Справа № 2а-933/09/0970
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2011-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2011 р. Справа № 37597/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Олендера І.Я.,

суддів Каралюса В.М., Шавеля Р.М.,

при секретарі Корчинській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2009 року в справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ігросвіт» до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську про визнання нечинним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 11.03.2009 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2009 року позивач ОСОБА_1 «Ігросвіт» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати нечинним рішення Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 11.03.2009 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.05.2009 року заявлений позов задоволено повністю, визнано протиправним рішення ДПІ в м. Івано-Франківську рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 11.03.2009 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що на момент проведення перевірки позивача вимоги до гральних автоматів, як автоматів з продажу товарів (послуг) не були розроблені, а організація розроблення автоматів з продажу товарів (послуг), які відповідатимуть вимогам постанови КабМіну України № 121 від 07.02.2001 року, а також запамятовуючих пристроїв (фіскальної памяті) для оснащення гральних автоматів, що вже діють не була здійснена, що унеможливлювало законного використання позивачем реєстраторів розрахункових операцій для автономних систем електронної комерції гральних автоматів.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржив відповідач ДПІ в м. Івано-Франківську, який покликаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення по справі, яким у задоволенні заявленого позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при вирішенні справи судом не враховані вимоги Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яким встановлена необхідність здійснення розрахункових операцій кожним гральним автоматом, які є реєстраторами розрахункових операцій /РРО/.

Представник відповідача ДПІ в м. Івано-Франківську в судове засідання не явився, тому на підставі ч. 4 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд проведено у його відсутності.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та просить її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, пояснення представника позивача на заперечення проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність таких обставин; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Як слідує з матеріалів справи, 11.02.2009 р. працівниками ДПА в Чернівецькій області проведено перевірку грального закладу ОСОБА_1 «Ігросвіт», який розташований по вул. Центральна, 75 в смт. Берегомет, Вижницького району, Чернівецької області, щодо контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, наявністю свідоцтв про державну реєстрацію субєктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, по результатам якої складено ОСОБА_2 перевірки від 11.02.2009 р. (а.с. 8-9).

ОСОБА_2 перевірки зафіксовані порушення позивачем, зокрема, вимог п.п. 1,2,3 ст.3, ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та постанови КМ України № 121 від 07.02.2001р. «Про терміни переведення суб'єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій», які полягали у непроведенні розрахункових операцій через РРО, при цьому 8 гральних автоматів не переведено у фіскальний режим роботи.

На підставі вищевказаного ОСОБА_2 перевірки ДПІ в м. Івано-Франківську прийнято рішення № НОМЕР_1 від 11.03.2009 року, яким на підставі ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовані за порушення п.п.1,2,3 ст.3, цього Закону до позивача штрафні (фінансові) санкції на суму 2720 грн. (а.с. 7).

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формах під час здійснення діяльності з надання послуг у сфері грального бізнесу здійснюється позивачем із застосуванням РРО моделі Datecs MP 5000i, який зареєстрований в Державному реєстрі реєстраторів розрахункових операцій, на момент проведення перевірки позивача вимоги до гральних автоматів, як автоматів з продажу товарів (послуг) не були розроблені, а організація розроблення автоматів з продажу товарів (послуг), які відповідатимуть вимогам постанови КабМіну України № 121 від 07.02.2001 року, а також запамятовуючих пристроїв (фіскальної памяті) для оснащення гральних автоматів, що вже діють не була здійснена, що унеможливлювало законного використання позивачем реєстраторів розрахункових операцій для автономних систем електронної комерції гральних автоматів, а відтак позивачем не було порушено вимог п.1, п.2, п.3 ст.3, ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Згідно з п.п.1, 2, 3 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (п.1);

видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції (п.2);

застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування (п.3).

Стосовно правомірності застосування фінансових санкцій за порушення вимог п.п.1,2,3 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» колегія суддів враховує наступне.

Пунктом 1 ч.2 додатка до постанови КМ України № 121 від 07.02.2001р. «Про терміни переведення суб'єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій» встановлено, що до 31.12.2006р. всі гральні автомати повинні бути переведені в режим застосування РРО.

У зв'язку з цим, з 01.01.2007р. в суб'єктів господарювання, що надають послуги у сфері грального бізнесу, виникає обов'язок застосовувати гральні автомати, що виконують фіскальні функції.

Невиконання цього обов'язку може бути підставою для накладення на суб'єкта господарювання штрафу, передбаченого ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За своєю правовою природою зазначені штрафні санкції є адміністративно-господарськими санкціями (ст.238 Господарського кодексу України).

Відповідно до вимог ст.218 цього Кодексу підставою господарської відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі для застосування адміністративно-господарських санкцій, є вчинене таким суб'єктом господарське правопорушення. У силу частини другої зазначеної статті учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним ужито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. При цьому слід ураховувати, що елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв'язку між самим порушенням та його наслідками. Вважається, що застосування принципу вини як умови відповідальності пов'язане з необхідністю доведення порушення зобов'язання.

Таким чином, вина суб'єкта господарювання у недотриманні вимог щодо використання гральних автоматів, які виконують фіскальні функції, може бути наявна лише в тому випадку, коли існувала об'єктивна можливість ужити всіх заходів для забезпечення використання таких пристроїв.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на території України дозволяється реалізовувати та застосовувати лише ті РРО вітчизняного та іноземного виробництва, які включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, та конструкція і програмне забезпечення яких відповідає конструкторсько-технологічній та програмній документації виробника.

Пунктом 2 постанови КМ України № 121 від 07.02.2001р. «Про терміни переведення суб'єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій» на Міністерство промислової політики було покладено обов'язок забезпечити організацію розроблення автоматів з продажу товарів (послуг), які відповідатимуть необхідним вимогам, а також запам'ятовуючих пристроїв (фіскальної пам'яті) для оснащення автоматів, що вже діють.

Наказом ДПА України № 430 від 01.07.2008р. «Про затвердження Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій у новій редакції» до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій було включено комп'ютерно-касову систему «Фіскал», яка призначена для фіскалізації гральних автоматів.

Отже, до вказаної дати у Державному реєстрі реєстраторів розрахункових операцій України не було РРО, який би забезпечував технічну можливість виконувати фіскальні функції гральним автоматом, а у суб'єктів господарювання була відсутня об'єктивна можливість дотримання приписів Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у частині використання гральних автоматів, оснащених фіскальною функцією.

За таких обставин наявність вини суб'єктів господарювання у порушенні ними порядку використання РРО під час надання послуг у сфері грального бізнесу виключалася.

Разом із тим, із моменту включення до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій комп'ютерно-касової системи «Фіскал» суб'єкти господарювання зобов'язані використовувати зазначену систему.

Несумісність комп'ютерно-касової системи «Фіскал» із введеними раніше в експлуатацію гральними автоматами виключає можливість вчинення правопорушення тими суб'єктами господарювання, чиї гральні автомати не є сумісними з комп'ютерно-касовою системою «Фіскал» з технічних причин. При цьому суб'єкти господарювання повинні підтвердити вжиття ними заходів із встановлення технічної можливості використання комп'ютерно-касової системи «Фіскал» у тих гральних автоматах, що ними використовуються.

Таким чином, притягнення суб'єктів господарювання до відповідальності за використання гральних автоматів, не обладнаних фіскальними функціями, можливе лише після набрання чинності вищезазначеним наказом ДПА України, яким до Державного реєстру розрахункових операцій включено комп'ютерно-касову систему «Фіскал».

Суб'єкти господарювання відповідно до ст.218 ГК України повинні вжити всіх необхідних заходів для з'ясування питання про сумісність комп'ютерно-касової системи «Фіскал» із тими гральними автоматами, що введені в експлуатацію до включення зазначеної системи до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій. При цьому накладення штрафних санкцій можливо лише в тому разі, якщо гральні автомати, введені в експлуатацію до моменту включення комп'ютерно-касової системи «Фіскал» до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, мають технічну можливість сумісності з цією системою.

Під час проведення перевірки позивачем не представлено доказів, що встановлюють технічну несумісність комп'ютерно-касової системи «Фіскал» із введеними раніше в експлуатацію гральними автоматами, також останнім не підтверджено вжиття заходів із встановлення технічної можливості використання вказаної комп'ютерно-касової системи у тих гральних автоматах, що ним використовуються.

За таких обставин наявна вина суб'єкта господарювання у порушенні порядку використання РРО під час надання послуг у сфері грального бізнесу, через що застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2720 грн. згідно рішення № НОМЕР_1 від 11.03.2009 р. колегія суддів вважає підставним та обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявлених вимог з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.160,195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську задовольнити.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 травня 2009 року в справі № 2а-933/09/0970 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ігросвіт» - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : І.Я.Олендер

Судді: В.М.Каралюс

ОСОБА_3