Справа № 2270/2257/12
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2015 р. м. Київ К/9991/64172/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому Хмельницької області Державної податкової служби на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.09.2012 по справі №2270/2257/12 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.04.2012 позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 02.03.2012 № в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у загальній сумі 7791,00грн., у тому числі 6233,00грн. за основним платежем, та 1558,00грн. за штрафними санкціями. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 02.03.2012 № в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у сумі 170,00грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.09.2012 постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.04.2012 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 02.03.2012 № та №

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Державна податкова інспекція у місті Хмельницькому Хмельницької області Державної податкової служби 15.10.2012 звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 19.10.2012 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.09.2012 та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2, підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», пункту «а» підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, підпункту 2.6.1 пункту 2.6 статті 2 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №966, статей 7, 9, 11, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням неприбуття у судове засідання жодної з осіб, які беруть участь у справі, та які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами за відсутності сторін.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією у місті Хмельницькому було проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2009 по 31.12.2011.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2, підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до заниження суми податку на додану вартість за період з 27.05.2010 по 31.12.2011 в сумі 69872,43грн.; підпункту 2.6.1 пункту 2.6 статті 2 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №966, а саме не подано декларації по ПДВ за період з червня 2010 року по грудень 2011 року (19 звітних періодів).

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією у місті Хмельницькому складено акт від 17.02.2012 №1213/17-1/НОМЕР_1 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 02.03.2012 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 87340,00грн. у тому числі за основним платежем - 69872,00грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 17468грн.; від 02.03.2012 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 3230,00грн.

Відповідно до положення частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 02.03.2012 № на суму 79549,70грн. та податкового повідомлення-рішення від 02.03.2012 № на суму 3060,00грн., суд першої інстанції виходив з того, що позивач, перебуваючи на загальній системі оподаткування, перевищила обсяг оподатковуваних операцій у розмірі 300000,00грн. проте не зареєструвалася платником податку на додану вартість.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач перебувала на спрощеній системі оподаткування, а тому не була платником податку на додану вартість та не була зобов'язана ним реєструватися.

Проте, з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, у періоді, що перевірявся, перебувала на загальній системі оподаткування.

Суб'єкт підприємницької діяльності підпадає під загальні вимоги Закону України «Про податок на додану вартість», а отже, є платником ПДВ, якщо відповідає одній із наведених у пункті 2.1 статті 2 цього Закону ознак платника податку, а саме: здійснює або планує здійснювати господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку; підлягає обов'язковій реєстрації як платник цього податку; імпортує товари (супутні послуги) в обсягах, що підлягають оподаткуванню цим податком згідно з нормами цієї статті.

Перелік підстав, за яких підприємець підлягає обов'язковій реєстрації як платник ПДВ, визначено у пункті 2.3 статті 2 Закону України «Про податок на додану вартість».

Так, відповідно до підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України «Про податок на додану вартість» особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку на додану вартість, у разі коли сума від здійснення операцій з поставки товарів, нарахована такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300 тис. грн.

При цьому, абзацом другим пункту 9.4 статті 9 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що якщо обсяг оподатковуваних операцій особи протягом звітного податкового періоду перевищує суму, визначену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону, не більше ніж у два рази, така особа зобов'язана надіслати податковому органу заяву про реєстрацію протягом двадцяти календарних днів, наступних за таким звітним податковим періодом.

Судом першої інстанції встановлено, що загальний обсяг операцій позивача з поставки товарів і послуг за період з 01.06.2009 по 31.05.2010 склав 300640,12грн.

За таких обставин, позивачем отримано суму від здійснення операцій з поставки товарів протягом останніх дванадцяти календарних місяців, що перевищує 300 тис. грн., а тому висновок суду першої інстанції про обов'язок фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відповідно до вимог підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України «Про податок на додану вартість» зареєструватися платником податку на додану вартість є правильним.

Враховуючи викладене та з огляду на положення частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України щодо перегляду судом касаційної інстанції судових рішень у межах касаційної скарги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо правомірності визначення позивачу грошового зобов'язання в розмірі 79549,70грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 02.03.2012 № та в розмірі 3060,00грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 02.03.2012 №.

Оскільки апеляційний суд під час розгляду справи неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, а суд першої інстанції вирішив спір з додержанням норм матеріального та процесуального права, то зазначена обставина відповідно до частини першої статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухваленої у справі постанови апеляційного суду та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 210, 221, 223, 226, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Хмельницькому Хмельницької області Державної податкової служби задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.09.2012 по справі №2270/2257/12 скасувати, залишити в силі постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.04.2012.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, на підставі та у строки, передбачені статтями 235 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв