Справа № 2-а-2848/10
Суддя: Козлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-а-2848/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2010 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.

при секретарі Франчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Запорізького району та АТІ УДАІ ГУМВС старшина міліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до інспектора ДПС відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Запорізького району та АТІ УДАІ ГУМВС старшина міліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дії субєкта владних повноважень та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

В позові зазначив, що він 12.07.2010 року, керуючи автомобілем марки Пежо Партнер, державний номер АР 3966ВК рухався по автодорозі Н-08, яка на відрізку Дніпропетровськ Запоріжжя має дві смуги в одному напрямку. Приблизно за 2 км. він був зупинений інспектором ДПС відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Запорізького району та АТІ УДАІ ГУМВС старшина міліції ОСОБА_2 Інспектором було складено протокол Серія АР № 287256 від 12.07.2010р. про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП України, та винесена постанова Серія АР № 358049 від 12.07.2010 про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 425 грн.

Порушення, на думку інспектора, полягало у тому, що ОСОБА_1 начебто порушив правила рядності, і рухався по лівій смузі при вільній правій, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху України.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов, та просив його задовольнити. З зазначеною постановою не погоджується, оскільки в ній викладені факти які суперечать дійсності і які не доведені відповідними доказами. У своїх поясненнях до протоколу, позивач зазначив, що порушень ПДР не скоїв, оскільки на правій смузі було неякісне покриття дороги.

Враховуючи те, що в полі зору ні позаду ні попереду його не було автомобілів, що рухалися з ним в попутному напрямку, а також стан дорожнього покриття й завантаженість його автомобіля, він рухався по лівій смузі, яка знаходиться у більш придатному для використання стані.

Пунктом 1.8 Розпорядженням № 466 від 21.05.2009 року „Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису працівникам ДАІ забороняється документування випадків порушень ПДР, якщо порушення скоєне внаслідок неналежного утримання дорожнього покриття (виїзд на зустрічну смугу для обїзду перешкод, ям тощо). Обстеження стану дорожнього покриття на правій смузі ділянки дорогі, де нібито скоєно порушення, не проводилось. Перегляд відеозапису на предмет створення мною перешкод для інших учасників дорожнього руху також не відбувся, оскільки він здійснювався на побутову відеокамеру, що була розташована на даху службового автомобіля. А ні в протоколі, а ні в постанові не зазначена назва, модель та серійний номер цієї відеокамери. Також не відомо чи має відповідач необхідну кваліфікацію і допуск до експлуатації цієї відеокамери, чи сертифікована ця відеокамера в Україні, чи перебуває ця відеокамера на балансі ДАІ та має відповідний інвентарний номер, чи є записи про використання цієї відеокамери у журналі обліку використання технічних приладів та технічних засобів, як того вимагає Інструкція з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС (затверджено Наказом МВС N 111 від 27.03.2009р.). Також зазначив, що п. 2.12.г ПДР зазначається, що власник транспортного засобу має право на безпечні та зручні умови для руху, у звязку з чим він враховуючи відсутність автомобілів, що рухалися з ним в попутному напрямку, кращій стан дороги у лівій смузі та завантаженість його автомобіля, скористався своїм правом на більш безпечні та зручні умови для руху, що не заборонено п. 11.5. ПДР.

Тому, на підставі вищенаведеного вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення Серія АР № 358049 від 12.07.2010 була винесена незаконно.

Позивач також зазначив, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена була одразу на місці, одночасно зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення, що позбавило його прав передбачених ст.268 КУпАП.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, заперечень суду не надав.

Згідно ст. 247 КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Суд враховує посилання позивача на те, що він не порушував вимог п.11.5. ПДР України з урахуванням дорожньої обстановки, а інспектором не було представлено до суду будь-яких доказів вини позивача. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що постанова Серія АР № 358049 від 12.07.2010 по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.

Враховуючи вищевикладене і керуючись ст. 71, 158-163 КАС України, 268, 280, 288, 289, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора ДПС відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Запорізького району та АТІУДАІГУМВС старшини міліції ОСОБА_2, щодо винесення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серія № АР 287256 від 12.07.2010 та постанови АР № 358049 від 12.07.2010р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425 грн.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення Серія АР № 358049 від 12.07.2010р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня оголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя: