Справа № 823/3263/13-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" липня 2015 р. м. Київ К/800/26041/14

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2014 року

у справі № 823/3263/13-а

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області

про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.11.2013 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної податкової інспекції у м. Черкасах від 23.07.2013 року № 181 «Про проведення позапланової документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4». Визнано неправомірними дії Державної податкової інспекції у м. Черкасах щодо організації та проведення документальної позапланової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 у період з 23.07.2013 року по 29.07.2013 року, а також складання акту від 29.07.2013 року № 35/1701/НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, при здійсненні ним операцій з СГД - постачальниками та покупцями за період з 01.01.2010 року по 31.05.2013 року». Скасовано податкове повідомлення-рішення від 12.06.2013 року № про визначення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 адміністративного штрафу та інших санкцій в сумі 510, 00 грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2014 року постанову суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить залишити без змін рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно із пунктом 1 частини першої ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі відсутності клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що податковим органом на підставі наказу Державної податкової інспекції у м. Черкасах від 05.04.2013 року № 611 проведена документальна планова перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 за період з 01.04.2010 року по 31.12.2012 року, за результатами якої складено акт від 22.05.2013 року № 224/17-3/НОМЕР_1, яким встановлено порушення п. 177.10 ст. 177, п.п. 44.1, 44.3, 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України в результаті відсутності книги обліку доходів та витрат.

На підставі акта перевірки відповідачем 12.06.2013 року прийнято, зокрема, податкове повідомлення-рішення № , яким застосовано штрафні санкції в сумі 510, 00 грн., і яке є предметом оскарження у відповідній справі.

Крім того, на підставі наказу в.о. начальника ДПІ у місті Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 23.07.2013 року № 181 проведена позапланова документальна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства за період його діяльності з 01.01.2010 року по 31.05.2013 року, за результатами якої складений акт від 29.07.2013 року № 35/1701/НОМЕР_1, відповідно до висновків якого документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з платниками податків-покупцями та платниками податків-постачальниками, їх вид, обсяг, якість та розрахунки за період з 01.01.2010 року по 31.05.2013 року.

Позивач, вважаючи неправомірними дії податкового органу щодо прийняття відповідного наказу від 23.07.2013 року № 181 про проведення перевірки, а також з організації та її проведення та формування відповідних висновків щодо нереальності його господарських операцій, зафіксованих у відповідному акті за наслідками її проведення, звернувся до суду із відповідним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо обґрунтованості та доведеності відповідних окремих позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції не погодився та прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм податкового законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, частково погоджується з висновком суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 та п. 178.6 ст. 178 розділу IV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Згідно з п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті (первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством), а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Якщо платником податків не забезпечено зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи (у разі її неподання - з передбаченого Кодексом граничного терміну подання такої звітності - 1095 дня) та/або не надано ним контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених Кодексом - такий платник податків сплачує штраф у розмірі 510 гривень згідно з пунктом 121.1 статті 121 Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем не надано суду належних доказів відсутності книги обліку доходів та витрат у позивача на момент проведення перевірки. Крім того, як вбачається із змісту судового рішення, книга обліку придбання товарів (робіт, послуг) за період 2002-2012 року була надана позивачем для огляду в судовому засіданні.

Судом апеляційної інстанції по суті не спростовано відповідні висновки та не встановлено на підставі чого це рішення суду першої інстанції суперечить матеріалам справи та не ґрунтується на Законі.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 12.06.2013 року № про застосування штрафних санкцій в сумі 510 грн. правомірно скасовано судом першої інстанції.

Стаття 78 Податкового кодексу України визначає обставини для проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Згідно з п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, в разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розпис копії наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наказ ДПІ у м. Черкасах від 23.07.2013 року № 181 про проведення документальної позапланової перевірки позивача прийнято у відповідності до пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, оскільки постановою слідчого з особливо важливих справ Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Черкаській області лейтенанта податкової міліції Ковбаси О.С. від 26.06.2013 року призначено по кримінальному провадженню №0000148 позапланову документальну перевірку ФОП ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2010 року по 31.05.2013 року, проведення якої доручено співробітникам ДПІ у м. Черкасах.

Висновки суду першої інстанції про незазначення у відповідному наказі про дану постанову слідчого органу, що є підставою для його скасування, є помилковими, оскільки суперечать дійсності в цілому щодо наявних підстав для проведення перевірки.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач не надав до суду доказів належного повідомлення позивача про дату початку та місце проведення перевірки, оскільки наданий лист-розсилка, де стоїть підпис позивача про отримання відповідного наказу, не містить дати отримання відповідного документа, а тому дії відповідача щодо організації та проведення даної документальної позапланової перевірки є протиправними.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій податкового органу щодо складання акта перевірки та формування у ньому відповідних висновків слід зазначити, що вони задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України встановлено, що результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу про нікчемність окремих угод є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.

Акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині є помилковими.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

За таких обставин касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 220, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2014 року у справі № 823/3263/13-а в частині відмови у задоволенні позову щодо визнання неправомірними дій Державної податкової інспекції у м. Черкасах щодо організації та проведення документальної позапланової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 у період з 23.07.2013 року по 29.07.2013 року та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.06.2013 року № про визначення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 адміністративного штрафу та інших санкцій в сумі 510, 00 грн. скасувати.

В цій частині залишити в силі постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21.11.2013 року у справі № 823/3263/13-а.

В іншій частині постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2014 року та в частині відмови у задоволенні позовних вимог постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 21.11.2013 року у справі № 823/3263/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук