Справа № 826/13656/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

15 липня 2015 року м. Київ № 826/13656/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративний позов

ОСОБА_1
до Головного управління комунальної власності м.Києва
провизнання нечиними та скасування рішень
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління комунальної власності м. Києва в якому просить:

- визнати нечинним та скасувати п. 3 додатку до рішення Голосіївської районної у м. Києві ради №14/10 від 26.06.2007 року «Про перелік об'єктів комунальної власності Голосіївського району м. Києва, які підлягають приватизації шляхом "викупу" в частині приватизації шляхом викупу об'єкта комунальної власності нежилого приміщення в АДРЕСА_1, площею 195 кв.м.;

- визнати нечинним рішення ІХ сесії ХХІІІ скликання Київської міської ради від 27 грудня 2001 року №208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад районів в м. Києві» в частині пункту 820 підпункту 1.1а додатку 2 таблиці 7, яким було затверджено перелік об'єктів комунальної власності, які передаються до сфери управління Голосіївської районної у м. Києві ради, в чому числі будинок АДРЕСА_1, з моменту його прийняття.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 99 КАС України).

Отже, за змістом статті 99 КАС України початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов'язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Судом встановлено, що позивач оскаржує рішення Київської міської ради від 27 грудня 2001 року № 208/1642 та Голосіївської районної у м. Києві ради № 14/10 від 26.06.2007 року.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що 15 листопада 2013 року позивач, як співвласник квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03 березня 1994 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 03 березня 1994 року №4527, звернувся до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Толстого-23» із заявою, в якій просив надати можливість розмістити на зберігання спортивний інвентар та велосипеди в кладовці підвалу.

Листом ОСББ «Толстого-23» №23/11-1 від 23 листопада 2013 року позивачу відмовлено у задоволенні заяви від 15 листопада 2013 року, оскільки з 11 жовтня 2011 року ОСББ «Толстого-23» не має доступу до підвального приміщення (кладовок, приміщення бойлеру, водомірної рамки), з огляду на те, що Голосіївською районної радою проведено конкурс і здано в оренду (рішенням №13/14 від 31 травня 2007 року) вказане приміщення ТОВ «Амальтея Стар». Голосіївська районна рада прийняла рішення №14/10 від 26 червня 2007 року про продаж цього приміщення. Головним Управлінням комунальної власності м. Києва видано свідоцтво на право власності НОМЕР_1 від 18 жовтня 2010 року (наказ №943-В від 18 жовтня 2010 року). Дане приміщення продано ТОВ «Амальтея Стар» згідно договору купівлі-продажу від 25 жовтня 2010 року №11-63, оформленим приватним нотаріусом Пашкевич Л.Г.

Зі змісту заявлених позивачем вимог та доданих до адміністративного позову матеріалів вбачається, що про існування спірних рішень, а саме Київської міської ради від 27 грудня 2001 року № 208/1642 та Голосіївської районної у м. Києві ради № 14/10 від 26.06.2007 року, а також про те, що такими порушено його права свободи та інтереси, позивачеві стало відомо лише в листопаді - грудні 2013 року в рамках адміністративної справи № 826/19268/13а та з вищевказаного листа.

Так, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 грудня 2013 року по справі № 826/19268/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності м.Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи - Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Толстого-23», товариство з обмеженою відповідальністю «Амальтея Стар» про визнання протиправним та скасування наказу Головного Управління комунальної власності м.Києва №943-В від 18 жовтня 2010 року «Про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна» відмовлено повністю.

Одночасно звернуто увагу позивача (ОСОБА_1.) на той факт, що станом на день розгляду справи рішення Київської міської ради від 27 грудня 2001 року № 208/1642 «Про оформлення комунальної власності територіальних громад районів міста Києва», яким будинок АДРЕСА_1 віднесено до переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади Голосіївського району м. Києва та на підставі якого видано оскаржуваний наказ, ні ким не скасовано та є чинним.

Таким чином обізнаність позивача з рішенням Київської міської ради від 27.12.2001 № 208/1642 та Голосіївської районної у м. Києві ради № 14/10 від 26.06.2007 року підтверджується рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 грудня 2013 року по справі № 826/19268/13а, листом ОСББ «Толстого-23» №23/11-1 від 23 листопада 2013 року.

Враховуючи наведені обставини, позивач отримавши вищевказані лист та судове рішення, а також оскаржувані рішення (як вказує останній в позові (арк.. 2) під час судового засідання по справі № 826/19268/13а), міг та повинен був дізнатись про обставини, що слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивачем не наведено будь - яких доводів та не надано доказів в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, в силу чого, суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд також звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Таким чином, позивач звернувся до суду з пропуском встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до суду. Клопотання про поновлення строку звернення до суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що позивачем не наведено обставин, які б свідчили про поважність пропуску строку звернення до суду та матеріали справи свідчать про недотримання позивачем строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що позивачем пропущений строк на звернення до суду без поважних причин, підстав для поновлення цього строку не має, у зв?язку з чим позовна заява підлягає залишенню без розгляду відповідно до вимог ст. 100 КАС України.

На підставі вищенаведеного, керуючись статями 99, 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління комунальної власності м. Києва про визнання нечиними та скасування рішень.

2. Роз'яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє його права звернутися до адміністративного суду в загальному порядку з клопотанням про поновлення строку звернення до суду з визначенням поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій