Справа № 826/6287/15
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6287/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О. Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

30 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Желтобрюх І.Л., Шостака О.О.,

при секретарі: Гуменюк Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м.Києві, третя особа - ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, визнання неправомірною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа: ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, визнання неправомірною та скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог позивача.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві (надалі - Відділ) за результатами розгляду заяви про примусове виконання виконавчого листа №2п-450/06, виданого 04.06.2010 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 46061,50 грн., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.10.2012 року ВП №34609713, якою, зокрема, надано боржнику строк для добровільного виконання рішення.

В подальшому, в межах виконавчого провадження ВП №34609713 державним виконавцем, відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.12.2013 року, у зв'язку з не виконанням боржником рішення у встановлений для добровільного виконання строк, постановлено накласти арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику - ОСОБА_4, у межах суми звернення стягнення у розмірі 46061,50 грн., а також заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить даному боржнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (надалі - Закон №606), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону №606, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частиною 2 ст. 57 Закону №606 визначено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, у тому числі шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що єдиним власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на 1/2 якої накладено арешт у межах виконавчого провадження №34609713, де боржником виступає ОСОБА_4, є ОСОБА_2, а тому, на думку позивача, відповідачем безпідставно накладено арешт на зазначену квартиру.

З зазначеними доводами колегія не погоджується виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач звернувся до Подільського районного суду міста Києва з поданням, в якому просив постановити рішення, яким визначити, що частка ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 становить 1/2 частину цієї квартири.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.04.2013 року у справі №758/2524/13-ц у задоволенні подання відмовлено із зазначенням того, що ОСОБА_4 не є співвласником вищезазначеної квартири, а її власником є лише ОСОБА_2.

Водночас, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02.07.2013 року у справі №22-ц/796/8621/13р. за результатами розгляду апеляційних скарг ОСОБА_5 та начальника Відділу на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23.04.2013 року у справі за поданням начальника Відділу про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, задоволено апеляційні скарги, ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 23.04.2013 року скасовано; подання начальника Відділу про визначення частки майна у майні, яким ОСОБА_4 володіє спільно з іншими особами задоволено; визначено, що частка ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 становить 1/2 частину цієї квартири.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону №606, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач діяв у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, правову позицію з приводу яких аргументовано виклав в мотивувальній частині оскаржуваного позивачем рішенні.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки передбаченні ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено 03.08.2015 року.

Головуючий суддя: Бистрик Г.М.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Шостак О.О.

Головуючий суддя Бистрик Г.М.

Судді: Шостак О.О.

Желтобрюх І.Л.