Справа № 2-а-102/2010
Суддя: Кондрачук А. П.
Дата ухвалення: 2010-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кривоозерський районний суд Миколаївської області
Справа № 2-а-102
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2010 року 10 листопада 2010 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кондрачук А.П.

при секретарі Добровольській І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт Криве Озеро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі Миколаївської області про поновлення строку звернення до суду, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі Миколаївської області про поновлення строку звернення до суду, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 січня 2006 року.

В судове засідання позивачка не прибула, в письмовій заяві просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в суді позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що нарахування та виплата пенсії позивачці проводиться відповідно до вимог чинного законодавства у розмірі та порядку визначеному Кабінетом Міністрів України..

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції 1 категорії безстроково, що підтверджується відповідним посвідченням серії А № 009728 виданим Миколаївською обласною державною адміністрацією 02 лютого 1993 року.

Згідно довідки ВТЗ-17 № 050488 від 04 грудня 1992 року ОСОБА_1 з 4 грудня 1992 року безстроково встановлено третю групу інвалідності, повязаної з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно довідки Миколаївської обласної медико-соціальної експертної комісії серії МСЕ-08 № 039062 з 14 листопада 2008 року ОСОБА_1 безстроково встановлено другу групу інвалідності, повязаної з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст.. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорії 1 встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст.. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( в редакції від 06 червня 1996 року ЗУ № 230/96-ВР) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою та віднесеним до категорії І, не можуть бути нижчими: по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком, по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст.. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( в редакції від 19 грудня 1991 року ЗУ № 2001-XII) особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірах: інвалідам II групи - 75 % мінімальної пенсії за віком, інвалідам III групи - 50 % мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст.. 53 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії повинен збільшуватись у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, отже перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача та його посилання на ч. 5 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо повноважень Кабінету Міністрів України, оскільки останньому надано право визначати порядок обчислення пенсій по інвалідності, а не змінювати їх розмір, встановлений законом.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 523 від 30 травня 1997 року. Ця постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням СТ..СТ. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органів державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань судом до уваги не приймається.

Розрахунок пенсії позивача за 2006-2007 роки відповідач здійснив, виходячи із розміру (19 грн. 91 коп), встановленого Постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2002 року.

З 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року УПФ України в Кривоозерському районі виплачував позивачу державну та додаткову пенсію в розмірах визначених Законом України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів У країни» від 28 грудня 2007 року, яким були внесені зміни до ст..ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зменшено розміри державної та додаткової пенсій.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року ці зміни до ст..ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року визнано неконституційними.

Відповідно до ст.152 Конституції України закони та інші правові акти, які за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

В період з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року чинними були норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року тому в цей період позивачу нараховувалась пенсія згідно закону.

З 22 травня 2008 року по теперішній час відповідач проводить розрахунок та виплату позивачу державної та додаткової пенсії у розмірах встановлених Постановами Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року та № 654 від 16 липня 2008 року, які не відповідають положенням ст. ст.. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при вирішенні даного спору, суд приходить до висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Між тим, відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку державної та додаткової пенсій, пенсійний орган діяв всупереч цим вимогам закону, тобто неправомірно, вважаючи, що при визначенні розміру пенсій позивача слід виходити з розмірів, встановлених Постановами Кабінету Міністрів України № 1 від 03 січня 2002 року, № 530 від 28 травня 2008 року та № 654 від 16 липня 2008 року, поскільки Кабінету Міністрів України надано право встановлювати розміри лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати, а не мінімальної пенсії.

Положеннями ст.. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.. 46 ч. 2 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

У відповідності до ст.. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров»ю , особи, не обмежується строком давності.

У звязку з викладеним вище, суд вважає, що вимога позивача щодо зобовязання управління пенсійного фонду України в Кривоозерському районі здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсій з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 10 листопада 2010 року обґрунтована та підлягає задоволенню з урахуванням раніше здійснених виплат, в період з 01 січня 2008 року по 22 травня 2008 року вимоги щодо перерахунку державної та додаткової пенсії не підлягають задоволенню, так як їх нарахування та виплата проводилась у розмірах визначених чинним в цей період законодавством.

Сторони звільнені від сплати судових витрат по справі на підставі Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито», тому судові витрати відносяться на рахунок держави.

На підставі ст..ст. 8, 19, 22, 152 Конституції України, Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст.. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку»,керуючись ст..ст. 8,10,11,12,17,69,94,158,160- 163,167,170,186 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Кривоозерському районі Миколаївської області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та доплати державної та додаткової пенсій.

Зобов»язати Управління пенсійного фонду України в Кривоозерському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок державної пенсії за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року по 13 листопада 2008 року як інваліду III групи в розмірі не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, з 14 листопада 2008 року по 10 листопада 2010 року як інваліду II групи в розмірі не нижчому 8 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( в редакції від 06 червня 1996 року ЗУ № 230/96-ВР) та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та провести доплату недоплаченої державної пенсії.

Зобов»язати Управління пенсійного фонду України в Кривоозерському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 13 листопада 2008 року як інваліду III групи в розмірі - 50 % мінімальної пенсії за віком, з 14 листопада 2008 року по 10 листопада 2010 року як інваліду II групи в розмірі - 75 % мінімальної пенсії за віком, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 19 грудня 1991 року ЗУ № 2001-XII) та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та провести доплату недоплаченої додаткової пенсії.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку оскарження, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в Одеський адміністративний апеляційний суд через місцевий суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: