Справа № 2-а-50/10-0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2010 року Справа № 2-а-50/10-0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.,

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення (УПСЗН) Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області, про визнання дій неправомірними та зобовязання донарахування та виплати щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2009 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому прохає:

- визнати неправомірними дії УПСЗН Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області, щодо невірного нарахування та виплати позивачеві державної допомоги по догляду за дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку, в період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р.;

- зобовязати відповідача здійснити перерахунок державної допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року;

В обґрунтування заявленого адміністративного позову позивач зазначила, що, відповідно до ст. 15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми», їй була призначена виплата щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку. При визначенні розміру допомоги в 2007 році відповідач керувався ЗУ «Про державний бюджет на 2007 рік», згідно якого розмір допомоги установлювався, як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї з розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 90.00 грн. Відповідно до Постанови КМ України розмір допомоги був установлений на рівні 130.00 грн. на місяць. В той же час, згідно ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі прожиткового мінімуму, встановленому законом для дітей до шести років. Таким чином, розмір допомоги, який був призначений в 2007 році позивачу, не відповідає вимогам ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 визнано неконституційними норми нормативно-правових актів, якими керувався відповідач при наданні допомоги по догляду за дитиною. Згідно рішення Конституційного суду від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано, що ОСОБА_4 України не надає Закону України «Про Державний бюджет» вищої юридичної сили стосовно інших законів, Конституційний суд дійшов висновку, що Законом України «Про державний бюджет України» не можуть вноситися зміни до інших законів і не може зупинятися їх дія. Таким чином, при визначенні розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку необхідно керуватися виключно Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми» в його початковій редакції.

Управління праці та соціального захисту населення має статус юридичної особи, діє на підставі Положення, розробленого відповідно до типового, яке затверджене Постановою КМ України 29.09.2000 р. № 1498, і в спірних правовідносинах є органом державної виконавчої влади. Відповідно до Постанови КМ України від 04.03.2002 року № 256, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок субвенцій з державного бюджету на здійснення програм соціального захисту населення.

Про порушення відповідачем конституційних прав позивачки, останній стало відомо в грудні 2009 року. В судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що нею був пропущений річний строк для звернення до суду з даним позовом в звязку з юридичної необізнаністю в цьому питанні, а також тому, що про прийняте Конституційним судом рішення їй стало відомо в грудні 2009 року. Позивач вважає, що пропущений нею строк підлягає поновленню.

Представник відповідача позов не визнала та підтримала надані нею письмові заперечення на позов, з яких витікає наступне. Виплата допомоги, передбаченої Законом України «Про державну допомогу сімям з дітьми» провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Рішення Конституційного Суду України не може виконуватись органами праці та соціального захисту населення, так як не було внесено відповідних змін Верховною Радою України до Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та не було збільшено видатки на виплату державної допомоги. Проведення виплат у підвищених розмірах, відповідно до рішення Конституційного Суду України, можливо тільки у разі внесення змін до відповідних законів та збільшення видатків на виплату державної допомоги. Крім того, призначення цього виду допомоги проводиться відповідно до програмного забезпечення «ASORD KOM», яке розроблене та введене в дію Міністерством праці та соціальної політики України 01.04.2007 р. На підставі цього представник відповідача вважає здійснені нарахування і виплату допомоги позивачу такими, що відповідають діючому законодавству, заперечень проти поновлення позивачу пропущеного строку на звернення до суду з даним позовом не має.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності надані у справі докази, в тому числі копію свідоцтва про народження дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, матірю якого зазначена позивач, довідки УПСЗН про знаходження на обліку та отримання допомоги позивачем на утримання дитини до досягнення нею трирічного віку, квитанції про сплату позивачем судового збору в сумі 03.40 грн., керуючись законом, суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що позивач є матір'ю малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у звязку з чим перебуває на обліку в УПСЗН та з січня по грудень 2007 р. отримувала державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно довідки від 09.12.2009 р., наданої відповідачем, позивач за період з липня по грудень 2007 року, включно, отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в наступних розмірах: липень 101,16 грн., серпень 103,41 грн., вересень 104,85 грн., жовтень 104,85 грн., листопад 107.73 грн. грудень 110,88 грн.

Виплата допомоги застрахованим особам передбачалась Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням» в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до статті 42,43 зазначеного Закону, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надавалась застрахованій особі у розмірі, не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом, право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку мала застрахована особа, яка фактично здійснювала догляд за дитиною. Допомога надається на кожну дитину незалежно від кількості народжених, усиновлених, взятих під опіку дітей у сім'ї, по догляду за якими надавалась допомога. Згідно ст. 44 даного Закону, допомога надавалась щомісяця з дня надання відпустки для догляду за дитиною по день її закінчення, але не більше як по день досягнення дитиною трирічного віку.

Згідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2007 р. № 32 «Питання виплати застрахованим особам допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку» з квітня 2007 року допомога по догляду за дитиною застрахованим особам призначається і виплачується органами праці і соціального захисту населення за місцем проживання застрахованої особи.

Пунктом 7 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено дію статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням», а порядок визначення розміру допомоги було визначено абзацом 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», відповідно до якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку визначається як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 3,5 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. № 6-рп/2007 у справі № 1-29/2007, положення пункту 14 статті 71, абзацу 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення рішення і це рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів в зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», в разі, якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають ОСОБА_4 України, вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки зупинення дії статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням», визнано таким, що суперечить ОСОБА_4 України, а також визнані неконституційними положення пункту 14 статті 71, абзацу 3 частини 2 статті 56 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», то відповідачем виплата з 09.07.2009 р. по 31.12.2009 р. допомоги позивачу по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років була здійснена в меншому розмірі і всупереч вимогам закону.

Згідно статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» одним з видів державної допомоги сім'ям з дитиною є допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно статті 5 цього Закону всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_4 України та законами України;

- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо, (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ст. 8 ОСОБА_4 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_4 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

Згідно ч. 2 ст. 19 ОСОБА_4 України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_4 та законами України.

Згідно ст. 22 ОСОБА_4 України, права і свободи людини і громадянина, закріплені

цією ОСОБА_4, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 ОСОБА_4 України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд приходить до висновку, що відповідач, не діяв у відповідності до ОСОБА_4 України та законів, які регулюють правовідносини з питань надання соціальної допомоги позивачу в виді допомоги на утримання дитини до досягнення нею трирічного віку, не забезпечив в установленому законами порядку здійснення права позивача на отримання зазначеної допомоги, відповідач керувався правовими нормами, які суперечили вимогам ОСОБА_4 України, та не діяв у відповідності до вимог, передбачених ст. 2 КАС України, всі заперечення відповідача проти позову не ґрунтуються на діючому законодавстві та нормах ОСОБА_4 України, в звязку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи невідповідність дій відповідача вимогам законів та ОСОБА_4 України, з метою захисту прав позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, суд дійшов висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щомісячну грошову допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст. 15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми» та статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням» в розмірі, що обчислюється з урахуванням встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р.

Суд вважає, що наведені позивачем причини пропуску однорічного строку на звернення до суду з даним позовом є поважними, тому зазначений строк, згідно ухвали суду від 05.01.2010 року, був поновлений. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 94 КАС України і приходить до висновку про стягнення з відповідача, за рахунок місцевого бюджету, на користь позивача судових витрат в виді судового збору 03.40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,158-163,167,185,186,254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення (УПСЗН) Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області, про визнання дій неправомірними та зобовязання донарахування та виплати щомісячної державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії управління праці і соціального захисту населення Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області, щодо виплати ОСОБА_1, яка мешкає АДРЕСА_1, державної допомоги по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку, в розмірі, меншому прожиткового мінімуму, встановленого законом, відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням» та ст. 15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми», за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області, здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_1, яка мешкає АДРЕСА_1, і/н НОМЕР_1, недоплачену їй за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року державну допомогу по догляду за дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею трирічного віку, згідно з вимогами ст. 15 ЗУ «Про державну допомогу сімям з дітьми», у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком до 6 років на час її виплати, відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і витратами, зумовленими похованням», з врахуванням суми отриманої позивачем допомоги за цей період.

Стягнути з УПСЗН Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області, за рахунок місцевого бюджету, на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в виді оплати судового збору 03.40 грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана в Вільногірський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в строк, установлений для подання заяви про апеляційне оскарження, через Вільногірський міський суд.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.