Справа № 381/1492/15-а
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 381/1492/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Зуй Т.С. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

23 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Оліщук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_4 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області та просила визнати неправомірною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №А-2403-1 від 24.03.2015.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. На обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені ним в оскаржуваній постанові, не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 13.03.2015 головним державним інспектором Інспекційного відділу № 2 Інспекційного управління № 2 ОСОБА_4 державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській ОСОБА_5 проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил об'єкту будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за результатом якої складено Акт від 13.03.2015, протокол про адміністративне правопорушення №2-Л-А-1303/4 та припис № С-1303/5 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, згідно з яким ОСОБА_3 запропоновано усунути виявлені в ході перевірки порушення в строк до 01 жовтня 2015 року.

В зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 вимог вищеозначеного припису, 24.03.2015 ОСОБА_4 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області - начальником інспекційного управління № 1 ОСОБА_6 винесена постанова за №А-2403/1, якою накладено на ОСОБА_3 штраф в сумі 8500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, 7, 12, 16, 17 ст. 96 КУпАП.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як суб'єкт владних повноважень довів суду правомірність прийнятого ним спірного рішення з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого:

Приписами частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Відповідно п.6 ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності, врегульовано «Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553.

Пунктом 17 Порядку передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року №244, штрафи накладаються на юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Рішення про накладення штрафу оформлюється постановою про накладення на суб'єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до І-ІII категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до І-ІІІ категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно п. 1.2, Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого Наказом Мінрегіонбуду від 05.07.201 №13, будівельний паспорт забудови земельної ділянки визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці.

Пунктом 1.5. цього Порядку передбачено, що проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов і обмежень.

Згідно ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту і достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт, без зареєстрованої декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.01.2015 від позивача ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_4 ДАБІ у Київській області надійшла декларація про готовність об'єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, до експлуатації.

У зв'язку з необхідністю перевірки достовірності даних наведених позивачем у його декларації про готовність вищевказаного об'єкту до експлуатації, 06.03.2015 ОСОБА_4 ДАБІ у Київській області було видано направлення №217.15/02 для проведення позапланової перевірки за вищевказаною адресою.

Під час перевірки відповідачем достовірності даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації встановлено, що замовником будівництва, - гр. ОСОБА_3, у декларації зазначена загальна площа об'єкта 299,7 кв.м., відповідно до технічного паспорту виданого КП Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації» від 08.09.2014 інвентарний № 9418.

Однак, при обрахунку всіх приміщень житлового будинку зазначених у технічному паспорті від 08.09.2014 було встановлено, що загальна площа об'єкту будівництва становить 361,8 кв.м., що не відповідає даним зазначеним у декларації, чим порушено вимоги ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

При цьому, будівельні роботи з будівництва індивідуального житлового будинку виконувались на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт №КС46 від 28.08.2014 та будівельного паспорту № 94 від 31.07.2014.

В той же час за приписами статей 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», вони повинні були виконуватись на підставі вихідних даних (містобудівних умов; та обмежень), належним чином розробленої та затвердженої проектної документації та зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт.

Таким чино, позивачем не було забезпечено здійснення належним чином авторського та технічного нагляду під час виконання будівельних робіт, чим порушено ст. 11 ЗУ «Про архітектурну діяльність».

Крім того, в технічному паспорті від 08.09.2014 інвентарний № 9418 відсутня інформація щодо обрахунку площі приміщень мансардного поверху.

Посилання апелянта на те, що другим поверхом у нього є звичайне горище, а не мансарда, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до п.6.3 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Мінрегіону від 24.05.2001 №127, загальна площа (садибного дачного, садового будинку визначається, як сума площ приміщень без врахування площ балконів, лоджій, терас. До загальної площі таких будинків включаються площі всіх поверхів, враховуючи мансардний, цокольний та підвальний. Тому суд вважає, твердження позивача безпідставними, щодо того, що площа горищ і технічних поверхів та підвалів до площі будинку не включається, оскільки це твердження спростовується наведеними приписами законодавства.

Крім того, за вищезазначеним додатком Б (обов'язковий) терміни та визначення понять Державних будівельних норм України, Поверх мансардний (мансарда - це поверх у горищному просторі, фасад якого повністю або частково утворений поверхнею ( поверхнями) похилої чи ламаної покрівлі.

Разом з тим, згідно з додатком В (обов'язковий) терміни та визначення понять Державних будівельних норм України, при визначенні площі мансардного приміщення враховують площу цього приміщення з висотою похилої стелі не менше 1,5 м при нахилі 300 до горизонту; 1,1 м при 450Ж 0,5 м при 600 і більше.

Більше того, факт будівництва позивачем двоповерхового житлового будинку з повноцінним мансардним поверхом підтверджується як наявними у справі документами так і здійсненою під час контролюючого заходу фотофіксацією об'єкту перевірки.

Щодо твердження ОСОБА_3 про те, що вона не обізнана в питаннях інвентаризації об'єктів нерухомості (щодо обміру площі об'єкту нерухомості), а тому не знала про загальну площу будинку, колегія суддів апеляційної інстанції вважає їх такими, що не спростовують факту допущення порушення, передбаченого ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Посилання апелянта на положення Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення 1 та 11 категорій складності, затвердженого Наказом Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 №79, яким гарантується право на звільнення від штрафних санкцій власникам земельних ділянок, які звернулися до 31 грудня 2015 року до Державної архітектурно-будівельної інспекції з пакетом документів, необхідних для введення об'єктів будівництва в експлуатацію, колегія суддів вважає також необґрунтованими, оскільки вказані положення не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Так, пунктом 9 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» штрафні санкції за виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, не застосовуються лише до власників (користувачів) земельних ділянок, на яких збудовані індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди у період з 05.05.1992 по 12.03.2011, або ж громадські будинки, будівлі і споруди сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, збудовані до 12.03.2011.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи повідомлення про початок виконання будівельних робіт на спірному об'єкті, зареєстроване Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області за № КС46 28.08.2014, а декларація про готовність об'єкта до експлуатації була подана ОСОБА_3 28.01.2015, - що свідчить про те, що об'єкт будівництва розташований за адресою: АДРЕСА_1, було збудовано позивачем у період з 28.08.2014 по 28.01.2015.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, суд повно і правильно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини, що склалися між сторонами, і дав їм належну правову оцінку, - з огляду на що підстави до скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 28 липня 2015 року.

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.