Справа № 2а-549/10/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2010-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2010 р. Справа № 2a-549/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остапюк С.В.

за участю секретаря Дутчак Л.В.

представника позивача: Державної податкової інспекції в Тисменицькому районі Івано-Франківської області ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом прокурора Тисменицького району Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в Тисменицькому районі Івано-Франківської області до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в розмірі 12 003,52 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2010 року Державна податкова інспекція в Тисменицькому районі Івано-Франківської (далі позивач) звернулась в суд з адміністративним позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (далі відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 12 003,52 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення статі 9 Закону України «Про систему оподаткування», статей 3, 5 «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»не сплачені в повному обсязі податкові зобовязання за 2009 рік з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності в розмірі 12 003,52 гривень.

Прокурор в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені прокурором позовні вимоги підтримав, з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала, суду пояснила, що не сплата орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, що орендується в селі Слобідка, Тисменицького району, Івано-Франківської області за 2009 рік в розмірі 12003,52 гривень не здійснена у звязку з відсутністю коштів. Вказала, що сплата боргу відповідачем буде здійснена протягом найближчого часу.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Судом встановлено, що відповідач 22.02.2005 року зареєстрована виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради як фізична особа підприємець, та 24.02.2005 року відповідач взята на облік Державною податковою інспекцією в Тисменицькому районі Івано-Франківської області платника податків.

Відповідач в порушення норм Закону України «Про плату за землю» та Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»не погасила податкову заборгованість в розмірі 12003,52 гривень, яка виникла внаслідок не сплати в повному обсязі орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за 2009 рік.

Закон України «Про систему оподаткування»визначає принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 14 Закону України «Про систему оподаткування»до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкові платежі) належать плата за землю (земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності).

Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування»платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані: вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів); сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Закон України «Про плату за землю»визначає розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про оренду землі»оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Стаття 5 Закону України «Про плату за землю»визначає, що субєктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

У відповідності до статті 5 Закону України «Про оренду землі»орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Статтею 21 вказаного Закону визначено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно статті 14 вказаного Закону, платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Судом встановлено, що 30.01.2009 року відповідачем подано декларацію орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, де відповідачем розраховано розмір вказаних зобовязань на суму 26017,10 гривень на 2009 рік. Даних зобовязань відповідачем в повному обсязі не виконано та не сплачено орендної плати в розмірі 12003,52 гривень.

Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Згідно підпункту 1.1. пункту 1 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»платники податків юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 вказаного Закону платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Пунктом 5.1. статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»передбачено, що податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Таким чином, податкові зобовязання відповідача визначені ним в податковій декларації орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за 2009 рік є узгодженими з 30.01.2009 року.

Згідно підпункту 5.4.1. пункту 5.4. Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума податкових зобовязань в розмірі 12003,52 гривень є податковим боргом відповідача, який нею не сплачено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобовязана погасити податковий борг. Наявність такого обовязку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обовязок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпункт 3.1.1 пункт 3.1 статті 3 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»встановлює, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3, вулиця Молодіжна, 48/48, місто Івано-Франківськ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в дохід місцевого бюджету заборгованість з сплати орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2009 рік в розмірі 12 003 (дванадцять тисяч три) гривні 52 копійки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України про апеляційне оскарження постанови подається заява протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 12.04.2010 року.