Справа № 751/5938/15-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 751/5938/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Деркач О. Г. Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

3 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до Новозаводського районного суду м. Чернігова із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові (далі УПФ або відповідач), у якому просила:

- визнати протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії з включенням суми індексації до суми заробітної плати, з якої нараховується розмір пенсії;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з включенням до заробітної плати, з якої нараховується розмір пенсії, сум індексації заробітної плати починаючи з моменту призначення 31.08.2011 року, з урахуванням норм Закону України «Про державну службу», що діяли на момент призначення пенсії (90 % від суми заробітної плати, на яку нараховувався збір на обовязкове державне пенсійне страхування).

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії УПФ щодо відмови позивачу у здійсненні обчислення пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», з включенням до розрахунку заробітної плати відповідної суми індексації.

Зобов'язано УПФ, починаючи з 24.04.2015 року, здійснити обчислення та виплату пенсії позивачу, призначеної їй 31.08.2011 року відповідно до Закону України «Про державну службу», з включенням до розрахунку заробітної плати, отриманої нею у період з 01.08.2009 року по 31.07.2011 року, суми індексації заробітної плати в розмірі 5 642 грн. 85 коп., прокоригованої відповідно до чинного законодавства, яке існувало на час призначення пенсії, тобто з розрахунку 90 % від суми її заробітної плати, та наявного стажу державного службовця.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в УПФ та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з 31.08.2011 року у розмірі 90 % суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

24.04.2015 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням суми індексації заробітної плати за період з 01.08.2009 року по 31.07.2011 року.

Листом № 12093/07 від 27.05.2015 року УПФ відмовило позивачу у перерахунку пенсії.

Задовольняючи позов суд першої інстанції зазначив, що при обчисленні позивачу пенсії державного службовця, УПФ повинно було врахувати всі суми виплат, з яких було фактично нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі індексації заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24 березня 1995 року (далі Закон № 108/95-ВР) передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16 грудня 1993 року (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу, далі Закон № 3723-XII), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 % заробітної плати.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 5 листопада 1991 року (далі Закон № 1788-XII) передбачено види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону № 1788-XII до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при обчисленні позивачу пенсії державного службовця, УПФ повинно було врахувати всі суми виплат, з яких було фактично нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі індексації заробітної плати.

Крім того, рішення суду першої інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у справах цієї категорії, зокрема у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року та 28 травня 2013 року (справи №№21-430а11, 21-125а13, 21-97а13).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2015 року - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді:

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Гром Л.М.

Бєлова Л.В.