Справа № 817/1678/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2015 року 12 год. 15 хв. Справа № 817/1678/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представника позивача не прибув; відповідача не прибув; третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача не прибув; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Призовної комісії Володимирецького об`єднаного районного військового комісаріату, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Володимирецького об`єднаного районного військового комісаріату, про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Призовної комісії Володимирецького об`єднаного районного військового комісаріату (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо збору, обробки та використання конфіденційних та персональних даних позивача всупереч його волі, щодо організації неналежного медичного огляду, невивчення позивача як особистості, його морально-ділових якостей та його сімейного стану, щодо відмови у видачі направлення для медичного огляду до обласної призовної комісії, щодо прийняття рішення від 11.06.2015 про придатність позивача до служби і його призов; визнати рішення від 11.06.2015 про придатність позивача до служби і його призов протиправним; скасувати рішення відповідача від 11.06.2015 про придатність ОСОБА_1 до служби та його призов; зобов`язати відповідача зібрати дані щодо позивача як особистості, його морально-ділових якостей та його сімейного стану шляхом заповнення анкети призовника в особовій справі і витребування та приєднання даних флюорографії, видачі направлення для медичного огляду до обласної призовної комісії; зупинити рішення призовної комісії Володимирецького об`єднаного районного військового комісаріату від 11.06.2015, відображеного в протоколі призовної комісії № 13-В, та призов до вирішення спору по суті з огляду на очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, наявності очевидної протиправності, неможливість в подальшому відновлення порушених прав.

Ухвалою судді від 17.06.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 06.07.2015, не прибув, проте подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, проте подав до суду письмові заперечення проти позову, де зазначив, що 22 червня 2015 року на Обласній медичній комісії лікарем-неврологом позивач визнаний тимчасово непридатним для проходження строкової служби у Збройних Силах України. Під час призовної комісії 23.06.2015 рішення призовної комісії від 11.06.2015 про призов на строкову військову службу ОСОБА_1 скасовано та надано позивачу відстрочку до 1 вересня 2015 відповідно до пункту 7 статті 17 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Тому, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки спір по суті відсутній.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Володимирецький об`єднаний районний військовий комісаріат, до суду не з`явився, не повідомив суд про причини неприбуття, однак подав до суду докази для долучення до матеріалів справи.

Керуючись приписами частини 4 статті 128 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до вимог частини 6 статті 12 та статті 41 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 19.02.2015 пройшов медичний огляд, внаслідок якого на підставі статей 83 б, 62 г графи І Розкладу хвороб був визнаний придатним до проходження військової служби та 20.02.2015 був приписаний до призовної дільниці Володимирецького району.

На вимогу позивача його направлено на додаткове медичне обстеження в Рівненську обласну консультативну поліклініку, за результатами якого складений акт №5909 від 04.06.2015 дослідження стану здоров`я. В даному акті лікар, що проводив амбулаторне обстеження призовнику ОСОБА_1 , поставив наступний діагноз: «Вегето-судинна дистонія по змішаному типу з помірними клінічними проявами з стійким цефалічним синдромом, синкопальними станами (анамнестично) та незначним порушенням функції центрально-нервової системи».

08.06.2015 лікар-невролог призовної комісії Володимирецького об`єднаного районного військового комісаріату надав висновок про придатність до військової служби на підставі статті 83 б графи І розкладу хвороб, при цьому зазначивши діагноз, встановлений актом дослідження №5909 від 04.06.2015.

11.06.2015 на засіданні призовної комісії Володимирецького об`єднаного районного військового комісаріату з врахуванням медичного обстеження прийнято рішення про призов ОСОБА_1 для проходження строкової військової служби та вручено повістку для відправки на обласний збірний пункт на 22.06.2015.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення призовної комісії Володимирецького об`єднаного районного військового комісаріату від 11.06.2015, відображеного в протоколі призовної комісії № 13-В щодо призову позивача на строкову військову службу в повітряні сили і зарахування його в команду К-44, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Згідно статті 65 Конституції України та частини 1 статі 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (далі іменується Закон України №2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно із частиною другою статті 1 Закону України №2232-XII, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною третьою цієї статті встановлено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Статтею 14 Закону України №2232-XII визначено, що приписка громадян України чоловічої статі до призовних дільниць проводиться з метою взяття їх на військовий облік, визначення наявних призовних ресурсів, ступеня придатності до військової служби, встановлення освітнього рівня, здобутої спеціальності або професії, рівня фізичної підготовки, вивчення особистих якостей.

Згідно з частиною 10 статті 14 Закону України №2232-XII, за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень: придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування; підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення); непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних; непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку; підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення злочину невеликої або середньої тяжкості, у тому числі із звільненням від відбування покарання; підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Як встановлено судом, після проходження 19.02.2015 медичного огляду на Володимирецькій районній призовній дільниці Володимирецького об`єднаного районного комісаріату ОСОБА_1 був визнаний придатним до військової служби та йому було видано посвідчення про приписку до призовної дільниці Володимирецького району (а.с. 8, 83).

У відповідності до частини 1 статті 15 Закону України №2232-XII, на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Частинами 3 та 4 статті 15 Закону України №2232-XII визначено, що призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії та відправлення їх до військових частин. Організація підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу здійснюється міськими (районними) державними адміністраціями (виконавчими органами міських рад) у взаємодії з міськими (районними) військовими комісаріатами.

Для проведення призову громадян України на строкову військову службу, у відповідності до частини 1 статті 16 цього Закону, в районах (містах) утворюються призовні комісії, на які частиною 3 вказаної норми Закону покладено наступні обов`язки: організація медичного огляду призовників та призов громадян України на строкову військову службу з призначенням їх для служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; надання призовникам відстрочки від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 17 цього Закону; звільнення призовників від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 18 цього Закону, взяття їх на облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку; направлення призовників, які виявили бажання вступити до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, для проходження випробувань та складання вступних іспитів або прийняття рішення про відмову в такому направленні; направлення до лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання (перебування) громадян, яких визнано тимчасово непридатними до військової служби; організація роботи з вивчення особистостей призовників, їх морально-ділових якостей та сімейного стану; направлення до відповідних правоохоронних органів матеріалів на призовників, які ухиляються від призову на строкову військову службу; внесення на розгляд призовної комісії вищого рівня клопотань щодо надання громадянам України відстрочок від призову на строкову військову службу у випадках, не передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що на виконання Указу Президента України «Про строки проведення чергових призовів, чергові призови громадян України на строкову військову службу та звільнення в запас військовослужбовців у 2015 році» від 17.02.2015 № 88/2015, голова Володимирецької районної державної адміністрації прийняв розпорядження від 04.03.2015 №65 (зі змінами відповідно до розпорядження від 18.05.2015 №140), відповідно до якого, зокрема, затверджений склад та резервний склад районної призовної комісії, склад та резервний склад лікарів-фахівців районної медичної комісії, графіки засідань призовної комісії викликів призовників для здачі аналізів, проведення флюорографії, збору документів та проходження медичного огляду (а.с.55-76).

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону України №2232-XII, громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується Міністерством оборони України та центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, за погодженням з центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Відповідно до п. 1.1 Розділу 1 (Основи організації військово-лікарської експертизи) Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.1 Розділу 2 (Медичний огляд) Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Пункт 2.15 розділу ІІ Положення №402 регламентує, що особи, які проживають на територіях, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи (зона безумовного (обов`язкового) відселення та зона гарантованого добровільного відселення), під час взяття на військовий облік та призову на строкову військову службу підлягають медичному обстеженню за медичними показаннями у стаціонарних умовах. У разі їх придатності до військової служби вони направляються у військові частини та установи на посади, що виключають їх радіаційне опромінення та контакти з іншими шкідливими факторами військової служби.

Доказами, наявними в матеріалах справи та дослідженими судом, зокрема довідкою Лозівської сільської ради від 18.06.2015 підтверджений факт проживання ОСОБА_1 на території, яка відноситься до третьої категорії радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 31). Однак, дана обставина призовною комісією Володимирецького об`єднаного районного військового комісаріату при медичному обстеженні призовника ОСОБА_1 врахована не була. Останній не був обстежений за медичними показаннями у стаціонарних умовах.

Пунктом 3.2 розділу ІІ Положення №402 визначено, що кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Пунктом 3.11 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що у разі, коли лікарям військово-лікарської комісії військового комісаріату важко остаточно визначити стан здоров`я військовозобов`язаного, він направляється на амбулаторне або стаціонарне обстеження у лікувально-профілактичний заклад МОЗ України з подальшим оглядом військово-лікарською комісією військового комісаріату.

Відповідно до пункту 3.12 розділу ІІ Положення №402, якщо військовозобов`язаний під час призову на військову службу, збір, а також чергового огляду з метою обліку визнаний таким, що потребує лікування (відстрочки від прийняття на військову службу, збір), то за поданням військового комісаріату місцеві органи охорони здоров`я направляють військовозобов`язаного на лікування до відповідного лікувального закладу. Після закінчення лікування військовозобов`язаний оглядається військово-лікарською комісією військового комісаріату.

Судом встановлено, що в період з 08.04.2015 по 17.04.2015 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у неврологічному відділенні Володимирецької районної лікарні (а.с. 93). Крім того, відповідно до висновку, наданого лікарем спеціалізованої медико-санітарної частини № 3 м. Кузнецовська після проведеної комп`ютерної томографії головного мозку ОСОБА_1 , у позивача наявні ознаки судинної енцефалопатії (а.с.30).

Як було зазначено судом, актом дослідження позивача від 04.06.2015 №5909 встановлений наступний діагноз: «Вегето-судинна дистонія по змішаному типу з помірними клінічними проявами з стійким цефалічним синдромом, синкопальними станами (анамнестично) та незначним порушенням функції центрально-нервової системи» (а.с.92). Однак, при винесенні 08.06.2015 висновку про придатність до військової строкової служби ОСОБА_1 лікарем-неврологом не враховані вказані обставини, позивач не направлений на лікування чи додаткове обстеження, а прийнято рішення про придатність до військової служби на підставі статті 83 б Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (а.с. 91).

За таких обставин, дії відповідача щодо прийняття рішення про призов ОСОБА_1 є протиправними, такими, які вчинені без врахування всіх обставин, необґрунтовано, а саме рішення призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову ОСОБА_1 на строкову військову службу, оформлене протоколом від 11.06.2015 № 13-В (а.с.96), є таким, яке прийняте всупереч вимог норм законодавства, а отже є протиправним.

Щодо вимоги позивача про скасування вказаного рішення відповідача від 11.06.2015, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Таким чином, вирішуючи переданий на розгляд суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась із позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов та наявність повноважень та правомірності дії відповідача в межах визначених частиною 3 статті 2 КАС України.

Встановивши наявність у особи, яка звернулась з позовом до суду, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання вказаного права (інтересу) і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Зміст суб`єктивного матеріального права, або охоронюваного законом інтересу визначається не предметом позову, а його підставою.

Під підставою позову, слід розуміти фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога (вимоги) позивача. Зокрема йдеться про юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права та які зумовлюють виникнення, зміну та припинення спірних правовідносин, а також інші доказові факти на підставі яких можна зробити висновок про наявність або відсутність зазначених юридичних фактів.

В свою чергу, предметом позову визначається спосіб захисту порушеного суб`єктивного права (інтересу).

Частинами 4 та 5 статті 105 КАС України визначено перелік вимог, які може містити адміністративний позов.

Разом з тим, у випадку, якщо позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, суд установивши порушення вимог законодавства, має захистити права та охоронювані законом інтереси, самостійно обравши при цьому спосіб, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод і інтересів позивача від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, коли ці порушення ще не припинені.

У разі припинення порушення суд може прийняти рішення, яким встановити відсутність компетенції (повноважень) у суб`єкта владних повноважень на вчинення конкретної дії, визнати дії протиправними чи визнати саме рішення протиправним.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову ОСОБА_1 на строкову військову службу, оформлене протоколом від 11.06.2015 № 13-В, є протиправним, прийнятим з порушенням норм законодавства.

Одночасно судом встановлено, що відповідно до рішення призовної комісії Володимирецького об`єднаного районного військового комісаріату, оформленого протоколом від 23.06.2015 №15В (а.с. 97), та прийнятого на підставі висновку лікаря-невролога від 22.06.2015 (а.с. 90) та картки медичного огляду призовника на збірному пункті від 22.06.2015 (а.с. 82), рішення призовної комісії від 11.06.2015 (протокол №13-В) скасовано, а ОСОБА_1 згідно з частиною 7 статті 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» надано відстрочку від призову за станом здоров`я до 01.09.2015.

Тому, у суду відсутні підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень, яке скасоване самим суб`єктом і на момент прийняття судового рішення є нечинним. Відтак, у задоволенні такої позовної вимоги ОСОБА_1 слід відмовити.

Крім того, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання дій відповідача по збору, обробки та використання його даних всупереч його волі (не вивчення його як особистості, його морально-ділових якостей та сімейного стану) протиправними і зобов`язання відповідача зібрати дані про позивача як особистість, його морально-ділові якості та його сімейний стан шляхом заповнення анкети призовника в особовій справі задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Суд зазначає, що згідно з частиною 3 статті 16 Закону України №2232-XII на районні (міські) призовні комісії покладається організація роботи з вивчення особистостей призовників, їх морально-ділових якостей та сімейного стану.

Статтею 34 цього ж Закону передбачено, що персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей (біографічні дані, стан здоров`я, результати співбесід тощо) щодо призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних.

Ведення персонально-якісного обліку покладається на районні (міські) військові комісаріати та передбачено Положенням про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352 (далі положення №352). Відповідно до пункту 34 Розділу ІV Положення №352 персонально-якісний облік полягає в обліку відомостей (біографічні дані, стан здоров`я, результати співбесід тощо) щодо призовника, які узагальнюються в його особовій справі.

Дії призовної комісії Володимирецького об`єднаного районного військового комісаріату щодо збору особистих даних призовника, його сімейного стану, якостей особистості регламентовані законодавством та були здійснені в порядку вивчення особистості призовника ОСОБА_1 .

Будь-яких анкет, на які вказує позивач, як на обов`язкову умову збору інформації про призовника, законодавством не передбачено. Відповідно до облікової картки призовника, характеристики з Вищого професійного училища №29 смт. Володимирець, де навчається позивач, листа вивчення особистих якостей призовника, які наявні в матеріалах справи (а.с. 80-81, 84-89), вбачається, що відповідач при призові позивача здійснив повний комплекс дослідження по вивченню особистості призовника, його морально-ділових якостей та сімейного стану.

Тому, у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 щодо визнання дій відповідача по збору, обробки та використання його даних всупереч його волі (не вивчення його як особистості, його морально-ділових якостей та сімейного стану) протиправними та зобов`язання відповідача зібрати дані про позивача як особистість, його морально-ділові якості та його сімейний стан шляхом заповнення анкети призовника в особовій справі слід відмовити.

Крім того, одну з позовних вимог ОСОБА_1 визначив як зупинення рішення призовної комісії Володимирецького об`єднаного районного військового комісаріату від 11.06.2015, відображеного в протоколі призовної комісії № 13-В, та призову до вирішення спору по суті з огляду на очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, наявності очевидної протиправності, неможливість в подальшому відновлення порушених прав.

Однак, суд зазначає, що таке формулювання вимоги не позовною вимогою в розумінні частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, яка передбачає, що адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Крім того, саме клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову було подано позивачем в окремому, встановленому нормами процесуального закону, порядку після подання позову і розглянуто судом 18.06.2015. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні такої позовної вимоги.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судові витрати стягуються на користь позивача з Державного бюджету згідно статті 94 КАС України. При цьому, до судових витрат суд відносить, в тому числі витрати по сплаті судового збору, витрати на правову допомогу, які передбачені статтею 87 КАС України.

Позивачем надано докази сплати судового збору в сумі 146 грн.16 коп., що підтверджено квитанціями №72 та №74 від 12.06.2015, наявними в матеріалах справи (а.с. 2-3). Витрати по сплаті судового збору підлягають до присудження на користь позивача відповідно до задоволених вимог, тобто у розмірі 29 грн. 23 коп.

Крім того, позивач подав заяву про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, надану адвокатом Печончиком О.В. відповідно до угоди-доручення від 20.04.2015 у розмірі 2600 грн. 00 коп., в тому числі 2000 грн. 00 коп. за написання позовної заяви, клопотання про забезпечення позову, участь в судових засіданнях; 600 грн. 00 коп. витрати на пальне та амортизаційній витрати, понесені під час доставки представника до суду. На підтвердження понесення витрат позивач надав суду лише копію квитанції до прибуткового касового ордера № 49/2 від 10.06.2015 на загальну суму 2600 грн. 00 коп. (а.с. 47).

При цьому суд враховує вимоги частини 3 статті 90 КАС України, яка визначає, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Зокрема, Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 №4191-VІ визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах виплачується суб`єктом владних повноважень, та не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

На момент прийняття рішення розмір мінімальної заробітної плати становить 1218 грн. 00 коп. відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» від 29.12.2014 №80-VІІІ. Згідно журналу судового засідання від 18.06.2015 правова допомога позивачу надавалась адвокатом під час розгляду справи судом протягом 30 хвилин (участь у судовому засіданні): з 17 год. 08 хв. по 17 год. 38 хв. Таким чином, розмір присудженої компенсації витрат на правову допомогу відповідно до задоволених позовних вимог повинен становити 48 грн. 72 коп. (487,20 грн. (за 1 год.) х ? год. х 1/5 задоволених позовних вимог).

Інших доказів, які б підтвердили надання правової допомоги у більшому розмірі, зокрема, доказів витраченого часу на написання позовної заяви і клопотання про забезпечення позову, розрахунок часу та витрат позивач всупереч вимогам статті 70 КАС України не надав.

Крім того, будь-яких належних доказів понесення витрат на пальне та амортизаційних витрат при прибутті представника ОСОБА_1 до суду позивачем чи його представником суду не подано, а тому такі витрати не підлягають присудженню як документально не підтверджені.

Керуючись статтями 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення призовної комісії Володимирецького об`єднаного районного військового комісаріату щодо призову ОСОБА_1 на строкову військову службу, оформлене протоколом від 11.06.2015 № 13-В.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (село Лозки, Володимирецький район, Рівненська область) суму судового збору у розмірі 29 (двадцять дев`ять) грн. 23 (двадцять три) коп.

Присудити з Державного бюджету України в особі Призовної комісії Володимирецького об`єднаного районного військового комісаріату ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (село Лозки, Володимирецький район, Рівненська область) суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 48 (сорок вісім) грн. 72 (сімдесят дві) коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська