Справа № 2а-1668/10/0970
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2010-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2010 р. Справа № 2a-1668/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Грицюк П.П.

при секретарі Кузишин Р.М.

за участю: представника позивача: ОСОБА_1

прокурора: Попової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного фонду України в Коломийському районі,

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Гуцульське подвір'я",

про стягнення заборгованості з відповідача в сумі 16652,86 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

29.04.2010 року прокурор Коломийського району в інтересах держави в особі уравління Пенсійного фонду України в Коломийському районі (далі Позивач) звернувсь з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Гуцульське подвіря" (далі Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 16652,86 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що проведеною перевіркою прокуратурою Коломийського району дотримання чинного законодавства про пенсійне забезпечення було встановлено, що внаслідок систематичної несплати страхових внесків відповідач допустив заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Представник позивача та прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не подав. За таких обставин суд вбачає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вислухавши думку представника позивача, дослідивши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підставний і належний до задоволення виходячи із наступних підстав:

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 1 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено, що страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 даного Закону Страхувальниками відповідно є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, обєднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, обєднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи субєкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Частина 2 статті 17 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" встановлює обовязки страхувальників, пункт шостий якої передбачає, що страхувальники зобовязані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Відповідач є страхувальником, платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на якого покладені обовязки нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону, страхові внески є цільовим загальнообовязковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення базового звітного періоду, що дорівнює календарному місяцю для даного страхувальника.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Гуцульське подвір'я" зареєстроване 15.07.2008 року Голосіївською районною у місті Києві державною адміністрацією, взяте на облік управлінням Пенсійного фонду України в Коломийському районі, як платник внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідно до ст. 1 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

В судовому засіданні досліджено, що відповідачем, в порушення частини 6 статті 20 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", допущена заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 16652,86 грн., а саме: за листопад-грудень 2009 року та січень 2010 року - 16008,25грн. За несвоєчасну сплату страхових внесків до відповідача застосовано фінансові санкції та нараховано пеню в сумі 644,60 грн., згідно рішення № 524 від 24.09.09 року. Вказані обставини підтверджуються поданим відповідачем звітом (а.с. 4-7) та рішенням про застосуванням фінансових санкцій та нарахування пені (а.с. 5).

Стаття 106 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлює відповідальність страхувальників, частиною 1 якої передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобовязані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Частина 2 вказаної статті Закону передбачає, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Здійснення відповідачем несвоєчасної сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування є підставою для нарахування пені та штрафних санкцій у відповідності до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а сплата нарахованих сум пені та штрафних санкцій є обовязком відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, за порушення порядку сплати страхових внесків щодо відповідача винесено рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за № 524 від 24.09.2009 року на загальну суму 644,60 грн.

В передбачений законом термін рішення про застосування фінансових санкцій відповідачем у встановленому порядку не оскаржувались і нараховані суми таких санкцій, у відповідності до статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та пунктів 9, 10 Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України є узгодженими.

Доказів сплати заборгованості відповідачем суду не представлено.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Гуцульське подвір'я" заборгованість на загальну суму 16652,86 грн. щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та пені є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Гуцульське подвір'я" (, с.Матеївці, вул.Грушевського, 2 Коломийський район, Івано-Франківська обл.) на користь управління Пенсійного фонду України в Коломийському районі заборгованість в сумі 16652,86 грн

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_2

Постанова складена в повному обсязі 23.06.2010 року.