Справа № 511/3065/13-а
Суддя: Гринчак С. І.
Дата ухвалення: 2013-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд
Справа № 511/3065/13-а
Номер провадження: 2-а/511/44/13
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2013 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С . І .,

при секретарі - Чернецькій А.В.

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області, за участю третьої особи державний заклад «Український Лепрозорій Міністерства охорони здоровя України» про визнання недійсним рішення №41 від 21 серпня 2013 року та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом мотивуючи його тим, що протягом 17 років, починаючи з 1996 року і по теперішній час вона працює в Українському лепрозорії на посаді сестри-господарки, загальний трудовий стаж її складає 32 року, що підтверджується трудовою книжкою. Відповідно до п.2 «б» Списку №2 затверджуваного Кабінетом Міністрів України від 11.03.1994р. №162, від 15.11.1994 р. №773, від 16.01.2003 р. №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», посада сестри-господарки в лепрозорії входить до переліку таких посад при умові атестації робочих місць. Позивачка вважає, що при досягненні 50 річного віку, вона набула право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 і в серпні 2013 року звернулася з відповідною заявою до відповідача, але Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області рішенням №41 від 21.08.2013 року відмовило їй у призначенні пенсії, на підставі того, що атестація робочого місця сестри-господарки за умовами праці на підприємстві не проводилась взагалі, а також за цей період роботи була робота за сумісництвом, у звязку з цим просить суд визнати недійсним рішення Управління пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області №41 від 21 серпня 2013 року про відмову у призначені пенсії за віком по Списку №2 а також зобовязати відповідача призначити відповідну пенсію.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свій адміністративний позов та просила його задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові.

Представник відповідача надала суду заперечення на адміністративний позов, якими просила відмовити в задоволені адміністративного позову в повному обсязі, в судовому засіданні зазначила, що доводи, наведені Позивачем у адміністративному позові, нормативну базу, на яку спирається Позивач, визнати вимоги, наведені у позові законними не здається можливим, оскільки ОСОБА_1 звернувшись до управління за призначенням пенсії за віком за списком № 2 надала наступні документи: трудову книжку; довідку про пільговий стаж роботи від 09.08.2013 № 25, видану Державним закладом "Український лепрозорій Міністерства охорони здоров'я України" на посаді сестри-господарки з 05.08.1996 р. по теперішній час, оскільки в трудовій книжці відсутні відомості; довідку ДЗ "Український лепрозорій МОЗ України" від 08.08.13. № 22 про те що атестація робочого місця сестри-господарки за умовами праці не проводилася; довідку ДЗ "Український лепрозорій МОЗ України"' від 08.08.13. № 23 підтверджуючу стаж роботи в Українському лепрозорії, де вказано що ОСОБА_1 з 05.08.1996 р. працювала на посаді сестри-господарки та за сумісництвом на посаді секретаря-друкарки. Посада секретаря-друкарки Списками № 1 і 2 не передбачена. Крім цього, атестація робочого місця сестри-господарки за умовами праці на підприємстві взагалі не проводилася.

Представник третьої особи державної установи «Український лепрозорій Міністерства охорони здоровя України» головний лікар ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що дійсно в лепрозорії атестацію робочого місця сестри-господарки проведено не було з тих причин, що безпосередньо контакт з хворими, а саме перевязки, пересування тяжкохворих, санітарна обробка, зміна натільної та постільної білизни, санітарно-гігієнічна обробка ран тощо, здійснювали санітарки, а сестра-господарка їх контролювала. Тому з цих підстав він вважав, що атестація такого місця не має значення. Однак при цьому, він не заперечував що сестра-господарка при здійсненні своїх функціональних обовязків мала тяжкі шкідливі умови праці. Що стосується роботи ОСОБА_1, зазначив, що остання працювала в лепрозорії багато років на різних посадах, а після переведення на посаду сестри-господарки за нею залишилися 0,25 ставки секретаря-друкарки.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника третьої особи, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пп.1, 2 Порядку підтвердження наявного стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (Порядок 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом міністрів України №36 від 16 січня 2003р. передбачено, що сестри-господині у лепрозоріях мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено, що 12 травня 2013 року ОСОБА_1 виповнилося 50 років, у звязку з чим вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак Рішенням №41 від 21.08.2013 року Управління ПФУ в Роздільнянському районі Одеської області ОСОБА_1 було відмовлено в призначені пенсії на пільгових умовах, оскільки атестація робочого місця сестри-господарки за умовами праці на підприємстві «Український лепрозорій Міністерства охорони здоровя України» не проводилась взагалі, а також за період роботи з 05.08.1996 року була робота за сумісництвом, яка не передбачена жодним Списком (а.с.11-12).

Відповідно до трудової книжці БТ-1 №40416870 та довідки №23 від 08.08.2013р., ОСОБА_1, працюючи в Українському лепрозорії, зарахована з 05.08.1996 року на повну ставку сестри-господарки і по сумісництву залишилася на 0,5 ставки секретаря-друкарки, з 01.01.2002 року по 01.06.2010 року на 0,25 ставки секретаря-друкарки (а.с.7-8,10).

Відповідно до п.3 Наказу від 18.11.2005 року № 383 Міністерства праці та соціальної політики України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу №25 від 09.08.2013р., ОСОБА_1 працювала повний робочий день в ДЗ «Український лепрозорій МОЗ України» і за період з 05.08.1996р. по наступний час виконувала роботу за посадою сестри-господарки, що передбачена Списком №2, розділ 24, код КП 4131, підстава Постанова КМУ від 16.01.2003 року №36 за період з 05.08.1996р. по наступний час складає 17 років 4 дні (а.с.9).

Оскільки позивачка ОСОБА_1 працює сестрою - господаркою з 05.08.1996 року по теперішній час, то при призначені пенсії необхідно застосовувати Список № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. № 36, в якому передбачено, що сестри-господині у лепрозоріях мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є насамперед:

- наявність професії чи посади в зазначених Списках;

- підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, Порядок проведення якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. №442;

- виконання робіт в умовах, передбачених відповідним Списком, упродовж повного робочого дня.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383, під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.

Відповідно до п.3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

Відповідно до п.4 Порядку, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. При проведенні атестації встановлюється, чи дійсно особа працювала в важких, шкідливих умовах.

З вищенаведеного слідує, що атестація робочого місця обов'язково потрібна для зарахування до пільгового стажу періодів роботи після 21.08.1992 р.

Відповідно до п.4.5 Порядку, якщо атестація з 21.08.1992 р. не проведена чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилося, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці до 21.08.1992р., тобто до дати введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. №442.

Згідно довідки ДЗ «Український лепрозорій МОЗ України» №22 від 08.08.2013р. атестація робочого місця сестри-господарки за умовами праці не проводилася (а.с.13).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 працювала з 05.08.1996р.на посаді сестри-господарки та за сумісництвом на посаді секретаря-друкарки (а.с. 8, 10).

Відповідно до п.9 Порядку застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.1 1.2005 року № 383, пенсії за сумісними роботами, професіями та посадами працівників, зайнятих у виробництвах та на роботах, передбачених Списками, призначаються:

- за Списком № 2, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в списку № 1, а інша в списку № 2;

- на загальних підставах, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку № 1 або Списку № 2, а інша цими Списками не передбачена.

Посада секретаря-друкарки на якій ОСОБА_1 перебувала по сумісництву Списками № 1 і 2 не передбачена.

Відповідно до ст.1 Положень про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій, затвердженого спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України від 28.06.1992 року № 43, сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом.

Таким чином, виходячи зі всього вищенаведеного суд дійшов висновку, що відповідачем було правомірно відмовлено позивачу у призначенні пільгової пенсії, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 4-15, 70-71, 86, 94, 99, 122, 158-163, 167, 186 КАС України, ст..46 Коснтитуції України, п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд, -

в и р і ш и в:

В адміністративному позові ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Роздільнянському районі Одеської області, за участю третьої особи державний заклад «Український Лепрозорій Міністерства охорони здоровя України» про визнання недійсним рішення №41 від 21 серпня 2013 року та зобовязання вчинити певні дії, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом десяти днів з часу її проголошення. У разі ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений суддею 16.12.2013 року.

Суддя ОСОБА_4