Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року м. Київ К/9991/45330/12

К/9991/40274/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Кобилянського М.Г., Рецебуринського Ю.Й.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_4 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (далі - ТУ ДСА), третя особа - Державна податкова служба у Донецькій області (далі - ДПС), про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У березні 2012 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати дії відповідача по стягненню податку з доходів фізичних осіб в сумі 32022,28 грн. з належної до виплати позивачу вихідної допомоги судді неправомірними та стягнути з відповідача незаконно утриманий податок.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2012 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ТУ ДСА щодо утримання з вихідної допомоги позивача податку з доходів фізичних осіб в сумі 32022,28 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В касаційних скаргах відповідач ТУ ДСА і третя особа ДПС, посилаючись на порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення цих судів і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Верховної Ради України від 30.12.2010 року «Про звільнення суддів» суддю Кіровського районного суду м. Донецька ОСОБА_4. звільнено з посади у зв'язку з поданням заяви про відставку.

При виході у відставку позивачу нараховано вихідну допомогу в розмірі 189473,44 грн., з якої утримано податок з доходів фізичних осіб в сумі 32022,28 грн.

Відповідно до ч.6 ст.47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, і була чинною на час звільнення позивача) гарантії незалежності судді, включаючи заходи його правового захисту матеріального та соціального забезпечення, передбачені цим Законом, поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані чи знижені іншими нормативними актами України.

Згідно ч. 1 ст. 136 цього Закону судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна неоподатковувана допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Пунктом 3 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, і була чинною на час звільнення позивача) передбачено, що судді, який пішов у відставку, виплачується вихідна допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку за останньою посадою за кожен повний рік роботи на посаді судді, але не менше шестимісячного заробітку.

Відповідно до п.3.1 ст.3 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, і була чинною на час звільнення позивача) об'єктом оподаткування є загальний місячний оподаткований дохід, до складу якого включаються доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку.

Згідно з пп. 4.3.1 п. 4.3 ст. 4 вказаного Закону до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включається сума державної матеріальної та соціальної допомоги у вигляді адресних виплат коштів згідно із законом.

Оскільки вихідна допомога судді, який пішов у відставку, має разовий характер і відноситься до державної матеріальної допомоги, утримання з позивача прибуткового податку є неправомірним та суперечить положенням закону.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При таких обставинах колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки ці вимоги підтверджені встановленими обставинами справи і наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи касаційної скарги зроблених цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Касаційні скарги Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області і Державної податкової служби у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

С у д д і : В.І. Бутенко

М.Г. Кобилянський

Ю.Й. Рецебуринський