Справа № 2а-125/09/1970
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2011 р. Справа № 21242/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Улицького В.З., Каралюса В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Залізничник» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 березня 2009 року в справі за адміністративним позовом Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Залізничник» до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання нечинними рішень,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2009 року позивач КЖЕП «Залізничник» звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про визнання нечинними рішень № 2238, 2239 від 11.12.2008 року про застосування фінансових санкцій.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 березня 2009 року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначена постанова мотивована тим, що позов КЖЕП «Залізничник» є безпідставним та не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач КЖЕП «Залізничник» подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову якою задовольнити позов.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В звязку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч.1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатніми для розгляду даної справи.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції покликався на те, що дії відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі стосовно КЖЕП «Залізничник» щодо прийняття оскаржуваних рішень в даному випадку є правомірними, відповідають нормам чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, і це не оспорюється сторонами, що позивач КЖЕП «Залізничник» відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є платником збору на державне пенсійне страхування та зобовязане сплачувати цей збір на рахунок Пенсійного фонду у розмірі та строки визначені чинним законодавством.

Відповідно ст. 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» обчислення страхових внесків територіальними відділеннями Пенсійного фонду України здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів.

З наявних в матеріалах справи письмових доказів, а саме картки особового рахунку КЖЕП «Залізничник» (а.с.12-14) та вимог про сплату боргу (а.с.36-41) вбачається, що позивач несвоєчасно сплачував до Пенсійного фонду України страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 21.04.2008 року по 08.12.2008 року, та з 21.01.2008 року по 05.12.2008 року, в звязку з цим позивачу нараховувалась штрафна санкція та пеня.

Пунктом 2 частини 9 статті 6 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу.

Відповідно до ч. 12 ст. 106 Закону нарахування пені, передбаченої частинами дев'ятою і десятою цієї статті, починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником, або з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку перерахування (зарахування) відповідних сум, до дня їх фактичного перерахування (зарахування) банками та організаціями, які здійснюють виплату і доставку пенсій.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» вона розроблена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» і згідно із п. 1.2 визначає, крім іншого, процедуру нарахування і сплати фінансових санкцій та пені.

Відповідно до п.2 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10% своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20% зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50% зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний базовий звітний період незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

Фінансові санкції відповідачем накладалися у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року та Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року.

Таким чином, оскаржувані рішення №№ 2238,2239 від 11 грудня 2008 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, в тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, прийнято відповідно до вимог законодавства, на підставі достовірних даних картки особового рахунку позивача, а розмір фінансової санкції та пені підтверджується розрахунками фінансової санкції та пені (а.с.5-6).

Колегія суддів вважає що оскільки позивач щомісячно здавав звітність відповідачу, є всі підстави вважати, що позивачу було відомо про розмір заборгованості, позаяк розрахунок платежів і фінансових санкцій проводиться автоматизовано на підставі даних персональної картки страхувальника, в якій ведеться облік даних про перерахунок страхових внесків.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196,197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Залізничник» залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 березня 2009 року по справі № 2-а-125/09/1970 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя : І.Я.Олендер

Судді: В.З.Улицький

ОСОБА_1