Справа № 804/16475/14
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2015-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2015 рокусправа № 804/16475/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Ясенової Т.І.

суддів: Суховарова А.В. Головко О.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року у справі № 804/16475/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі за текстом ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська), в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення №1713-15 від 12.06.2014 року та зобовязати ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська сформувати нове податкове повідомлення-рішення по орендній платі за землю з фізичних осіб згідно договору оренди землі.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська №1713-15 від 12.06.2014 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги податковий орган посилається на те, що згідно з підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Законом України від 27.03.2014 року №1166-VII „Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні внесені зміни до статті 288 Податкового Кодексу України щодо встановлення розміру орендної плати за землю, а саме підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 встановлено, що річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Таким чином, з 01.04.2014 року мінімальна сума орендної плати повинна становити не менше 3 відсотків нормативної грошової оцінки, це стосується в першу чергу земельних ділянок по яких сума податкового зобовязання розраховувалась з врахуванням підпункту 276.1 статті 276 (справляється у розмірі 3 відсотків суми земельного податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 275 Кодексу).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення №1713-15 від 12.06.2014 року про визначення суми податкового зобовязання за платежем орендна плата за землю у сумі 4229,62 грн.

12 червня 2005 року між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та позивачем (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки за адресою вул.Кемеровська, буд.77 (Амур-Нижньодніпровський район) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :01:626:0014, про що у державному реєстрі земель 07.10.2005 року вчинено запис №53.

Цільове використання земельної ділянки за цим договором: обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (п.1.2 договору).

Пунктом 4.1 вказаного договору визначено, що орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях), у розмірі 0,03(%) відсотка від нормативної грошової оцінки та дорівнює розміру земельного податку.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що передається в оренду, згідно довідки Дніпропетровського міського управління земельних ресурсів від 31.05.2005 року №1292 на площу 0,0560 га складає 60219,67 грн.

Відповідно до пункту 12 договору оренди землі від 12.06.2005 року зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

06 листопада 2008 року між сторонами було укладено додатковий договір до договору оренди земельної ділянки від 07.10.2005 року №53 про внесення змін (з урахуванням встановленої орендної плати трикратного розміру земельного податку), який також пройшов реєстрацію у ДМВ ДРФ ДП „Центр ДЗК від 08.12.2008 року №01, згідно якого нормативно-грошова оцінка земельної ділянки в рік складає: площею 0,0560 га - 152 564,81 грн.

На підставі вказаного додаткового договору позивачем сплачувалась орендна плата за землю в трикратному розмірі земельного податку.

Задовольняючи позов в частині скасування податкового повідомлення-рішення суд першої інстанції виходив з того, що орендні відносини позивача виникли на підставі договору, укладеного в 2005 році та додаткового договору, укладеного в 2008 році, які є чинними та обовязковими до виконання. У звязку з тим, що зміни до договорів оренди в частині збільшення орендної плати в установленому порядку внесені не були, у позивача немає підстав для сплати орендної плати за землю в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі. Отже, зміна розміру земельного податку є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками, а не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної палати, а відтак і відповідного донарахування податковим органом суми податкового зобовязання з орендної плати.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України від 6 жовтня 1998 року №161-XIV „Про оренду землі (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 161-XIV) вбачається, що користування землею в Україні є платним.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий Кодекс України, який відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно до підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового Кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

У відповідності до пункту 269.1 статті 269 Податкового Кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначено в підпункті 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, Податковий Кодекс визначив обовязок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Згідно підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону № 161-XIV.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового Кодексу.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 Податкового Кодексу).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII Податкового Кодексу; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Таким чином, законодавцем визначено нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.

Згідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового Кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Враховуючи наведене, з набранням чинності Податкового Кодексу річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до державного бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового Кодексу над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового Кодексу, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в жодному разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового Кодексу.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2014 року № 21-274а14.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи є підставою, для скасування оскаржуваної постанови суду із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п.3 ч.1 ст198, п.4 ст.202, 205, 207 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2014 року у справі № 804/16475/14 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко