Справа № 804/7834/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2015 р. Справа № 804/7834/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС ЦЕНТР» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії, -
25 червня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС ЦЕНТР» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати висновки акту перевірки від 30.07.2014р. за №412/22-04/38299013 недійсними та такими, що складені безпідставно та не відповідають вимогам діючого законодавства України;
- визнати протиправними дії ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «АНТАРЕС ЦЕНТР», яке відбулося на підставі акту перевірки від 30.07.2014р. №412/22-04/38299013, у тому числі дії з вилучення з АІС «Податковий блок» «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «АНТАРЕС ЦЕНТР» за період - березень 2014р.;
- зобов'язати ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська відновити показники податкової звітності ТОВ «АНТАРЕС ЦЕНТР» за березень 2014р., в тому числі зобов'язати відобразити в електронній базі даних податкового органу АІС «Податковий блок» «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість за березень 2014р., які ТОВ «АНТАРЕС ЦЕНТР» відкориговані на підставі акту перевірки від 30.07.2014 №412/22- 04/38299013 .
При цьому, не склавши на підставі акту від 30.07.2014р. №412/22-04/38299013 у відповідності до норм законодавчих та нормативно-правових актів України податкове повідомлення-рішення про зменшення або збільшення грошового зобов'язання, ДПІ у Жовтневому районі всупереч встановленій чинними законодавчими та нормативно-правовими актами України процедурі, на думку позивача, безпідставно, здійснило коригування у бік зменшення нарахованих ТОВ «АНТАРЕС ЦЕНТР» в поданих до ДПІ у Жовтневому районі податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2014р. та розшифрованих в додатку №5 до них сум податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ в розрізі контрагентів - платників податків покупців та продавців за допомогою автоматизованої системи «Аналітична система», шляхом внесення недостовірної інформації про результати зустрічної звірки, що призвело до перекручення та не відповідності даних про суми податкових зобов'язань з ПДВ фактичним даним ТОВ «АНТАРЕС ЦЕНТР», зазначеним в податковій звітності.
Зазначив, що вищезазначений акт перевірки ДПІ у Жовтневому районі було надіслано до податкових органів за місцем реєстрації контрагентів ТОВ «АНТАРЕС ЦЕНТР» - покупців товарів/послуг для тиражування протиправних висновків щодо відсутності об'єктів оподаткування по ланцюгу постачання отриманих від ТОВ «АНТАРЕС ЦЕНТР» товарів/послуг, що, в свою чергу, на думку позивача, неодмінно завдасть шкоди правам та охоронюваним інтересам інших суб'єктів господарювання.
Отже, позивач вважає, що дії податкового органу по виключенню з Деталізованої бази задекларованих платником податків показників податкових зобовязань є противоправними, оскільки відображення таких відомостей з урахуванням того, що такі відомості повинні співпадати з показниками у податковій декларації платника податку або з грошовими зобовязаннями, визначеними податковим органом у відповідності до узгодженого податкового повідомлення - рішення, фактично формує податкові зобовязання на майбутнє, а отже спричиняє реальні зміни майнового стану такого платника. Тому, позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.
Представник відповідача до суду не прибув, надав до суду письмові заперечення на позовну заяву, у яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити та просив розглянути справу у письмовому провадженні. В обґрунтування заперечень відповідачем зазначено, що висновки, викладені в акті податкової перевірки, є лише відображенням фактичних дій інспекторів-ревізорів та їх особистої думки, а тому, не створюють жодних правових наслідків. Відповідно, акти перевірки не порушують права платників податків безвідносно до змісту таких актів, в звязку з чим, на думку відповідача, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.
У судовому засіданні 21 липня 2015 року судом ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження з урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.
ТОВ «АНТАРЕС ЦЕНТР» зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, будинок, 37, та перебуває на податковому обліку у ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська.
В акті перевірки встановлені наступні порушення, допущені ТОВ «АНТАРЕС ЦЕНТР»: не встановлено факту реального здійснення господарських операцій у березні 2014 року по ланцюгу постачання ТОВ «АНТАРЕС ЦЕНТР» - ТОВ «Квартал», ТОВ «Крайтекс-Сервіс» та встановлено відсутність обєктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг), які підлягають під визначення ст. 22, ст. 185, ст.187 Податкового Кодексу України.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право з метою отримання податкової інформації проводити зустрічні звірки суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.
Виходячи із загальних засад адміністративного судочинства задоволенню підлягають ті вимоги, які фактично відновлюють порушене право особи у взаємовідносинах з суб'єктом владних повноважень.
Висновки, викладені у довідці або в акті, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов'язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу і є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів щодо встановлених в ході перевірки порушень.
Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України надано право платникам податків оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).
Диспозиція цієї статті передбачає оскарження: дій службової особи податкового органу, які пов'язані з порушенням порядку проведення перевірки; дій, які полягають у перевищенні повноважень службовою особою щодо обмеження прав у можливості ознайомлення з результатами контрольного заходу; дій щодо проведення перевірки без установлених законом підстав та/або з порушенням вимог чинного законодавства тощо.
Наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 року №236 (далі - Методичні рекомендації №236) затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок. Відповідно до пункту 4.4 цих Методичних рекомендацій №236 у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України. При подальшому залученні суб'єкта господарювання (посадових осіб суб'єкта господарювання) до проведення зустрічної звірки відповідальний підрозділ органу ДПС забезпечує проведення такої звірки.
Зі змісту викладеного вбачається, що дії з проведення зустрічної звірки та з оформлення результатів зустрічної звірки довідкою/актом про неможливість проведення зустрічної звірки є, по суті, виконанням службовими особами своїх обов'язків, а самі по собі висновки вказаних актів не створюють відносин владного підпорядкування, що є необхідною ознакою публічно-правових відносин.
Проведення зустрічних звірок є лише процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником податкового законодавства у рамках податкового контролю.
Як випливає зі змісту статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.
Таким чином, у контексті наведених приписів до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак, обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.
Крім цього, суд звертає увагу, що у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності) (пункт 86.7 статті 86 Податкового кодексу України).
Таке рішення податковим органом приймається у формі податкового повідомлення-рішення - письмового повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (підпункт 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Таким чином, саме податкове повідомлення-рішення є адміністративним актом (рішенням суб'єкта владних повноважень), з яким пов'язується виникнення правових наслідків у платника податків.
Відповідно до ст. 63 ПК України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Взяттю на облік або реєстрації в органах державної податкової служби підлягають всі платники податків.
Взяття на облік в органах державної податкової служби юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов'язку щодо сплати того або іншого податку та збору.
Податковому органу відповідно до ст. 66 ПК України надано право вносити зміни до облікових даних платника податків на підставі інформації органів державної реєстрації; інформації банків та інших фінансових установ про відкриття (закриття) рахунків платників податків; документально підтвердженої інформації, що надається платниками податків; інформації суб'єктів інформаційного обміну, уповноважених вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно платника податків; рішення суду, що набрало законної сили; даних перевірок платників податків.
Внесення змін до облікових даних платників податків здійснюється у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби.
Аналіз вказаної норм ПК України дозволяє дійти висновку про право відповідача вносити зміни в облікові дані платника, однак, лише в ті, що не пов'язані із зміною податкового навантаження чи податкового кредиту, оскільки такі зміни за собою несуть податкові зобов'язання, які визначені п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14. ПК України.
Згідно з приписами статті 72 Податкового кодексу України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема, від платників податків, податкових агентів, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Національного банку України, банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів, підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю.
Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (стаття 74 Податкового кодексу України).
Статтею 16 Закону України «Про інформацію» передбачено, що податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.
Наказом Державної податкової служби України від 31.10.2012 року №948 затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків.
Згідно з пунктом 2.6 вказаних Методичних рекомендацій працівники підрозділів, що здійснюють (очолюють) перевірки, вносять необхідну інформацію до інформаційної бази результатів контрольно-перевірочної роботи АС «Аудит» (підсистеми «Податковий аудит» системи «Податковий блок» - після її впровадження) на кожному етапі організації, проведення та реалізації матеріалів перевірок (при направленні повідомлення платнику податків про початок документальної планової (невиїзної позапланової) перевірки, оформленні направлення на проведення перевірки, реєстрації акта (довідки) перевірки (звірки), інших складених актів (довідок), прийнятті та направленні податкового повідомлення-рішення, складанні протоколів про адміністративне правопорушення тощо - в день вчинення відповідних дій, адміністративного або судового оскарження грошового зобов'язання, визначеного у прийнятих податкових повідомленнях-рішеннях - в день отримання відповідних документів або отримання інформації в установленому порядку (до підсистеми «Податковий аудит» системи «Податковий блок» додатково вноситься: наказ про проведення перевірки; протокол засідання постійної комісії із розгляду спірних питань, заперечення до акта перевірки, висновок і відповіді на такі заперечення; додатково приєднуються акти в електронному вигляді з усіма передбаченими додатками, інші визначені підсистемою дані).
З наведеного вбачається, що дані усіх актів перевірок (камеральних, документальних невиїзних, планових, позапланових) або довідок без виключень, що здійснювались посадовими особами Державної податкової служби, підлягають фіксації в інформаційній аналітичній системі АС «Аудит» незалежно від їх змісту. Зміст інформації, що міститься в актах або довідках, коригується по мірі підписання актів перевірки та узгодження податкових зобов'язань. Інформація, унесена до інформаційних систем державної податкової служби, не визначає змісту прав та обов'язків платників податків, є службовою інформацією, яка використовується в інформаційно-аналітичних цілях з метою здійснення податкового контролю.
Таким чином, внесення до інформаційно-аналітичних систем змісту акта перевірки, незалежно від його позитивного чи негативного змісту, є обов'язком податкового органу та не порушує права та/або охоронювані законом інтереси особи в публічно-правових відносинах.
Разом з цим, внесення змін до інформаційних баз даних податкових органів в частині облікових даних платника податків можливе лише при наявності певних умов.
Так, відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з пунктом 179.5 статті 179 Податкового кодексу України податкова декларація заповнюється платником податку самостійно або іншою особою, нотаріально уповноваженою платником податку здійснювати таке заповнення, у порядку, передбаченому главою 2 розділу II цього Кодексу.
За змістом Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПС України від 14.06.2012 року №516, за відсутності зауважень до оформлення податкової звітності вона реєструється і вважається прийнятою. Обробка та занесення інформації до електронних баз виконується підрозділом приймання та обробки податкової звітності, у разі відсутності зазначеного підрозділу - підрозділами, на які покладено цю функцію (пункт 4.9 Методичних рекомендацій).
Таким чином, обов'язок платника податків подати декларацію з податку на додану вартість узгоджується з обов'язком податкового органу прийняти таку декларацію та, при відсутності зауважень до її оформлення, відобразити показники цієї декларації у відповідних базах податкової звітності.
У свою чергу, показники податкового кредиту та податкових зобов'язань конкретного платника податків, які відображаються в Деталізованій базі співставлення, формуються на підставі показників поданих таким платником податків податкових декларацій з податку на додану вартість з додатком № 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, і повинні їм відповідати.
Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Отже, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, а у випадку заниження або завищення ним суми податкових зобов'язань, обов'язок визначати податкове зобов'язання платника податків або повідомляти про необхідність внесення відповідних змін до податкової звітності покладено на податковий орган шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, до інформаційних баз даних податкових органів мають включатися або дані, задекларовані платником податків (самостійно узгоджені), або показники, визначені контролюючим органом, але які пройшли відповідну процедуру узгодження в адміністративному чи судовому порядку.
Відповідно, внесення будь-яких змін до облікових даних платника податків, а також до інформаційних баз є протиправними лише якщо відповідні дані не співпадають із узгодженими сумами (або іншими показниками) податкового обліку.
Так, з матеріалів справи вбачається, що податковим органом було здійснено коригування в «Системі співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на центральному рівні», інших підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», на підставі акту від 30.07.2014р. №412/22-04/38299013.
Суд зауважує, що невідповідність показників податкового кредиту та податкових зобов'язань, задекларованих позивачем у деклараціях з ПДВ, показникам відображеним в електронних базах, може мати негативні наслідки, як для самого платника податків, так і для його контрагентів.
Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас, частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, оскільки, відповідачем за результатами проведеної перевірки у відношенні позивача податкове повідомлення-рішення не приймалось та, відповідно, податкові зобов'язання не узгоджувались, то, суд вважає, що податковим органом безпідставно було виключено показники відповідної податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС ЦЕНТР» з податку на додану вартість та безпідставно внесено зміни в інформаційній системі «Податковий блок», інших інформаційних системах та базах.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно проведено коригування показників, задекларованих позивачем на підставі акту перевірки від 30.07.2014р. №412/22-04/38299013, отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
З метою відновлення порушеного права, суд також вважає за необхідне зобовязати Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ДФС у Дніпропетровській області відновити в «Системі співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на центральному рівні», інших підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок», показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за березень 2014 року, що містилися в ній до коригування на підставі акту перевірки від 30.07.2014р. №412/22-04/38299013.
Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідачем в порушення передбаченого ст. 71 КАС України принципу покладення обовязку доказування правомірності оскаржуваного рішення, дій або бездіяльності на субєкта владних повноважень, до суду не надано доказів, які б спростовували твердження позивача щодо протиправності вчинення податковим органом дій щодо коригування показників податкової звітності позивача.
З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідачем по справі не спростований факт зміни податковим органом фактично задекларованих позивачем показників податкової звітності та їх коригування, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а його вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Виходячи з положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, присуджує позивачу суму сплаченого судового збору в розмірі 36,54 грн. пропорційно задоволених вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС ЦЕНТР».
Керуючись статтями 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС ЦЕНТР» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Зобовязати Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ДФС у Дніпропетровській області відновити в «Системі співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість в розрізі контрагентів на центральному рівні», інших підсистемах автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за березень 2014 року, що містилися в ній до коригування на підставі акту перевірки від 30.07.2014 р. №412/22-04/38299013.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1