Справа № 810/2607/15
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №810/2607/15 Головуючий у 1-й інстанції: Волков А.С. Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
У Х В А Л А

Іменем України

30 липня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Бужак Н.П.;

за участю секретаря: Кінзерської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок" на ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок" до державного реєстратора - приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенця Олександра Анатолійовича про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора - приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенця Олексанвизнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.05.2015 року №21489983, на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснена державна реєстрація права оренди земельної ділянки загальною площею 2,45 га, кадастровий номер :04:004:0016, що розташована за адресою: Лосятинська сільська рада Васильківського району Київської області.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов»язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Проте, з таким висновком судді суду першої інстанції колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства (пункт 4 частини першої). Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі (частина друга).

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно», дії або бездіяльність державного реєстратора, нотаріуса можуть бути оскаржені до суду.

В п.8 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» зазначено, що суди повинні мати на увазі, що під цими діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору по даній справі є визнання протиправним та скасування з дня прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 21489983 від 22.05.2015 09:54:00, прийняте державним реєстратором: приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенцем Олександром Анатолійовичем, на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухому майно 15.05.2015 17:57:19 здійснена державна реєстрація іншого речового права - права оренди відповідної земельної ділянки.

Причиною подання даного адміністративного позову послужило порушення відповідачем як спеціальним суб'єктом, на якого покладаються адміністративні функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, функціонального обов'язку забезпечити достовірність інформації, яка вноситься ним у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст.46 - 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та який має печатку такого реєстратора, здійснює повноваження відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати нотаріуси.

Згідно пункту 7 ч.1 ст.3 КАС України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно», органи державної реєстрації прав, державні реєстратори, забезпечують достовірність інформації.

Дії нотаріуса по виконанню функцій державного реєстратора прав на нерухоме майно при виконанні обов'язку забезпечити достовірність інформації не є нотаріальною дією чи нотаріальним актом, а за своєю функцією є владною правлінською (адміністративною) дією, яка є зовнішнім елементом по відношенню до договору та вчиняється ним як уповноваженим державою державним реєстратором (суб'єктом владних повноважень в розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Відносини по забезпеченню достовірності інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно носять публічно-правовий, а не приватноправовий характер, оскільки в даних правовідносинах превалює інтерес держави України по забезпеченню достовірності публічної та офіційної інформації, власником якої є сама держава.

Тому дії, які вчиняються нотаріусом при прийнятті рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, яке має забезпечити достовірність інформації, випливають з наданих йому владних управлінських функцій, які не пов'язані з приватноправовими відносинами у сфері господарювання, так як реєстраційна дія є елементом зовнішнім по відношенню до договору.

Інтереси, які позивач просить захистити шляхом задоволення цього позову, полягають у забезпеченні достовірності інформації, яка внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Позивач в даному позові жодним чином не ставить питання про правомірність чи неправомірність набуття чи не набуття якою-небудь особою яких-небудь прав на спірну земельну ділянку, так як спірна земельна ділянка і так використовується позивачем.

Обставини справи вказують на те, що даний спір є адміністративним, оскільки мова іде не про захист майнового права користування земельною ділянкою, а про забезпечення достовірності інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, обов'язок чого покладено на нотаріуса як державного реєстратора та суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суддя суду першої інстанції прийшов до неправильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 41, 160, 167, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок" - задоволити.

Ухвалу судді Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено - 30 липня 2015 року.

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.