Справа № К/9991/81539/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2015-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2015 року м. Київ К/9991/81539/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Головчук С.В.,

Кобилянського М.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, третя особа ОСОБА_5 про поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2011 року ОСОБА_4 звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом й зазначав, що у грудні 2010 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, а у січні 2011 року звільнено на підставі підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни).

Вважаючи звільнення незаконним та з урахуванням зміни позовних вимог, просив суд визнати протиправними накази від 29 грудня 2010 року та 18 січня 2011 року, поновити на службі в органах внутрішніх справ та на раніше займаній посаді.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати судові рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. У обґрунтування касаційної скарги зазначав, що звільнення відбулось з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та з дотриманням строків накладення дисциплінарного стягнення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу на посаді інспектора відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві.

28 жовтня 2010 року до Міністерства внутрішніх справ України надійшло звернення громадянина ОСОБА_6 стосовно неправомірних дій посадових осіб Голо-вного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, що призвели до незаконного позбавлення його права власності на автомобіль.

З метою перевірки звернення ОСОБА_6 проведено службове розслідування, яким встановлено що 18 березня 2010 року позивач, проводячи операцію за заявою громадянина ОСОБА_7 про видачу дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, безвідповідально поставився до виконання функціональних обов'язків за посадою, неуважно вивчив надані документи та підстави для здійснення вказаної операції, не звернув увагу на явні ознаки недійсності довіреності серії ВСЕ №804505, виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Л.С., що при-звело до безпідставної видачі дубліката свідоцтва про реєстрацію з подальшим зняттям з обліку автомобіля «Тойота Авенсіс», номерний знак НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_6 У зазначеній довіреності нотаріусом посвідчено підпис, особу та дієздатність довірителя ОСОБА_9, а не ОСОБА_6, від імені якого оформлювалась довіреність.

Наказом Міністра внутрішніх справ України від 29 грудня 2010 року №1865 за порушенням статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 18 січня 2011 року №23 о/с позивача звільнено у запас Збройних Сил на підставі підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни), з 21 січня 2011 року.

Наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 21 січня 2011 року №27 о/с внесено часткову зміну до пункту наказу від 18 січня 2011 року №23 о/с в частині звільнення позивача щодо визначення посади, з якої його звільнено.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що визначаючи вид дисциплінарного впливу відповідачем не враховано тяжкості вчиненого проступку, обставин його вчинення, попередньої поведінки позивача, а тому необґрунтовано застосовано крайній захід у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, а також не дотримано встановленого законом строку накладення дисциплінарного стягнення.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин справи в межах доводів касаційної скарги колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Порядок проходження публічної служби в органах внутрішніх справ регулюється Законом України «Про міліцію», Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, яка регулює питання строків накладання дисциплінарних стягнень, дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або провадження в кримінальній справі чи справі про адміністративне правопорушення.

Суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку про те, що накладення на позивача дисциплінарного стягнення відбулося за межами строку, встановленого законом.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій прийшли до підставного висновку про визнання дій щодо звільнення позивача неправомірними та поновлення його на посаді.

Судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України під-став для їх скасування та ухвалення нового судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ С.В. Головчук /підпис/ М.Г. Кобилянський /підпис/