Справа № 2а-133/10/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2010-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2010 р. Справа № 2a-133/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остапюк С.В.

за участю секретаря Дутчак Л.В.

представника позивача: Державної податкової інспекції в Косівському районі Івано-Франківської області ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в Косівському районі Івано-Франківської області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 3278,70 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2010 року Державна податкова інспекція в Косівському районі Івано-Франківської області (далі - позивач) звернулась в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 4771,60 гривень.

Однак, в судовому засіданні представник позивача зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача 3278,70 гривень, у звязку із перерахунком суми податкового боргу та її часткової сплати відповідачем.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем за період з 2007 року до 2009 року протиправно, в порушення пункту 3 частини 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування», Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»не сплачено в повному обсязі податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Сума податкового боргу складає в розмірі 3278,70 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві, просив стягнути податковий борг в дохід державного бюджету.

Відповідач в судове засідання не зявився , суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з таких мотивів.

Судом встановлено, що відповідач, у відповідності до статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», являється платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, за яким зареєстрований транспортний засіб «Рено»(державний номерний знак НОМЕР_1, обєм двигуна 11929 кубічних сантиметрів). Позивач, у відповідності до поданої інформації відділенням Державної автомобільної інспекції в місті Косів при відділі Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області, відповідач за період з 2007 року до 2009 року не проходив технічний огляд вказаного транспортного засобу та не здійснив оплату вказаного податку, за вказаний період в розмірі 4771,60 гривень. Податковий орган, згідно податного відповідачем технічного паспорту на вказаний автомобіль, встановив, що транспортний засіб «Рено»державний номерний знак НОМЕР_1, обєм двигуна 11929 кубічних сантиметрів відноситься до типу сідельних тягачів, по коду 8701 20. Позивач, у відповідності до встановленої ставки податку, передбаченої статтею 3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»перерахував та визначив відповідачу податковий борг в розмірі 3578,70 гривень. Однак, відповідач 09.03.2010 року тільки частково сплатив податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 300 гривень. Несплачений відповідачем в повному обсязі податковий борг становить 3278,70 гривень.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон України «Про систему оподаткування»визначає принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про систему оподаткування»платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

Згідно пункту 3 частини 1 статті 9 вказаного Закону платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Пункт 1 статті 20 Закону України «Про систему оподаткування»передбачає, що контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється державними податковими органами та іншими державними органами в межах повноважень, визначених законами.

Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»встановлюється податок з власників деяких наземних і водних транспортних засобів, самохідних машин і механізмів як джерело фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних шляхів загального користування та проведення природоохоронних заходів на водоймищах.

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Відповідно до частини 3 статті 2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»податок з визначених цим Законом власників наземних транспортних засобів сплачується юридичними та фізичними особами за місцем реєстрації таких транспортних засобів на спеціальні рахунки територіальних дорожніх фондів республіканського бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів та бюджетів міст Києва та Севастополя.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» об'єктами оподаткування, при першій реєстрації в Україні, є тільки сідельні тягачі код 8701 20.

Згідно частини 5 статті 6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього Закону. За транспортні засоби, придбані протягом року, крім тих, що вперше реєструються в Україні, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується по коду 8701 20 сідельних тягачів зі ставкою такого податку 15 гривень за 100 кубічних сантиметрів.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 5 цього Закону податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний сплатити податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за два попередні роки, з врахуванням ставки оподаткування 15 гривень за 100 кубічних сантиметрів для даного виду транспортного засобу при потужності двигуна 11929 кубічних сантиметрів.

Суд також приходить до висновку, що несплачений в повному обсязі податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 3278,70 гривень, є податковим боргам відповідача, у відповідності до підпункту 5.4.1. пункту 5.4. статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Відповідно частини 3 статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів»недоїмки із сплати податку, а також суми штрафів, пеня стягуються з платників податку згідно із законодавством.

Таким чином, суд зазначає, що відповідач зобовязаний погасити податковий борг, який виник за несплату в повному обсязі податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 3278,70 гривень.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача судових витрат в дохід державного бюджету, суд зазначає, що відповідно частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються, крім того позивачем не надано жодних документів про понесення будь-яких судових витрат.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний погасити податковий борг. Наявність такого обов'язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов'язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, село Смодна, Косівський район, Івано-Франківська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в дохід державного бюджету податковий борг в розмірі 3278 (три тисячі двісті сімдесять вісім) гривень 70 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України про апеляційне оскарження постанови подається заява протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 23.03.2010 року.