Справа № 821/1417/14
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/1417/14

Категорія: 11.4 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.,

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30.05.2014 року по справі за позовом Сперчун Олександра Олександровича - приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно до Комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради про визнання діяльності, бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Сперчун Олександр Олександрович звернувся до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства Херсонської обласної ради «Херсонське бюро технічної інвентаризації», в якому просив:

- визнати діяльність відповідача щодо спонукання його, нотаріуса - державного реєстратора речових прав, до вчинення неправомірних дій - направлення до відповідача спадкоємців для укладання договору і проведення технічної інвентаризації - протиправною;

- визнати бездіяльність відповідача щодо ненадання нотаріусу - державному реєстратору речових прав на нерухоме майно відповіді по суті запиту, поданого у порядку стаття 46 Закону України «Про нотаріат», п.8-1 ч.2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» - протиправною;

- зобов'язати відповідача надати відповідь по суті запиту, поданого у порядку стаття 46 Закону України «Про нотаріат», п.8-1 ч.2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» від 14.04.2014 року № 59/02-14.

В обґрунтування позову зазначалося, що нотаріусом-державним реєстратором речових прав на нерухоме майно, у порядку статті 46 Закону України «Про нотаріат», п.8-1 ч.2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» було подано запит від 14.04.2014 року №59/02-14 до Комунального підприємства Херсонської обласної ради «Херсонське бюро технічної інвентаризації». Відповідачем було надано відповідь, якою на думку позивача було відмовлено йому в отриманні інформації та запропоновано направити до Комунального підприємства Херсонської обласної ради «Херсонське бюро технічної інвентаризації» спадкоємця для укладання договору і проведення технічної інвентаризації на об'єкт спадщини.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30.05.2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Комунального підприємства Херсонської обласної ради "Херсонське бюро технічної інвентаризації" щодо ненадання нотаріусу - державному реєстратору речових прав на нерухоме майно відповіді по суті запиту, поданого у порядку статті 46 Закону України "Про нотаріат", п. 8 - 1 ч. 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень". Зобов'язано Комунальне підприємство Херсонської обласної ради "Херсонське бюро технічної інвентаризації" розглянути запит нотаріуса від 14.04.2014 р. вих. № 59/02-14 поданого у порядку статті 46 Закону України "Про нотаріат", п. 8 - 1 ч. 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Комунальне підприємство "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Так, апелянт наголошує на тому, що у відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно з Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в подальшому Закон) дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

На думку апелянта спеціальний Закон не надає права нотаріусу, як органу реєстрації, звертатися до адміністративного суду за спорами з суб'єктами господарювання за спорами щодо надання інформації.

У відповідності з п. 1, 2 ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. Тобто КАС України не надає стороні процесуального права через адміністративний суд вимагати зобов'язання юридичну особу, яка не виконує адміністративно-розпорядчих функцій, вчинити дії, або визнавати бездіяльність такої особи незаконною.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства та надавши оцінку доводам апеляційної скарги, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності. Тлумачення поняття «суб'єкт владних повноважень» надано у п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС, де зазначено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Система нотаріату не входить до системи органів виконавчої влади. Проте вважати діяльність нотаріуса як таку, у межах якої здійснюються владні управлінські функції, не можна. У діях нотаріуса немає ані адміністративного примусу, ані управлінських повноважень, хоча він і є посадовою особою (але не державним службовцем), а нотаріальну діяльність слід характеризувати як публічно-правову, оскільки вона здійснюється від імені держави. Між нотаріальною та адміністративною діяльністю існує суттєва різниця за юридичним характером, колом суб'єктів та структурою їх правовідносин, цілями, результатами та методами регулювання.

Крім того, якщо метою виконавчо-розпорядчої діяльності є реалізація функції державного управління, а результатом цієї діяльності є управлінське рішення, яким один суб'єкт приписує певну поведінку іншому суб'єкту, то метою діяльності нотаріату є захист і охорона існуючих суб'єктивних прав та інтересів, а результатом нотаріальної діяльності є нотаріальний акт як різновид правозастосовного юрисдикційного акта, що офіційно підтверджує вже об'єктивно існуючі факти, права та обов'язки, які суб'єкти права покладають на себе за своїм бажанням.

Також слід зазначити, що структура нотаріату утворена таким чином, що вони не пов'язані між собою в організаційному відношенні і при вчиненні нотаріальних дій. Що ж до владності у нотаріальних правовідносинах, то вона виявляється лише в офіційній силі нотаріальних актів. Правовідносини, що виникають між нотаріусами та іншими суб'єктами нотаріальної діяльності, є суто процесуальними за своєю сутністю і не можуть характеризуватися як владні відносини у розумінні КАС.

Слід зазначити, що незалежно від того, є нотаріус приватним чи працює у державній нотаріальній конторі (Закон № 3425-XII фактично прирівнює за правовим статусом державних і приватних нотаріусів), він не може вважатися суб'єктом владних повноважень, а тому з урахуванням положень ст. 17 КАС можна дійти висновку про неможливість позивача звертатись до суду із даним позовом.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим відповідно до ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу. Якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Таким чином, судова колегія має надати оцінку рішенню суду першої інстанції по суті, в зв'язку із чим слід зазначити наступне.

14.04.2014 року вих.. № 59/02-14 приватний нотаріус Сперчун 0.0. звернувся до КП «ХБТІ» ХОР з запитом щодо надання у формі довідки-лист, щодо зареєстрованих речових прав станом на 31.12.2012 року відносно нерухомого майна: трьохкімнатної квартири за адресою: м. Херсон, проспект Будівельників, 11, кв. 13.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В свою чергу Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав (п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону).

Виходячи зі змісту запиту позивача і вимог ст.. 2 Закону вбачається, що достовірна, об'єктивна і повна інформація щодо зареєстрованих речових прав на запитуване нерухоме майно, станом на 31.12.2012 року, може міститися лише у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно., який ведеться з лютого 2003 року.

Водночас, як вбачається з Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» бюро технічної інвентаризації з 31.12.2012 року позбавлено права доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у тому числі і до інформації, яка в нього внесена до 31.12.2012 року.

Таким чином, КП «ХБТІ» ХОР позбавлено можливості на даний час надати повну, достовірну і об'єктивну інформацію, підтверджену належною базою даних, щодо зареєстрованих речових прав станом на 31.12.2012 року відносно нерухомого майна: трьохкімнатної квартири за адресою: м. Херсон, проспект Будівельників, 11, кв. 13.

З наведеного вище вбачається, що жодних порушень вимог чинного законодавства України з боку КП «ХБТІ» ХОР в спірному питанні, допущено не було.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись необхідним скасувати постанову суду першої інстанції, та в порядку ст.ст. 157, 203 КАС України зарити провадження у справі.

Керуючись ст.ст.157,195,197,198,203,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 30.05.2014 року - скасувати.

Провадження у справі за позову Сперчун Олександра Олександровича - приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно до Комунального підприємства "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради про визнання діяльності, бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії - закрити .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин