Справа № 484/4053/13-а
Суддя: Білуга С.В.
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року м. Київ К/800/15396/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Білуги С.В.

суддів Заїки М.М.

Швеця В.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області про зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області про зобов'язання здійснювати компенсацію за оренду будинку.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_2 подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером, який раніше працював медичним працівником в сільській місцевості, а саме в Кетеринківській лікарні, Кримській середній школі та продовжує працювати в с.Кримка. ОСОБА_2 орендує житло приватного сектору.

Відмовляючи в задоволенні позову щодо компенсації за оренду житла ОСОБА_2, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відшкодування витрат на оренду житла приватного сектору законодавством не передбачена.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій з огляду на наступне.

Статтею 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я передбачені професійні права та пільги медичних і фармацевтичних працівників.

Відповідно до пункту «ї» частини 1 статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я медичні і фармацевтичні працівники мають право на безоплатне користування житлом з освітленням і опаленням в межах норм, встановлених законодавством, тим, хто проживає і працює у сільській місцевості і селищах міського типу, а також пенсіонерам, які раніше працювали медичними та фармацевтичними працівниками і проживають у цих населених пунктах, надання пільг щодо сплати земельного податку, кредитування, обзаведення господарством і будівництва приватного житла, придбання автомототранспорту.

Пільги на безплатне користування житлом з опаленням та освітленням, передбачені абзацом першим цього пункту, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому абзаци другий - четвертий пункту "ї" частини першої статті 77 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 28.12.2007 №107-VI, з роз'ясненнями Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 встановлено, що у 2013 році норми і положення пункт "ї" частини першої статті 77 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік, згідно із Законом України від 06.12.2012 №5515-VI.

Частиною 3 статті 102 Бюджетного кодексу України передбачено, що за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот надаються житлові субсидії населенню та пільги ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України; звільненим зі служби за віком, у зв'язку з хворобою або за вислугою років військовослужбовцям Служби безпеки України, працівникам міліції, особам начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи, державної пожежної охорони; пенсіонерам з числа слідчих прокуратури; дітям (до досягнення повноліття) працівників міліції, осіб начальницького складу податкової міліції, рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи, державної пожежної охорони, загиблих або померлих у зв'язку з виконанням службових обов'язків, непрацездатним членам сімей, які перебували на їх утриманні; звільненим з військової служби особам, які стали інвалідами під час проходження військової служби; батькам та членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби; батькам та членам сімей осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, які загинули (померли), пропали безвісти або стали інвалідами під час проходження служби; реабілітованим громадянам, які стали інвалідами внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою; пенсіонерам з числа спеціалістів із захисту рослин відповідно до частини четвертої статті 20 Закону України "Про захист рослин"; громадянам відповідно до пункту "ї" частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я, частини п'ятої статті 29 Закону України "Про культуру", частини другої статті 30 Закону України "Про бібліотеки і бібліотечну справу", абзацу першого частини четвертої статті 57 Закону України "Про освіту"; дітям війни; багатодітним сім'ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім'ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім'ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року №117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» ОСОБА_2 включений до Єдиного державного реєстру пільговиків 25.11.2005 як дитина війни.

На підставі довідки виконавчого комітету Кам'яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 14.02.2006 № 90 ОСОБА_2 набув право на пільги, як медик-пенсіонер на пенсії згідно пункту «ї» частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я: безоплатне користування житлом з освітленням і опаленням.

Відповідно до пункту 3.8 Порядку забезпечення працівників бюджетних установ (закладів) безплатним користуванням житлом з опаленням і освітленням відповідно до пункту «ї» частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоров'я, частини п'ятої статті 29 Закону України «Про культуру», абзацу першого частини четвертої статті 57 Закону України «Про освіту7», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, від 13.09.2006 № 341/651/619/769 ОСОБА_2 як особа, що орендує житло, має право на пільги на загальних підставах.

Частиною 3 статті 102 Бюджетного кодексу України передбачено, що громадянам надаються пільги за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот. Законом України оплата оренди житла за рахунок держави не передбачена.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1996 року №879 «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають право на пільги щодо їх оплати» щомісячно отримує пільгу у розмірі 100 % на оплату 30 квт. електроенергії.

Частиною 3 статті 102 Бюджетного кодексу України передбачено надання пільг та житлових субсидій за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на оплату квартирної плати, що включає в себе - утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відшкодування витрат на оренду житла приватного сектору законодавством не передбачена.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими і підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 вересня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області про зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Білуга

Судді М.М. Заїка

В.В. Швець