Справа № 2а-1320/10/2470
Суддя: Ватаманюк Руслан Васильович
Дата ухвалення: 2010-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2010 р. м. Чернівці Справа №2а-1320/10/2470

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Ватаманюк Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Чернівці до ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, -

ВСТАНОВИВ :

В поданому до суду 18.03.2010 року адміністративному позові позивач просив суд припинити підприємницьку діяльність приватного підприємця ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач, являючись субєктом підприємницької діяльності, більше року не подає до органів державної податкової служби податкових декларацій передбачених чинним законодавством, що відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в судовому порядку.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак представника до суду не направив, заперечень не надав. Тому суд вважає за можливе та доцільне розглянути дану адміністративну справу без участі сторін на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 122 , ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі обставини.

Станом на 10.11.2005 року виконавчим комітетом Чернівецької міської ради за N 0006678 відповідач був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа, ідентифікаційний номер НОМЕР_1. (а.с. 8)

Відповідач більше року не подає до органів державної податкової служби податкових декларацій передбачених чинним законодавством. Відповідач не звітує до ДПІ у м. Чернівці з другого кварталу 2007 року. (а.с. 6)

Згідно довідки поданої Державної податкової інспекції у м. Чернівці підприємець ОСОБА_1 заборгованості по платежах до бюджету немає. (а.с. 7)

Встановленні судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

До вказаних правовідносин слід застосувати такі положення Закону.

Відповідно до п.1 ст. 19 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" та п. б ч. 1 ст. 19 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" від 26.11.1992 р. № 13-92 громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю, подають податковому органу декларації за наслідками кожного звітного кварталу, а також звітного року, у строки, визначені законом. Пункт 4.1.4. статті 4 Закону України "Про порядок погашення податковим: зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими: фондами" від 21.12 2000 № 2181-ІІІ передбачає подання декларацій приватними підприємцями протягом: 40 календарних днів наступник за останнім: календарним днем (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ГК України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - за рішенням суду.

Відповідно до ч. 6 вказаної статті суб'єкт господарювання ліквідується в т.ч. у разі скасування його державної реєстрації у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15 травня 2003 року №755-ІV, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі прийняття судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Однією з підстав для прийняття судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є неподання протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Таким чином судом встановлено, що відповідач являючись субєктом господарювання в порушення вказаних норм закону не подає протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, що є підставою для припинення його підприємницької діяльності.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач не надав суду заперечень проти позову.

Таким чином суд вважає за доведені обставини на які посилається позивач, а адміністративний позов як обґрунтований підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито" від 21.01.93 N 7-93 позивач звільнений від сплати державного мита. Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Тому суд не стягує судові витрати з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», ст.ст. 112, 136, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Припинити підприємницьку діяльність приватного підприємця ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

3. Копію постанови після набрання законної сили направити державному реєстратору.

4. Копію постанови направити відповідачу.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Р.В. Ватаманюк