Справа № 2а-798/10/0970
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2010-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2010 р. справа № 2a-798/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.

з участю секретаря Надрага Л.Я.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Долинська об"єднана державна податкова інспекція в Івано-Франківській області,вул. Грушевського,16,м. Долина,Долинський район, Івано-Франківська область,77500 до ОСОБА_3, с. Велика Тур''Я,Долинський район, Івано-Франківська область,77510 про стягнення фінансових санкцій за рахунок активів відповідача в сумі 873,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Долинська обєднана державна податкова інспекція в Івано-Франківській області звернулася в суд із адміністративним позовом до ОСОБА_3 про стягнення фінансових санкцій за рахунок активів відповідача в сумі 873,00 грн.

Позов мотивовано тим, що працівниками Державної податкової служби Івано-Франківської області 15.12.2009 року була проведена перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_3. В ході перевірки було складено акт від 15.12.2009 року № 905496, яким зафіксовано порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». За наслідками перевірки до ОСОБА_3М було застосовано фінансову санкцію в сумі 873,00 грн.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, проти позову заперечила та зазначила, що позивачем неправомірно застосовано фінансові санкції. Порушень не допускала, а виявлене порушення було спровокованим.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у сфері торгівлі, 25.12.2009 року винесено рішення за № НОМЕР_1 про застосування до відповідача фінансових санкцій в розмірі 873,00 гривень. Дані порушення зафіксовані в акті за № 905496 від 15.12.2009 року, що складений за наслідками перевірки аптеки, де здійснює господарську діяльність відповідач, яка у передбачений строк фінансових санкцій за допущені порушення добровільно не сплатила.

Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Як вбачається із акту перевірки № 905496 від 15.12.2009 року відповідачем допущено порушення п.12 ст. 3, ст. 6 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1269 від 26.09.2001 року, Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої наказом ДПА України від 21.09.1993 року № 12, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.06.1993 року а саме: не відображено обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат, не заповнено відповідних граф книги обліку доходів і витрат, товару отриманого для реалізації (10 упаковок афлубіну по ціні 43.65 грн.) на загальну суму 436.50 грн.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» субєкт підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язаний вести в порядку встановленому законодавством облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особам, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів.

Згідно пункту 5 статті 3 цього Закону субєкт підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язаний у разі не використання реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків коли ведеться через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу Державним казначейством України.

Статтею 6 вказаного Закону встановлено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Пунктом 13 статті 3 цього Закону передбачено, обовязок субєкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

В статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, обовязок субєкта підприємницької діяльності забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення.

Згідно пункту 1 статті 17 зазначеного Закону за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), у разі не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.0.2001 року за №1269 «Про затвердження Порядку ведення книги обліку доходів і витрат» книга обліку доходів і витрат (далі - книга) ведеться суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), а також особами, які мають пільговий торговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством (далі - суб'єкти підприємницької діяльності).

Судом порушень порядку проведення перевірок, передбаченого податковим законодавством з боку працівників державної податкової служби Івано-Франківської області під час перевірки відповідача не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що допущені відповідачем порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат, не заповнення відповідних граф книги обліку доходів і витрат, товару отриманого для реалізації (10 упаковок афлубіну по ціні 43.65 грн.) на загальну суму 436.50 грн. тягне за собою застосування фінансових санкцій в передбаченому законом розмірі.

У відповідності до пункту 3.1.1. статті 3 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобовязань забезпечення боргу.

Стаття 1 даного Закону встановлює, що податковим боргом (недоїмкою) є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але несплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід бюджету штрафну (фінансову) санкцію в сумі 873 (вісімсот сімдесят три) грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. В разі подання заяви про апеляційне оскарження судового рішення, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом 10 днів з дня складання її в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяви про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 17.05.2010 року.