем у ТОВ "Цефей Соут" з метою використання у своїй господарській діяльності для виготовлення комбікорму, відповідно до укладеного договору підряду №23/12/13-АК від 23.12.2013, укладеного між ТОВ "Тандем -2002" (замовник) та ТОВ "Арго-Ком" (підрядник) на виконання робіт по виготовленню продукції, що підтверджується актами приймання-передачі (т. 1 а.с.110-118).

Фактичне повне виконання ТОВ "Арго-Ком" договору підряду на виконання робіт по виготовленню продукції для ТОВ "Тандем -2002" також оформлено актами приймання передачі (т. 1 а.с. 208-219), що не заперечується ДПІ у м. Полтаві.

На підтвердження зв'язку із своєю господарською діяльністю операцій по придбанню у ТОВ "Цефей Соут" сировини та у ТОВ "Арго-Ком" готової продукці позивачем надано докази подальшої реалізації товару іншим контрагентам із підтвердженням копіями договорів, видатковими накладними, бухгалтерську довідку про отримання економічної вигоди в результаті придбання товарно-матеріальних цінностей у ТОВ "Цефей Соут" (т. 1 а.с. 223-253, т.2 а.с. 1-42).

Отже, придбання позивачем товар відповідає меті та змісту господарської діяльності товариства.

Враховуючи вищевикладене, висновки перевірки позивача по взаємовідносинам із ТОВ "Цефей Соут" не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Інших порушень правил формування податкового кредиту відповідачем не наведено, а судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що висновки акту не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону, а оскаржуване податкове повідомлення рішення було винесено відповідачем без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, тобто необґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Як свідчить наявне у матеріалах справи платіжне доручення від 04.06.2015 № 101, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом ТОВ "Тандем - 2002" сплачено 10 відсотків розміру ставки судового збору, що становить 487,20 грн.

Отже, стягненню з Державного бюджету України на користь позивача підлягає сума фактично сплаченого судового збору в розмірі 487,20 грн.

В силу пункту 21 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" органи доходів і зборів звільнені від сплати судового збору, а тому судовий збір в сумі, що становить 90 відсотків розміру ставки судового збору, з відповідача до державного бюджету не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем - 2002" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.05.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 170 000 грн. (сто сімдесят тисяч гривень) за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 85 000 грн. (вісімдесят п'ять тисяч гривень).

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем - 2002" (ідентифікаційний код 32081777) витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 04 серпня 2015 року.

Суддя Ф.Ф. Соколенко