Справа № 2а-729/10/1270
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2010-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ушаков Т.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2010 року справа №2а-729/10/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Жаботинської С.В., Шишова О.О.

при секретарі Запорожцевій Г.В.

за участі

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Прокуратури Луганської області, Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську та Стаханівської обєднаної державної податкової інспекції Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2010 року у справі № 2а-729/10/1270 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Стахановський вагонобудівний завод» до Стаханівської обєднаної державної податкової інспекції Луганської області, Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську та Головного управління Державного казначейства України в Луганській області «про визнання протиправною бездіяльності та стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість по податкові декларації за липень 2007 року в сумі 1 029 373,00 грн.», -

ВСТАНОВИЛА:

Відкрите акціонерне товариство «Стахановський вагонобудівний завод» звернулося до суду з позовом до Стаханівської обєднаної державної податкової інспекції Луганської області, Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську та Головного управління Державного казначейства України в Луганській області «про визнання протиправною бездіяльності та стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість по податкові декларації за липень 2007 року в сумі 1 029 373,00 грн.».

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2010 року у справі № 2а-729/10/1270 позов було задоволено у повному обсязі, а саме: визнано протиправною бездіяльність Стахановської об'єднаної державної податкової інспекції Луганської області щодо ненадання висновку про суми відшкодування податку на додану вартість Відкритому акціонерному товариству „Стахановський вагонобудівний завод", стягнуто з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства „Стахановський вагонобудівний завод" бюджетну заборгованість з податку на додану вартість по податковій декларації за березень 2008 року в сумі 1 029 373,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням, Прокуратура Луганської області, Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Луганську та Стаханівська обєднана державна податкова інспекція Луганської області подали апеляційні скарги, в яких просять постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Письмовою заявою Головне управління Державного казначейства України в Луганській області приєдналось до апеляційних скарг.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу Відкрите акціонерне товариство „Стахановський вагонобудівний завод" просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

В судовому засіданні представник Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську та Стаханівської обєднаної державної податкової інспекції Луганської області підтримав доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, проти чого заперечував представник позивача. Інші особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційні скарги не обґрунтованими, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено наступне.

Платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначає Закон України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість".

Згідно із ст. 1 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість":

- податкове зобов'язання - загальна сума податку, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, визначена згідно з цим Законом (пункт 1.6);

- податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом (пункт 1.7);

- бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом (пункт 1.8).

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається відповідно до п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 5 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість" дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Підставою для нарахування податкового кредиту відповідно до п.п. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість" є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені п. 7.7 ст. 7 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість".

Згідно із п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість" сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість").

Платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів (п.п. 7.7.3 п. 7.7 ст. 7 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість"). Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій (п.п. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість").

Протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету (п.п. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість").

На підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ній суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу (п.п. 7.7.6 п. 7.7 ст. 7 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість").

Якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то у відповідності із підпунктом 7.7.7 пункту 7.7 статті 7 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість" такий податковий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної податковим органом унаслідок таких перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, відкрите акціонерне товариство „Стахановський вагонобудівний завод" (ідентифікаційний код 00210890) у відповідності до вимог Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість" зареєстроване платником податку на додану вартість, йому присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість - 54, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 19 липня 1997 року № 16726798.

На виконання вимог пункту 4.1 статті 4 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість" та наказу Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року № 166 „Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 липня 1997 року за № 250/2054, відкритим акціонерним товариством „Стахановський вагонобудівний завод" до Стахановської об'єднаної державної податкової інспекції Луганської області подана податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2007 року, що зареєстрована у Стахановській об'єднаній державній податковій інспекції Луганської області 20 серпня 2007 року за № 9141. Відповідно до рядку 25 та 25.1 вказаної податкової декларації та розрахунку суми бюджетного відшкодування позивачем була заявлена сума податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню на рахунок платника податку у банку, у розмірі 12 839 073,00 грн.

До вищезазначеної податкової декларації з податку на додану вартість відкрите акціонерне товариство „Стахановський вагонобудівний завод" додало заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, позивачем виконані всі вимоги Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість" щодо обчислення та нарахування бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість.

На виконання вимог підпункту 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість" Стахановською об'єднаною державною податковою інспекцією Луганської області проведена позапланова виїзна перевірка відкритого акціонерного товариства „Стахановський вагонобудівний завод" з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку за липень 2007 року.

Довідкою Стахановської об'єднаної державної податкової інспекції Луганської області від 15 листопада 2007 року № 1020/23-00210890 за результатами позапланової виїзної перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку за липень 2007 року підтверджено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2007 року в сумі 7 279 754,00 грн., на момент закінчення довідки про результати перевірки неможливо підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування за липень 2007 року на суму 5 559319,00 грн., що пов'язано з не дослідженням ланцюга постачання до виробника (імпортера) товарів, які були придбані у основних постачальників ТМЦ. Суму бюджетного відшкодування буде підтверджено за результатами отриманих відповідей.

Матеріалами справи (податковими накладними і платіжними дорученнями) та довідкою Стахановської об'єднаної державної податкової інспекції Луганської області від 15 листопада 2007 року № 1020/23-00210890 підтверджено фактичну сплату позивачем - отримувачем товарів (послуг) сум податку на додану вартість в ціні товару (послуг) постачальникам таких товарів (послуг), які включені до складу податкового кредиту.

Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Луганську та Стахановська об'єднана державна податкова інспекція Луганської області під час судового розгляду справи не посилались в обґрунтування своїх заперечень проти позову та не доводили суду, що угоди, укладені позивачем з ТОВ „Елтіс Україна компоненти" має фіктивний характер та є безтоварним і що метою платника податку було протиправне одержання доходу за рахунок відшкодування податку на додану вартість, що, в свою чергу, виключало би можливість бюджетного відшкодування податку на додану вартість з Державного бюджету України.

Доводи відповідачів щодо не підтвердження надходження сум податку на додану вартість до бюджету за результатами зустрічних перевірок відповідно до наказу Державної податкової адміністрації України від 18 серпня 2005 року № 350 „Про затвердження Методичних рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість" суд не приймає на підставі того, що він суперечить нормам Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість", оскільки останній не ставить право позивача на бюджетне відшкодування податку на додану вартість у залежність від проведення зустрічних перевірок.

Також, Закон України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість" не пов'язує право платника податку на відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість із закінченням перевірок до кінцевого виробника та фактом підтвердження сплати податку контрагентами позивача по всьому ланцюгу постачання, оскільки від'ємне значення податку на додану вартість є коштами платника податку, які він сплатив продавцям (постачальникам) товару (послуг) в ціні таких товарів (послуг). Законом України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість" встановлені умови та гарантії повернення цих коштів у вигляді обов'язку держави здійснити повернення коштів за результатами відповідного звітного періоду.

Згідно із ст. 48 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України, у тому числі операцій з коштами державного бюджету та розрахунково-касового обслуговування розпорядників бюджетних коштів, контролю бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті зобов'язань та проведенні платежів, у зв'язку з чим Головне управління Державного казначейства України у Луганській області правомірно залучено в якості другого відповідача.

Згідно із довідкою спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську про розмір залишку невідшкодованих сум податку на додану вартість, що рахується в бюджетній заборгованості відкритого акціонерного товариства „Стахановський вагонобудівний завод", код 00210890, залишок бюджетної заборгованості за звітний період - липень 2007 року, становить 1 029 373,00 грн. основної заборгованості.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги відкритого акціонерного товариства „Стахановський вагонобудівний завод" про стягнення з Державного бюджету України бюджетної заборгованості з податку на додану вартість по податковій декларації за липень 2007 року в сумі 1 029 373,00 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Податкові органи, як суб'єкти владних повноважень при здійсненні покладених на них функцій контролю за обчисленням та сплатою податку на додану вартість, відповідно до Конституції України мають діяти у спосіб, передбачений Законом України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість". В даному випадку, з урахуванням того, що позивачем виконані всі вимоги Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість", Стахановська об'єднана державна податкова інспекція Луганської області повинна була надати висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню, або відмовити у наданні бюджетного відшкодування. Тобто, утримуючись від надання висновку, відповідач порушив вимоги Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість" щодо порядку та строків бюджетного відшкодування сум ПДВ, що є підставою для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності.

Доводи апеляційних скарг про застосування наслідків пропущення річного строку звернення до адміністративного суду не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Позивачем за заявленими позовними вимогами не пропущений строк звернення до адміністративного суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з наведеної норми КАС України, строки звернення з адміністративним позовом та порядок їх обчислення можуть встановлюватися також іншими законами, в тому числі Законом України від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Строк звернення до суду з цим позовом в даному випадку визначений ст. 15 Закону України від 21 грудня 2000 року № 218-ІІІ „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Згідно із п.п. 15.3.1 п. 15.3 ст. 15 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" заяви на повернення надмірно сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених податковими законами, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Таким чином, строк звернення платника податків з позовом до адміністративного суду щодо стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість визначається на підставі норм статей п.п. 15.3.1 п. 15.3 ст. 15 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" і становить 1095 днів, наступних за днем отримання права на таке відшкодування.

Зазначена правова позиція викладена і в листі Вищого адміністративного суду України від 01.12.2009 р. №и 1624/13/13-09.

Тобто, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

В повному обсязі ухвала виготовлена 02.08.2010 року.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Прокуратури Луганської області, Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську та Стаханівської обєднаної державної податкової інспекції Луганської області залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2010 року у справі № 2а-729/10/1270 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Стахановський вагонобудівний завод» до Стаханівської обєднаної державної податкової інспекції Луганської області, Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську та Головного управління Державного казначейства України в Луганській області «про визнання протиправною бездіяльності та стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість по податкові декларації за липень 2007 року в сумі 1 029 373,00 грн.» залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: С.В.Жаботинська

ОСОБА_4