Справа № 826/7310/15
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7310/15 Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О.П. Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І,

при секретарі Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2015 у справі за адміністративним позовом Державної казначейської служби України до Державної виконавчої служби України, третя особа - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій,-

В С Т А Н О В И В:

Державна казначейська служба України звернулася до суду першої інстанції із позовом, в якому просила: скасувати постанову Державної виконавчої служби України про стягнення витрат на проведення виконавчих дій ВП № 46108163 від 01.04.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 20.01.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46108163, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а, виданого 17.11.2011 Вінницьким районним судом Вінницької області про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок основної пенсії ОСОБА_2 виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №786 - XII від 28.02.1991 починаючи з 17 листопада 2008 року щомісячно, а також: відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян", які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №786 - XII від 28.02.1991 року здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю з 17 листопада 2008 року щомісячно в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити різницю між нарахованою та раніше виплаченою основною та додатковою пенсіями ОСОБА_2; зобов'язання Державного казначейства України перерахувати необхідні для виплати позивачу кошти.

12.02.2015 та 12.03.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено вимоги державного виконавця № 551/6.

11.03.2015 та 01.04.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанови ВП №45650703 про накладення штрафу, яким за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, які можуть бути виконані лише боржником накладено на Державну казначейську службу України штраф.

01.04.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову ВП № 46108163 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, якою стягнуто з Державної казначейської служби України витрати на проведення виконавчих дій у сумі 64,47 грн.

06.04.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову ВП № 46108163, якою виконавче провадження № 46108163 закінчено на підставі пункту 11 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач не надав доказів, які б підтверджували добровільне виконання рішення суду та вчинення ним дій, передбачених у виконавчому листі №2-а, виданому 14.11.2011 Вінницьким районним судом Вінницької області, а також доказів, які б підтверджували поважність невиконання рішення суду, зокрема звернення до державного виконавця або до суду про зупинення виконавчого провадження чи зміну способу і порядку виконання рішення.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що постанова Державної виконавчої служби України про стягнення витрат на проведення виконавчих дій є протиправною, оскільки рішення суду виконано добровільно.

Колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: 1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; 2) послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; 3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; 4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; 5) розміщення оголошення в засобах масової інформації; 6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; 7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

У відповідності до ч. 5 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з п. 3.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, до інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами ДВС, належать, зокрема, витрати на: а) зарахування коштів на відповідний рахунок органу ДВС (комісія банку); б) виплату винагороди державним виконавцям; в) придбання службових житлових приміщень; г) придбання службових приміщень; ґ) страхування державних виконавців; д) забезпечення державних виконавців форменим одягом; е) матеріально-технічне забезпечення діяльності служби, у тому числі: придбання канцелярських та господарських товарів, передплата періодичних, довідкових та інформаційних видань; придбання предметів, матеріалів, обладнання та інвентарю, витрати транспортних послуг, утримання транспортних засобів та оренда транспортних засобів, у тому числі грошова компенсація за використання державними виконавцями власного автотранспорту; оренда приміщень, ремонт та обслуговування оргтехніки, поштові витрати та витрати на послуги зв'язку, модему, Інтернету; є) установку телефонів, модемного зв'язку та охоронної сигналізації; ж) охорону та охоронну сигналізацію; з) поліграфічні витрати; и) проведення семінарів; і) відрядження та проїзд державних виконавців, у тому числі на придбання проїзних документів; ї) оплату комунальних послуг та енергоносіїв; й) придбання основних засобів та програм; к) Єдиний реєстр; л) поточний та капітальний ремонт приміщень; м) інші витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій. Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, у якій зазначаються перелік та суми витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду в десятиденний строк.

Постановою про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №46108163 від 01.04.2015 з позивача стягнуто витрати на проведення виконавчих дій у сумі 64,47 грн.

Детальний розрахунок суми витрат на проведення виконавчих дій наведений в зазначеній постанові та позивачем не заперечується факт понесення відповідачем витрат у сумі 64,47 грн. пов'язаних з організацією та проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 46108163.

Частина п'ята статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Відповідно до 3 першої статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач не надав доказів, які б підтверджували добровільне виконання рішення суду та вчинення ним дій, передбачених у виконавчому листі №2-а, виданому 14.11.2011 Вінницьким районним судом Вінницької області, а також доказів, які б підтверджували поважність невиконання рішення суду, зокрема звернення до державного виконавця або до суду про зупинення виконавчого провадження чи зміну способу і порядку виконання рішення.

Посилання апелянта на факт того, що він в повному обсязі виконує свої зобов'язання щодо відкриття асигнувань та їх спрямування Пенсійному фонду України, як головному розпоряднику бюджетних коштів, зокрема, за бюджетною програмою КПКВ 2506020 є безпідставними, оскільки у виконавчому листі №2-а, виданому 14.11.2011 Вінницьким районним судом Вінницької області чітко було передбачено необхідність перерахування саме необхідних для виплати позивачу, стягувачу за виконавчим провадженням, коштів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач правомірно прийняв постанову Державної виконавчої служби України про стягнення витрат на проведення виконавчих дій ВП № 46108163 від 01.04.2015.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалене законне та обгрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя Василенко Я.М.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.