Справа № 2а-1670/2810/11
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року м. Київ К/9991/88425/11

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Маринчак Н.Є., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.06.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2011 у справі № 2а-1670/2810/11

за позовом ОСОБА_4

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області

про скасування податкових повідомлень рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 в судовому порядку оскаржив податкові повідомлення - рішення від 16.03.2011 № 42/13, № /0 43/13, якими його Державною податковою інспекцією зобов'язано сплатити прибутковий податок за основним платежем у сумі 3 700,50 грн. і фінансові санкції у розмірі 1,00 грн. та єдиний податок з фізичних осіб - 2 900,00 грн. Також позивач просив визнати неправомірною вимогу Державного податкового органу повернути свідоцтво про сплату єдиного податку у 2011 році та визнати за позивачем право застосовувати спрощену систему оподаткування у 2011 році згідно свідоцтва про сплату єдиного податку.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позов задоволено частково: оспорювані податкові повідомлення - рішення скасовані, визнано протиправною вимогу Державної податкової інспекції до Підприємця щодо повернення останнім свідоцтва про сплату єдиного податку, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі орган податкової служби, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення в частині задоволення позовних скасувати та ухвалити нове судове рішення. Яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Переглянувши матеріали справи і касаційну скаргу, заслухавши доповідь судді, Вищий адміністративний суд України зазначає наступне.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державною податковою інспекцією проведена фактична перевірка Підприємця у період з 17.02.2011 по 27.02.2011.

У ході вказаної перевірки працівниками Державної податкової інспекції було встановлено, що позивач, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, у порушення п. 1 Указу Президента України від 03.07.1998 № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (далі - Указ № 727/98), у межах трудових відносин використовував найману працю осіб, середньооблікова чисельність яких перевищила 10 осіб. При цьому податковим органом встановлено, що 5 найманих працівників здійснювало діяльність згідно укладених трудових договорів, 6 працівників працювали без належного оформлення трудових відносин. Вказані обставини зафіксовані у акті фактичної перевірки від 28.02.2011, на підставі якого прийнято оспорювані податкові повідомлення - рішення, та покладені в основу висновків про заниження позивачем єдиного податку та податку з доходів фізичних осіб під час виплати щомісячного доходу неналежно оформленим працівникам. А листом від 14.03.2011 № 319/05/17-064 за підписом начальника податкового органу направлена вимога про повернення Свідоцтва про сплату єдиного податку у 2011 році.

Згідно ст. 1 Указу № 727/98 спрощену систему оподаткування, обліку та звітності запроваджено для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

У разі коли платник єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з використанням найманої праці або за участю у підприємницькій діяльності членів його сім'ї, ставка єдиного податку збільшується на 50 відсотків за кожну особу (абз. 3 п. 2 Указу № 727/98).

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа, яка сплачує єдиний податок, звільняється від обов'язку нарахування, відрахування та перерахування до державних цільових фондів зборів, пов'язаних з виплатою заробітної плати працівникам, які перебувають з ним у трудових відносинах, включаючи членів його сім'ї (абз. 4 п. 2 Указу № 727/98).

Статтею 5 вказаного Указу передбачено, що у разі порушення вимог, установлених ст. 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати, якщо у суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи неоформлений працівник виявився одинадцятим найманим працівником, то з наступного кварталу такий суб'єкт малого підприємництва - фізична особа зобов'язаний перейти на загальну систему оподаткування. Крім того, такий підприємець повинен буде доплатити за кожного неоформленого працівника по 50 % ставки єдиного податку за кожний місяць його роботи.

Розв'язуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з думкою якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано послався на безпідставність визначення податкових зобов'язань позивачу згідно оспорюваних податкових повідомлень - рішень, оскільки висновок податкового органу вмотивовано лише отриманими у ході перевірки поясненнями громадян <…>, які цим ж особами у ході розгляду справи спростовані. Тобто, надані пояснення мають суперечливий характер, а будь - які інші докази на підтвердження факту перебування вказаних осіб у трудових відносинах з позивачем податковим всупереч вимогам ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України суду надано не було.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин по справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області відхилити.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 15.06.2011 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2011 у справі № 2а-1670/2810/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Н.Є. Маринчак

А.О. Рибченко