Справа № 2а-731/10/0970
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2010-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2010 р. справа № 2a-731/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.

з участю секретаря Надрага Л.Я.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головавтотрансінспекції в особі територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області, вул. Тополина, 3,м. Івано-Франківськ,Івано-Франківська область,76492 до ОСОБА_1, вул. Тичини, 57/1,м. Івано-Франківськ,76000 про стягнення фінансових санкцій в сумі 510,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Головавтотранcінспекція в особі територіального управління в Івано-Франківській області звернулася в суд із адміністративним позовом субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій в сумі 510 (пятсот десять) гривень.

Позов мотивовано тим, що 26.02.2009 року державними інспекторами територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області складено акт № 110847 щодо порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час експлуатації громадянином ОСОБА_1 легкового автомобіля облаштованого як таксі. Під час перевірки виявлено відсутність ліцензійної картки. 03.03.2009 року, враховуючи допущені порушення, начальником територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області щодо приватного підприємця ОСОБА_1 винесено постанову № 081105 на суму 510 грн. У передбачений строк сума застосованих фінансових санкцій відповідачем добровільно не сплачена.

Представник позивача на адресу суду направила заяву, в якій зазначила, що позов підтримує повністю та просила розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач у судовому засіданні адміністративний позов не визнав, мотивуючи тим, що таксуванням не займався та займається в даний час. 26.02.2009 року зазначеним у акті автомобілем їхав в особистих справах.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

26.02.2009 року працівниками територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області складено акт № 110847 про порушення вимог ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час експлуатації відповідачем легкового автомобіля, облаштованого як таксі. Під час перевірки виявлено відсутність ліцензійної картки. 03.03.2009 року, враховуючи допущені порушення, начальником територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області щодо приватного підприємця ОСОБА_1 винесено постанову № 081105 на суму 510 грн. за порушення, передбачені абз. 4 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Згідно листа територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківської області від 29.03.2010 року, ОСОБА_1 не отримував ліцензії на перевезення.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в України визначені Законом України «Про автомобільний транспорт».

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідно пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року за №1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, м. Києві та м. Севастополі.

Стаття 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає перелік документів, на підставі яких виконують пасажирські перевезення, згідно положень якої: автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і предявляти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документами для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі, є: для автомобільного перевізника ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України; для водія таксі посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка, інші документи передбачені законодавством України.

Стаття 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає, що ліцензійною карткою транспортного засобу є документ, який містить реєстраційні дані ліцензії та транспортного засобу.

Абзац 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» є спеціальною нормою, якою встановлено, що за експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки встановлюється штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частинами 4 та 5 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що від імені центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту розглядати справи про стягнення у вигляді штрафів за порушення, викладені у цій статті, мають право посадові особи урядового органу державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті. Порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження і опротестування постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пунктів 21, 27 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року за №1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. При виявлені порушення законодавства складається акт, на підставі якого керівник органу державного контролю виносить постанову про застосування фінансових санкцій, що є обовязковою до виконання.

Пунктом 28 вказаної Постанови Кабінету Міністрів України фінансова санкція повинна бути перерахована субєктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом пятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій.

У передбачений законом термін сума застосованих фінансових санкцій відповідачем добровільно не сплачена. Постанова в передбаченому порядку до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю протягом 10 днів після її винесення чи до суду не оскаржувалася.

Суд зазначає, що при здійсненні відповідачем експлуатації легкового автомобіля, облаштованого як таксі наявність документів, передбачених статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» є обовязком відповідача, порушення якого тягне наслідки у вигляді застосування штрафних санкції, передбачених статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Використання свого транспортного засобу у власних потребах можливе тільки при умові зняття розпізнавальних знаків таксі. А тому суд вважає пояснення відповідача з цього приводу такими, що не заслуговують на увагу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення в дохід Державного бюджету з ОСОБА_1, фінансових санкцій в сумі 510 гривень є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь державного бюджету (рахунок 0002, УДК в м. Івано-Франківську, код платежу 21081100, МФО 836014, код одержувача 20568100) фінансові санкції в розмірі 510 (пятсот десять) грн.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. В разі подання заяви про апеляційне оскарження судового рішення, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом 10 днів з дня складання її в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяви про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 19.04.2010 року.