Справа № 2а-1225/10/0970
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2010-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2010 р. Справа № 2a-1225/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Шварговському Д.Д.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави в особі державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ,76000

до відповідача: суб"єкта підприємницької діяльностіі - фізичної особи ОСОБА_3, вул. Тролейбусна, 12/50, м. Івано-Франківськ,76000

про стягнення заборгованості в сумі 5292,11грн.,-

в с т а н о в и в:

30.03.2010 року заступник прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави в особі державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську звернувся в суд з адміністративним позовом до субєкта підприємницької діяльностіі - фізичної особи ОСОБА_3 про стягнення за рахунок активів відповідача податкового боргу в сумі 5180,65грн. Позовні вимоги мотивує тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом по сплаті податку на додану вартість, збору за спеціальне водокористування, податку з доходів найманих працівників, збору на видачу дозволу на розміщення обєктів торгівлі та сфери послуг та штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Представник позивача в судовому засіданні подав суду заяву про зміну позовних вимог, де вказав що станом на 21.04.2010 року, в звязку з тим, що відповідачем було частково погашено заборгованість, ДПІ здійснено перерахунок пені по непогашеній заборгованості, за відповідачем числиться борг в сумі 5292,11грн.,

Прокурор в судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила. Суду пояснила, що станом на 25.04.2008 року тобто до проведення перевірки, у відповідача була відсутня заборгованість з податків і зборів. Крім того, вказала, що ревізор інспектор, під час проведення перевірки, вимагала у ОСОБА_3 хабар. В звязку з чим відносно неї було порушено кримінальну справу та 19.12.2008 року вироком Івано-Франківського міського суду старшого державного податкового ревізора інспектора ДПІ в м. Івано-Франківську - ОСОБА_4, засуджено та визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України, призначено їй покарання 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, наділені владними повноваженнями на 2 роки. У відповідності зі ст. 75 КК України, звільнено засуджену від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 роки. А тому, представник позивача вважає, що відомості зазначені в акті перевірки не можуть відповідати дійсності. Просила в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази судом встановлено, що ДПІ в м. Івано-Франківську проведено планову виїзну комплексну документальну перевірку дотримання вимог законодавства про оподаткування приватного підприємця ОСОБА_3 за період з 01.04.2005 року по 31.03.2008 року, про що складено акт № 7573/17-3/НОМЕР_1 від 16.07.2008 року.

За наслідками перевірки ДПІ в м. Івано-Франківську податковим повідомленням-рішенням № /0 від 29.07.2008 року боржнику визначено податкове зобов'язання по збору за спеціальне водокористування на загальну суму 3797грн., податковим повідомленням-рішенням № /0 від 29.07.2008 року боржнику визначено податкове зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму - 2130,14грн., податковим повідомленням-рішенням № /0 від 29.07.2008 року боржнику визначено податкове зобов'язання по податку з доходів найманих працівників на загальну суму - 287,97грн., податковим повідомленням-рішенням №/0 від 29.07.2008 року боржнику визначено податкове зобов'язання по збору на видачу дозволу на розміщення обєктів торгівлі та сфери послуг на загальну суму - 340грн. та рішенням про застосування фінансових санкцій № /0 від 29.07.2008 року до відповідача застосовано штрафні санкції за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 510 грн.

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 1.2 статті 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податковим зобов'язанням є зобов'язання платника податків сплатити до бюджету відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Податковим боргом у розумінні п.п.1.3. ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному або судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Положеннями п.п.5.2.1. п.5.2. ст..5 Закону України „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" встановлено, що податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим в день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків його апеляційного узгодження і відповідно до п.п. 5.3.2. п.5.2.ст.5 Закону повинно бути сплачено платником податків на протязі 10-ти календарних днів, наступних за днем узгодження.

Узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків ( п.п.5.4.1. п.5.4.ст.5 Закону).

На виконання вимог ст. 6 Закону України від 21.12.2000року № 2181-3 «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»відповідачу було надіслано першу податкову вимогу №1/6695 від 12.08.2008 року. У звязку з непогашенням податкового боргу на протязі місяця боржнику було надіслано другу податкову вимогу № 2/9361 від 27.10.2008 року. Однак, в порушення вимог ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування»субєкт підприємницької діяльностіі - фізична особа ОСОБА_3, лише частково виконала ці вимоги, а саме: 1700 грн., штрафних санкцій, 0,60 грн., збору на розвиток виноградарства, а також частково погасила заборгованість по податку з доходів найманих працівників та податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобовязання на суму податкового боргу відповідачу розраховано пеню в сумі 920,92грн., за виключенням частково погашених відповідачем сум а саме 1700 грн., штрафних санкцій, 0,60 грн., збору на розвиток виноградарства, а також часткова сплата заборгованості по податку з доходів найманих працівників та податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до п.п.3.1.1. ст. 3 вказаного Закону, активи платників податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобовязань виключно за рішенням суду. Активами платника податків в розумінні п.п.1.7 ст.1 вказаного Закону є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній особі за правом власності або повного господарського відання (п.1.7. ст.1 Закону) Податкове зобовязання - це зобовязання платника податків сплатити до бюджетів та державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на ту обставину, що в звязку із визнанням винною інспектора, яка проводила перевірку у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 368 КК України, не можуть братись до уваги висновки перевірки, за наслідками якої було визначено податкові зобовязання відповідачу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 72 КАС України, вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Судом встановлено, що вироком Івано-Франківського міського суду від 19.12.2008 року старшого державного податкового ревізора інспектора ДПІ в м. Івано-Франківську - ОСОБА_4, засуджено та визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України, призначено їй покарання 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, наділені владними повноваженнями на 2 роки. У відповідності зі ст. 75 КК України, звільнено засуджену від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 роки. Однак, безпосередньо, в даному вироку не встановлено обставини, які б підтверджували відсутність виявлених порушень та неправомірності зазначення їх в ОСОБА_2 перевірки, а лише підтверджено ті обставини, що після складання ОСОБА_2 перевірки (відповідно до якої виявлено порушення податкового законодавства на загальну суму 7065,11 грн.), ревізор-інспектор даний ОСОБА_2 підприємцю не показувала, однак з метою отримання хабара вказала, що йому буде донараховано більше 10000 грн., податкового зобовязання.

Як вбачається з ОСОБА_2, під час проведення перевірки виявлено порушення податкового законодавства на загальну суму 7065,11 грн. Тобто, сума понад 10000 грн., про нарахування яких йшла мова з метою отримання хабара, не вказувалась, зазначено лише фактично виявлені порушення.

Враховуючи вищевикладене суд констатує, що вказані обставини не спростовують факт наявності податкового боргу у відповідача та не можуть бути підставою для звільнення від обовязку сплати такого боргу.

Доказів сплати заборгованості відповідач суду не представив. За таких обставин суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Податковий борг підтверджується, актом планової виїзної комплексної документальної перевірки дотримання вимог законодавства про оподаткування приватного підприємця ОСОБА_3 за період з 01.04.2005 року по 31.03.2008 року, копіями податкових повідомлень рішень, копіями вимог, довідкою про борг станом на 21.04.2010 року, іншими матеріалами справи.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок активів суб"єкта підприємницької діяльностіі - фізичної особи ОСОБА_3 в дохід державного бюджету 5292 (п"ять тисяч двісті дев"яносто дві) гривні 11коп. податкового боргу.

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: (підпис) ОСОБА_5

Постанова складена в повному обсязі 30.04.2010 року.