Справа № 2-а-10218/11
Суддя: Гордійчук В. М.
Дата ухвалення: 2011-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

14 жовтня 2011 року м. Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Гордійчука В.М. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Камінь-Каширської районної державної адміністрації (далі Управління) про зобовязання відповідача нарахувати і виплатити щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі, передбаченому ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

в с т а н о в и в :

У поданій до суду 29 вересня 2011 року позовній заяві позивачка зазначає, що вона проживає в зоні гарантованого добровільного відселення.

У звязку з цим, відповідно до ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ (далі Закону), відповідачем їй повинна виплачуватись щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Останнім їй на порушення вимог зазначеної статті Закону згадана допомога виплачуються в розмірі 02 грн. 10 коп.

Її письмове звернення з приводу проведення перерахунку та виплати цієї допомоги відповідач залишив без задоволення з надуманих мотивів.

Просить суд постановити рішення, яким зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 40 процентів від мінімальної пенсії за віком, передбаченому ст.37 Закону за період в межах строку звернення до суду до зміни законодавства, яке передбачає такі виплати.

Відповідач, отримавши 03 жовтня 2011 року копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з доданими матеріалами, у встановлений ч. 3 ст. 183-2 КАС України строк заперечення проти позову чи заяви про його визнання не подав.

Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає в м. Камені-Каширському, що стверджено відміткою в її паспорті.

Вказаний населений пункт відповідно до Переліку населених пунктів віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23 липня 1991 року, розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12 січня 1993 року, віднесено до зон гарантованого добровільного відселення.

Згідно аб.2 ч.1 ст.37 Закону, громадянам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Вказаний розмір допомоги зазнав змін, що відбулись відповідно до п.п.8 п.28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності 01 січня 2008 року.

Згадані положення бюджетного Закону рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними та такими, що втратили чинність з дня ухвалення вказаного рішення, а тому вказана стаття залишились чинною в первинній редакції.

Відповідач відповідно до його довідки, відмови виплачував позивачці щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 02 грн. 10 коп., передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що є значно меншим.

Виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні позивачці розміру вказаної грошової допомоги застосуванню підлягає ст.37 Закону, а не згадана постанова, оскільки остання істотно звужує обсяг раніше встановлених законом прав.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний здійснити перерахунок позивачці щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства відповідно до вимог ст. 37 Закону в розмірі 40 процентів мінімальної заробітної плати із врахуванням ст.22 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» за період в межах шестимісячного строку звернення до суду, а саме з 29 березня по 29 вересня 2011 року з врахуванням виплачених сум.

Дії відповідача щодо невиплати позивачу вказаної допомоги в зазначеному розмірі є неправомірними.

Суд вважає, що позовні вимоги позивачки в частині зобовязання відповідача нараховувати щомісячну грошову допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачену ст. 37 Закону з 30 вересня 2011 року до зміни законодавства, яке передбачає такі виплати, не підлягають задоволенню, оскільки судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси осіб, які вже відбулися чи відбуваються, а не ті, що можуть бути допущені в майбутньому.

Керуючись ст.11, 17, 158, 160, 162, 183-2 КАС України, ст.37 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік», рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Камінь-Каширської районної державної адміністрації щодо невиплати ОСОБА_1, як особі, яка проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати, як це передбачено ч.1 ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за період з 29 березня по 29 вересня 2011 року.

Зобов`язати управління праці, соціальних питань та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Камінь-Каширської районної державної адміністрації провести нарахування та виплату ОСОБА_1, як особі, яка проживає у зоні гарантованого добровільного відселення щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати, як це передбачено ч.1 ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 29 березня по 29 вересня 2011 року включно з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з подачею копії скарги до апеляційної інстанції.

Головуючий : В. М. Гордійчук