Справа № 344/9287/15-а
Суддя: Домбровська Г. В.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/9287/15-а
Провадження № 2-а/344/409/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

при секретарі с/з: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області адміністративну справу

за позовом ОСОБА_3

до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування

від нещасних випадків на виробництві та професійних

захворювань України в м. Івано-Франківськ

про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії

У судовому засіданні 27 липня 2015 року відповідно до пункту 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину Постанови.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И

ОСОБА_3 (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківськ (надалі «Відповідач») про визнання незаконною постанову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківськ про призначення ОСОБА_3 одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 7247,10 грн.; зобовязання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківськ нарахувати та виплатити ОСОБА_3 одноразову страхову виплату у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-ХІV.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постанова Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківськ від 05 лютого 2015 року про призначення ОСОБА_3 одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 7247,10 грн. є незаконною, оскільки її прийнято Відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства України.

На думку Позивача, оскільки стійку втрату працездатності та групу інвалідності йому встановлено з 31 грудня 2014 року, тому Відповідач зобовязаний був провести нарахування та виплату одноразової страхової виплати у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-ХІV, а не до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», який набрав чинності з 01 січня 2015 року, як це було здійснено Відповідачем.

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківську, явку уповноваженого представника до суду не забезпечив та подав письмові заперечення на позов, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в цих запереченнях.

Зокрема, як випливає зі змісту заперечень, на думку Відповідача, оскільки стійку втрату працездатності ОСОБА_3 було встановлено 05 січня 2015 року, Відповідачем правомірно було застосовано у спірних правовідносинах норми Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Розглянувши подані документи і матеріали та заслухавши пояснення Позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з Актом № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 26 травня 2014 року та Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 17 квітня 2014 року о 20 год. 20 хв. Від 26 травня 2014 року, 17 квітня 2014 року о 20 год. 20 хв. з ОСОБА_3 стався нещасний випадок на виробництві, в результаті якого ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток лівої гомілки.

Відповідно до Виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної то соціальної допомоги до довідки серії АБ № 0012532 від 05 січня 2015 року ОСОБА_3Я встановлено третю групу інвалідності з втратою 35 %ступеню професійної працездатності з 31 грудня 2014 року.

02 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківську із заявою про призначення одноразової допомоги у звязку із стійкою втратою професійної працездатності.

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківську від 05 лютого 2015 року № 0907/1530/1530.1/2 «Про призначення потерпілому одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності у разі настання права на страхові виплати після 01.01.2015 року» призначено потерпілому ОСОБА_3 номер справи 1530, номер випадку 1530.1, одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності (вид виплати 427, КЕКВ 2730.02) в сумі 7247,10 грн.

На думку Позивача, вищевказана Постанова Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківську від 05 лютого 2015 року № 0907/1530/1530.1/2 «Про призначення потерпілому одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності у разі настання права на страхові виплати після 01.01.2015 року», є протиправною та такою, що не ґрунтується на положеннях законодавства, яким регулюються спірні правовідносини.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В той же час, в частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України законодавцем закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені та є усталеними у практиці європейських країн. Субєкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, приймаючи рішення, вчиняючи дії, чи допускаючись бездіяльності.

Таким чином, завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

До того ж, відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закріплений статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принцип законності кореспондує положенню частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до вимог якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

«На підставі» означає, що субєкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобовязаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що субєкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон, так і повноваження, які є необхідними для реалізації субєктом владних повноважень своїх функцій (завдань).

«У спосіб» означає, що субєкт владних повноважень зобовязаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Іншими словами, при виконанні поставлених перед адміністративним судочинством завдань адміністративний суд перевіряє законність та обґрунтованість реалізації органом публічної адміністрації, його посадовою чи службовою особою компетенції (наданих законом повноважень). Критеріями такої перевірки є: відповідність оскаржуваного акта приписам, що встановлені у законі; дотримання органом меж повноважень, наданих йому законом; дослідження органом передбачених у законі обставин, що є підставою прийняття акта; збереження чинності законом, на основі якого прийнято акт; відсутність спотворення змісту закону, що покладений в основу рішення; додержання правил, строків, форми та процедури прийняття акта.

Як випливає зі змісту Постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківську від 05 лютого 2015 року № 0907/1530/1530.1/2 «Про призначення потерпілому одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності у разі настання права на страхові виплати після 01.01.2015 року», одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності ОСОБА_3 було призначено Відповідачем на підставі статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд проводить одноразову страхову виплату потерпілому, розмір якої визначається відповідно до ступеня втрати професійної працездатності, виходячи з 17 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права потерпілого на страхову виплату.

В даній редакції вказана норма закону була викладена в звязку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28 грудня 2014 року № 77-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року.

До 01 січня 2015 року порядок виплати одноразової страхової виплати визначався частиною 2 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», за змістом якої у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд соціального страхування від нещасних випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 затверджено Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності (надалі «Положення»).

Згідно з пунктом 8 Положення датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства право на страхові виплати виникає для потерпілого з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Крім того, статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі.

Отже, оскільки групу інвалідності та ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_3Я було встановлено з 31 грудня 2014 року, відтак, саме з даного часу в нього виникло право на отримання одноразової страхової виплати.

Враховуючи зазначене, при розгляді заяви Позивача про призначення та виплату йому одноразової страхової виплати Відповідач зобовязаний був застосувати норму закону, яка діяла на момент виникнення права на таку виплату, тобто станом на 31 грудня 2014 року, а саме застосувати положення частини 2 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» при вирішенні питання про призначення та виплату Позивачу одноразової страхової виплати.

Враховуючи вищевикладені обставини, зважаючи на вимоги законодавства, яке регулює спірні правовідносини, Суд дійшов висновку про те, що постанова Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківськ від 05 лютого 2015 року про призначення ОСОБА_3 одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 7247,10 грн., є протиправною, оскільки її прийнято Відповідачем шляхом невірного застосування норм чинного законодавства України, а, відтак, вказана постанова підлягає скасуванню, із зобовязанням Відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_3 одноразову страхову виплату у відповідності до частини 2 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-ХІV в редакції, яка була чинною до 01 січня 2015 року.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного,керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 99, 100, 158, 159, 160, 161, 162, 163 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною постанову Відділення виконавчої дирекції Фонду

соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківськ від 05 лютого 2015 року про призначення ОСОБА_3 одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності в сумі 7247,10 грн.

3. Зобовязати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Івано-Франківськ нарахувати та виплатити ОСОБА_3 одноразову страхову виплату у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-ХІV.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя: Домбровська Г.В.