Справа № 2-а/819/99/13
Суддя: Подлісна І.М.
Дата ухвалення: 2013-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/819/99/13

"12" лютого 2013 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючої судді Подлісній І.М.

при секретарі судового засідання Субтельній Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство фірма "Конист" до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «підприємство фірма "Конист" звернувся до адміністративного суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції від 31 травня 2008 року № /035722, посилаючись на те, що висновок податкового органу про те, що позивач не має права відображати у податковому обліку витрати пов'язані із сплатою орендних платежів є неправомірним, оскільки факт понесення витрат по оренді транспортних засобів підтверджується актом виконаних робіт, платіжними дорученнями або касовими ордерами. Факти оренди підтверджуються відповідними договорами оренди, які укладені між ТОВ «Підприємством фірмою «Конист» та СПД ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_3 При цьому позивач стверджує, що договір оренди транспортного засобу з СПД ОСОБА_2 не потребує нотаріального посвідчення, а договір найму транспортного засобу з ОСОБА_3 визнаний дійсним у судовому порядку. Тому позивач вважає, що помилковим є висновок податкового органу щодо того, що позивач не мав права включати до складу податкового кредиту суму ПДВ сплачену в складі орендної плати за автомобіль згідно договору оренди.

Крім того, позивач стверджує, що він не порушував п.п.8.7.1 п.8.7 та п.п.8.1.2 п.8.2 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», оскільки вважає, що відображення у податковому обліку амортизаційних відрахувань, нарахованих платником податку згідно нормами ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» на орендоване відповідно до норм Закону України «Про оренду державного та комунального майна» майно цілісних майнових комплексів державних підприємств, слід здійснювати як щодо будь-якого іншого майна платника податку.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «підприємство фірма «Конист» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити,

скасувати податкове повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції від 31 травня 2008 року № /035722.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечила та пояснила, що визначення суми податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій та визначення його розміру є обґрунтованим, а оспорюване податкове повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції від 31 травня 2008 року № /035722 прийняте із дотриманням вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, з'ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами вважає, що вказаний позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «підприємство фірма «Конист» зареєстровано 16.07.1999 року Тернопільською районною державною адміністрацією та взято на податковий облік в Тернопільській ОДПІ.

В період з 3 квітня по 22 травня 2008 року працівниками Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «Підприємства фірми «Конист» по питанню дотримання вимог податкового та валютного законодавства.

За наслідками перевірки складено акт від 22 травня 2008 року № 6517/23-222/14050409, згідно висновків викладених в акті встановлено порушення п.5.1, п.п.5.3.9 п.5.3. ст.5, п.п.8.1.2 п.8.1, п.п.8.7.1. п.8.7. ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та занижено суму податку на прибуток на 31 217 грн..

На підставі акту перевірки Тернопільською ОДПІ прийнято податкове повідомлення - рішення від 31 травня 2008 року № /035722, яким позивачу донараховано податкові зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 44 690, 20 грн. з них 31 217 грн. - основний платіж та 13 473.20 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

Судом встановлено ТОВ "ПФ"Конист" орендує у Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Тернопільській області згідно договору оренди № 1-ЦМК від 25 січня 2000 року цілісний майновий комплекс державного підприємства "Чортківський ливарно-механічний завод".

Згідно одержаної, на запит ДПА в Тернопільській області № 6237/10/23-228/217 від 24 квітня 2008 року, відповіді Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області №1 1-14-01491 від 07.05.2008 р. балансова вартість одержаного в оренду цілісного майнового комплексу станом на 01 січня 2006 року становить 299 742,48 грн., на 01 січня 2007 року становить 358 130,22грн. та амортизаційні відрахування на цілісний майновий комплекс "Чортківський ливарно-механічний за вод" нараховані фірмою "Конист" склали:

ІV квартал 2006 року - 6,4 тис.грн.;

I квартал 2007 року - 9,4 тис.грн.;

квартал 2007 року - 9,1 тис.грн.;

квартал 2007 року - 8,8 тис.грн.;

IV квартал 2007 року - 9,2 тис.грн..

Згідно додатку К1/1 до декларації по податку на прибуток сукупна балансова вартість основних засобів станом на 01 січня 2006 року становить 416 045,00 грн., (116 302,52 грн.- балансова вартість вла сних основних засобів; 299 742,48 грн.- балансова вартість орендованих основних засобів) на 01 січня 2007 року - 702 198,00 грн. (286 153,00 грн. - балансова вартість власних основних засобів; 416 045,00 грн. - балансова вартість орендованих основних засобів). Дані суми включені в розрахунок 10% ліміту витрат на поліпшення основних фондів , та віднесені до складу валових витрат.

Таким чином в порушення підпункту 8.7.1 пункту 8.7 статті 8 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств" від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР (у редакції Закону України від 22 травня 1997 року № 283/97-ВР, зі змінами та доповненнями) ТОВ"ПФ"Конист" зависило ліміт витрат на поліпшення осно вних фондів, що включаються до складу валових витрат в:

2006 році - 29 974,00 грн.;

2007 році - 35 813,00 грн.;

Внаслідок цього безпідставно завищено валові витрати в сумі 38 482,0 грн., в тому числі по періодах: ІV квартал 2006 року - 2 669,00 грн.; ІІІ квартал 2007 року - 35 813,00 грн.

ТОВ"ПФ"Конист" відображало в податковому обліку амортизаційні відрахування на орендова ний цілісний майновий комплекс "Чортківський ливарно-механічний завод" та відносило в рядок 7 де кларації по податку на прибуток за 4 квартал 2006 року та 1, 2, 3, 4 квартали 2007 року, в порушення підпункту 8.1.2 пункту 8.1 статті 8 Закону України № 334/94-ВР та зависило суму амортизаційних від рахувань відповідно за 4 квартал 2006 року на 6 400,00 грн., за 1 квартал 2007 року на 9 400,00 грн., за 2 квартал 2007 року на 9 100,00 грн., за З квартал 2007 року на 8 800,00 грн., за 4 квартал 2007 року на 9 200,00 грн. всього на суму 42 900,00 грн.

Також ТОВ"Підприємство фірма "Конист" орендувало транспортні засоби у найманих працівни ків, а саме :

ОСОБА_3 (угода по найму транспортного засобу №б/н від 01.03.2006р., угода про найм транспортного засобу № б/н від 07.02.2007р ); сума орендної плати становить 40 481,0грн. без ПДВ.

ОСОБА_2 (договір оренди легкового автомобіля № б/н від 01.08.2006р.); сума орендної плати становить 3 677,0 грн. (ПДВ - 735,00 грн.).

Відповідно до пункту 5.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України № 334/94-ВР перед бачено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними роз рахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбаче на правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до статті 799 Цивільного кодексу України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. При цьому частиною 2 даної статті передбачено, що договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Перевіркою встановлено відсутність нотаріально засвідчених договорів оренди транспортних за собів.

Враховуючи вищевикладене, TOB "ПФ "Конист" завищено валові витрати по оренді транспортних засобів за 4 квартал 2006 року на 32 088,00 грн., за 1 квартал 2007 року на 12 070,00 грн., всього на суму 44 158,00 грн.

Таким чином, внаслідок невірного визначення валових витрат та суми амортизаційних відрахувань ТОВ "ТІідприємство фірма "Конист" занизило нарахування з податку на прибуток за 4 квартал 2006 року на 10 122,00 грн., за 1 квартал 2007 року на 5 368,00 грн., за 2 квартал 2007 року на 2 275,00 грн., за 3 квартал 2007 року на 11 153,00 грн., за 4 квартал 2007 року на 2 299,00 грн., всього на суму 31 217,00 грн.

Згідно пункту 5.1 статті 5 Закону України № 334/94-ВР, передбачено, що валові витрати та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійс нюваних як компенсація вартості товарів, які придбаваються таким платником податку для їх подаль шого використання у власній господарській діяльності.

Правові відносини, що виникають з приводу передачі фізичною особою юридичній особі автомобіля в платне та строкове користування регулюються загальними положеннями глави 58 „Найм (оренда)" та спеціальними положеннями, визначеними параграфом 5 глави 58 „Найм (оренда) транс портного засобу" Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ).

Відповідно до статті 799 ЦКУ договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. При цьому частиною 2 даної статті передбачено, що договір найму транспортного засобу за уча стю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Правові наслідки недотримання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору викладені у частині 1 статті 220 ЦКУ, відповідно до якої у разі недодержання сторонами зазначеної вимоги такий договір є нікчемним.

З правової точки зору „нікчемність договору" означає, що такий договір є недійсним в силу вимог закону і додаткове визнання судом такого правочину недійсним не вимагається.

При цьому необхідно враховувати, що згідно із статті 236 ЦКУ нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є таким з моменту його вчинення і відповідно до частини 1 статті 216 ЦКУ такий правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Виходячи з того, що неналежним чином оформлений договір оренди автомобіля не створює для сторін будь-яких юридичних наслідків, він також не створює будь-яких наслідків і в податковому обліку підприємства-орендаря. Тобто за таким договором орендар не мав права відображати у податковому обліку витрати, пов'язані зі сплатою орендних платежів та з експлуатацією автомобіля.

Відповідно до пункту 5.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України № 334/94-ВР перед бачено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними роз рахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбаче на правилами ведення податкового обліку. Перевіркою встановлено відсутність нотаріально засвідчених договорів оренди транспортних засобів.

Відповідно до підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону № 334/94 - ВР до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з під готовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Згідно підпункту 8.1.1 пункту 8.1, статті 8 Закону України № 334/94-ВР під терміном „амортиза ція" основних фондів і нематеріальних активів слід розуміти поступове віднесення витрат на їх при дбання, виготовлення або поліпшення, на зменшення скоригованого прибутку платника податку у ме жах норм амортизаційних відрахувань.

Амортизації, згідно підпункту 8.1.2 пункту 8.1 статті 8 Закону № 334/94 - ВР, підлягають витрати на проведення всіх видів ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних фо ндів. Порядок визначення та нарахування сум амортизаційних відрахувань визначено, зокрема, підпунк том 8.3.1 пункту 8.3 статті 8 Закону № 334/94 - ВР : сума амортизаційних відрахувань звітного періоду визначається як сума амортизаційних відрахувань, нарахованих для кожного із календарних кварталів, що входять до такого звітного періоду (далі - розрахункові квартали). Сума амортизаційних відрахувань кварталу, щодо якого проводяться розрахунки (розрахунковий квартал), визначаються шляхом застосу вання норм амортизації, визначених пунктом 8.6 цієї статті, до балансової вартості груп основних фон дів на початок такого розрахункового кварталу.

Підпунктом 8.7.1 пункту 8.7 статті 8 Закону № 334/94 - ВР передбачено, що платники податку мають право протягом звітного періоду віднести до валових витрат будь-які витрати, пов'язані з поліп шенням основних фондів, що підлягають амортизації, у тому числі витрати на поліпшення орендованих основних фондів, у сумі, що не перевищує 10 відсотків сукупної балансової вартості всіх груп основних фондів станом на початок такого звітного періоду. Витрати, що перевищують зазначену суму, розподі ляються пропорційно сумі фактично понесених платником податку витрат на поліпшення основних фо ндів груп 2, 3, 4 чи окремих об'єктів основних фондів групи 1 та збільшують балансову вартість основ них фондів відповідних груп чи окремих об'єктів основних фондів групи 1 станом на початок розрахун кового кварталу.

Порядок амортизації витрат на поліпшення основних фондів, одержаних в оперативний лізинг (оренду) визначено підпунктом 8.8.1 пункту 8.8 статті 8 Закону № 334/94 - ВР: у разі коли договір опе ративного лізингу (оренди) зобов'язує або дозволяє орендарю здійснювати поліпшення об'єкта операти вного лізингу (оренди), частина вартості таких поліпшень у складі витрат, що перевищують суму на по ліпшення основних фондів, визначену згідно з підпунктом 8.7.1 пункту 8.7 цієї статті, включається та ким орендарем до балансової вартості:

відповідної групи основних фондів у разі, якщо на балансі орендаря обліковується група основних фондів, до якої відноситься такий об'єкт лізингу (оренди);

створеної таким орендарем відповідної групи основних фондів у разі, якщо на балансі орендаря не обліковується група основних фондів, до якої відноситься такий об'єкт лізингу (оренди).

При цьому орендарем не враховується балансова вартість об'єкта оперативного лізингу (оренди), за якою він обліковується на балансі орендодавця.

Одночасно, відповідно до підпункту 8.5.1 пункту 8.5 статті 8 Закону України № 334/94-ВР балан сова вартість відповідної групи основних фондів не зменшується на вартість основних фондів, які нада ються платником податку в оперативний лізинг (оренду).

Таким чином, передача об'єкта основних фондів в оперативний лізинг не призводить до змі ни балансової вартості груп основних фондів у орендаря та орендодавця, а також не призводить до податкової амортизації зазначеного об'єкта оперативного лізингу (оренди) у орендаря.

Виходячи з того, що неналежним чином оформлений договір оренди автомобіля не створює для сторін будь-яких юридичних наслідків, він також не створює будь-яких наслідків і в податковому обліку підприємства-орендаря. Тобто за таким договором орендар не мав права відображати у податковому обліку витрати, пов'язані зі сплатою орендних платежів та з експлуатацією автомобіля

Щодо справляння податку на прибуток підприємств таким Законом є Закон України "Про оподат кування прибутку підприємств" № 334/94-ВР від 28 грудня 1994 року (в редакції Закону України №283/97 - ВР від 22 травня 1997 року) із змінами та доповненнями (далі - Закон № 334/94 - ВР).

Статтею 15 Закону № 334/94-ВР встановлено, що ставки податку на прибуток, пільги щодо податку, об'єкт оподаткування, порядок обчислення оподатковуваного прибутку, строки і порядок спла ти та зарахування податку до бюджетів можуть встановлюватися та змінюватися лише шляхом внесення змін до цього Закону.

Пунктом 3.1 статті 3 Закону № 334/94-ВР встановлено, що об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначе ного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на:

суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону;

суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону. Враховуючи, що амортизаційні відрахування є складовою об'єкта оподаткування, які визначаються статтями 8 та 9 Закону, то порядок їх нарахування не може встановлюватися іншими законами, крім за конів про внесення змін до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", зокрема, зміна ми до статей 8 та 9 цього Закону.

Суд не приймає до уваги, посилання підприємства на пункт 1.18 статті 1 Закону № 334/94-ВР, із зазначенням, що підставою для нарахування орендарем в податковому обліку амортизаційних відрахувань є норма цього пункту, якою зазначено, що операції з лізингу (оренди) цілісних майнових комплексів державних під приємств регулюються відповідним законодавством, оскільки у зазначеному пункті наведено лише визначення лізингової (орендної) операції та її рі зновиди, одним з яких є оренда цілісних майнових комплексів державних підприємств, а відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про оренду державного та ко мунального майна" від 10 квітня 1992 року № 2269-ХІІ із змінами та доповненнями, цей Закон регулює організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств та організацій, підприємств, заснованих на майні, що перебуває у комунальній власності. При цьому не встановлено, що цей Закон регулює питання оподаткування прибутку підприємств.

Крім того, згідно зі статтею 23 Закону "Про оренду державного та комунального майна" передача майна в оренду не припиняє права власності на це майно.

Одночасно, у бухгалтерському обліку відповідно до пункту 4 Положення (стандарту) бухгалтерсь кого обліку під амортизацією розуміється систематичний розподіл вартості, яка амортизується, необо ротних активів протягом строку їх корисного використання (експлуатації).

Отже, в Законі України "Про оренду державного та комунального майна" амортизаційні відраху вання розглядаються як частина вартості основних фондів та джерело їх відновлення, що цілком відпо відає бухгалтерському обліку.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що орендар державного майна не здійснює витрат з при дбання або виготовлення державного майна, то відповідно він має право нараховувати амортизаційні відрахування у бухгалтерському обліку та не має такого права у податковому обліку.

Отже, передача об'єкта основних фондів в оперативний лізинг не призводить до зміни балансової вартості груп основних фондів у орендаря та орендодавця, а також не призводить до податкової амортизації зазначеного об'єкта оперативного лізингу (оренди) у орендаря, і лише орендна плата за та кий об'єкт включається до складу валового доходу орендодавця відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України № 334/94-ВР та валових витрат орендаря згідно із підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України № 334/94-ВР.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що відповідачем правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення., а права позивача не порушено, а тому суд приходить до переконання про відсутність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення Тернопільської ОДПІ від 31 травня 2008 року № /035722.

керуючись, ст.ст. 71, 72, 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство фірма "Конист" до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення - рішення від 31 травня 2008 року №/035722 - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя Подлісна І.М.