Справа № 2-а-92/10-0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2010 року Справа № 2а-92/10-0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

розглянувши у відкритому у судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС із забезпечення супроводження УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітана міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа у справі: УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову , що надійшов до суду 04.02.2010 року, позивач прохає визнати незаконною та скасувати постанову серії АН № 522600 від 28.01.2010 року, винесену інспектором ДПС взводу супроводження УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітаном міліції ОСОБА_2, про накладення на позивача адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 425 грн., з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу зазначеного правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 28.01.2010 року, відповідачем, інспектором ДПС взводу супроводження УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, капітаном міліції «Мазур Ігорем Ігоревичем», який є працівником третьої особи, Управління ОСОБА_3 України в Дніпропетровській області, була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення АН № 522600, згідно до якої на позивача накладений штраф у розмірі 425 гривень. Згідно до вказаної постанови, позивач 28.01.10 року, о 12 год. 40 хв., в м. Дніпропетровську, керуючи автомобілем НОМЕР_1, який належить ТОВ «Хімтек-Пласт», рухався без шляхового листа, тим самим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Позивач вважає постанову по справі про адміністративне правопорушення від 28.01.2010 року, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Позивач працює водієм в ТОВ «Хімтек-Пласт», і 27.01.2010 року, був направленим до м. Дніпропетровська, перевезти вантаж. 27.01.10 року йому був виданий подорожній лист № 379541, згідно до якого, він повинен був повернутися до гаражу у м. Вільногірську, до 18.00 годин, 27.01.10 року. Однак коли він прибув до м. Дніпропетровська, то автомобіль НОМЕР_1, яким він керував поламався.

Оскільки поломка автомобіля була складна і він не зміг її швидко усунути, він зателефонував своєму керівництву у м. Вільногірськ, що з вимушених підстав не може повернутися 27.01.2010 року до м. Вільногірська. Керівництво ТОВ «Хімтек-Пласт», дозволило йому залишитися у м. Дніпропетровську, відремонтувати автомобіль і 28.01.2010 року, повернутися до м. Вільногірська. Зранку 28.01.2010 року, він почав ремонтувати автомобіль «FAW», державний № НОМЕР_2, і, приблизно, о 10.00 годин ремонт закінчив, після чого поїхав до м. Вільногірська, і був зупинений у м. Дніпродзержинську відповідачем, якому він предявив подорожній лист № 379541 від 27.01.10 року і пояснив, що подорожнього листа на 28.01.2010 року, у нього не має з поважних причин, оскільки йому необхідно повернутися до м. Вільногірська, де знаходиться ТОВ «Хімтек-Пласт», яке може надати подорожній лист на 28.01.10 року, і який (подорожний лист) він обєктивно не міг 28.01.10 року, отримати у м. Дніпропетровську.

Таким чином, коли він 28.01.10 року, рухався з м. Дніпропетровська до м. Вільногірська на автомобілі НОМЕР_1 без подорожнього листа, він діяв в стані крайньої необхідності, оскільки не міг отримати з поважних підстав подорожній лист на 28.01.10 року, а був повинен повернути 28.01.10 року, автомобіль НОМЕР_1, його власнику ТОВ «Хімтек-Пласт», в м. Вільногірськ, для того, щоби ТОВ «Хімтек-Пласт», не несло майнових збитків, обумовлених простоєм автомобіля.

Згідно до ст. 17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушення дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стаття 283 КУпАП містить такі твердження: розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. А стаття 268 КУпАП вказує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

В свою чергу із-за обмеженого часу, між складанням протоколу про адміністративне правопорушення та постановою про накладення на позивача адміністративного стягнення, позивач був позбавлений відповідачем права користуватися послугами адвоката під час розгляду справи, що є порушенням вище вказаної норми Закону.

Складена постанова не відповідає формі, затвердженої Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (заст. наказом МВС № 185 від 22.02.2001 року) та не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП України (зміст постанови), оскільки в неї немає повної назви посади яку займає відповідач, а є тільки скорочення «ІДПС взводу супроводження УДАІ».

Позивач в судове засідання не зявився але надав телефонограму з проханням розглядати справу за його відсутності, де зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, але неодноразово надавав заяви про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що позов не визнає і прохає застосувати термін давності позову.

Третя особа - УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання справи, в судове засідання свого представника не направило, про причини неявки не повідомило, заяв про перенесення слухання справи не надало.

Згідно письмового пояснення начальника автоколони ТОВ «Хімтек-Пласт», ОСОБА_4, останній підтверджує факт направлення ОСОБА_1 у відрядження в м. Дніпропетровськ водієм автомобіля FAW, державний номер НОМЕР_3 для перевезення вантажу, та факти поломки автомобіля і ремонту його 28.01.2010 року, що 28.01.2010 року ОСОБА_1 повертався в м. Вільногірськ.

Згідно копії квитанції про оплату за ПММ від 28.01.10 р. в м. Дніпропетровську було оплачено дизпаливо - на суму 69.99 грн.

Згідно копії квитанції від 27.01.10 р. о 20.30 год. оплачено за проживання в готелі «Північний» в м. Дніпропетровську.

Згідно копії подорожнього листа № 379541 серії 04АЖР від 27.01.2010 року, зазначено: відрядження, колона ТОВ «Хімтек-Пласт», автомобіль FAW, державний номер НОМЕР_3, водій ОСОБА_1, час виїзду із гаража - 08.00 годин, час повернення в гараж 18.00 годин, завдання водієві: Вільногірськ - Дніпродзержинськ Дніпропетровськ, п/п мішок.

Як витікає з копії постанови серії АН № 522600 від 28.01.2010 року (а.с.6), оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні в матеріалах справи про виконавче провадження, наданих ВДВС Вільногірського міського МУЮ, Дніпропетровської області: 28.01.2010 о 12.40 год. в м. Дніпродзержинську, Єлізаветовське шосе, 17, водій ОСОБА_1, 12.08.1961 р. н., керував автомобілем FAW, державний номер НОМЕР_3, який належить ТОВ «Хімтек-Пласт» без шляхового листа за 28.01.2010 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126КУпАП, за що він був підданий адміністративному стягненню в виді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ № 218529 від 28.01.2010 року, зазначено ті ж самі обставини порушення ПДР України, та додатково зазначено, що було порушено п.2.1 «г» ПДР України, розгляд справи призначено на 12 год. 40 хв., особа, у відношенні якої складено протокол, надала пояснення: « згоден з тим, що керував автомобілем без шляхового листа (подорожнього).

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу на те, що вищезазначені: протокол про адміністративне правопорушення і постанова у справі про адміністративне правопорушення складені в один і той же день 28.01.2010 року та в один і той же час 12.40 год. Ні в протоколі, ні в постанові не зазначено, які саме права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, були розяснені ОСОБА_1 свідків події не зазначено, інших доказів не прилучено.

Надаючи юридичну оцінку фактам та обставинам справи, суд керується наступними нормами права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); - безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не пред'явили чи не передали для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, талона до нього, реєстраційних та інших документів, що підтверджують право користування чи розпорядження транспортним засобом, а у випадках, передбачених законодавством, належно оформленого дорожнього (маршрутного) листа або документів на вантаж, що перевозиться, ліцензійної картки на транспортний засіб, а так само поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - в виді штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи.

В порушення вимог ст.251 КУпАП, ст.256 КУпАП, п.2.6, п.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463, в протоколі про скоєне адміністративне правопорушення не було зазначено інших, будь-яких фактичних даних, на основі яких, у визначеному законом порядку, відповідач міг обєктивно і обґрунтовано встановити: наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; не спростовані заперечення позивача, що викладені в позовній заяві; відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і виніс про це постанову безпідставно, тобто, без врахування того, що вина позивача в порушенні ПДР України відсутня, оскільки він мав подорожній лист за 27.01.2010 року, даних про те, що він самовільно, в порушення установленого порядку, заволодів транспортним засобом, належним ТОВ «Хімтек-Пласт», не було, керування автомобілем без подорожнього листа 28.01.2010 року відбулося із-за поломки автомобіля, яким після ремонту позивач керував, щоб доставити його до місця стоянки в м. Вільногірськ, всі ці обставини були відомі керівництву ТОВ «Хімтек-Пласт», але керівництво не прийняло відповідних заходів для того, щоб автомобіль був повернутий до місця стоянки без порушень ПДР України. Відповідач не прийняв до уваги, що позивач фактичними своїми діями ніякої шкоди суспільним інтересам не завдав, в той же час його дії були направлені на запобігання заподіяння шкоди власнику автомобіля, тобто, він дійсно перебував в стані крайньої необхідності.

Згідно ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушення дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень: інспектор ДПС взводу супроводження УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітан міліції ОСОБА_2 ( прізвище якого та по батькові було помилково зазначено в позові та інших документах як «Мазур Ігор Ігорович»), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 425 грн., в порушення вимог п.п.3,4,5,6,9,10 ч.3 ст.2 КАС України, діяв необґрунтовано, упереджено, свої обовязки та права здійснив формально, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно та нерозсудливо, без урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення, не своєчасно, тобто протягом строку, в період якого позивач був позбавлений реальної можливості реалізувати своє право на захист, передбачене ст.268 КУпАП, без належного розяснення позивачу його прав та обовязків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; в протоколі відсутні текстуально викладені права особи, передбачені ст. 63 Конституції України, та права і обовязки правопорушника, передбачені ст. 268 КУпАП, що викликає сумнів у тому, що ці права та обовязки, насправді, були доведені позивачеві, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, зокрема, користуватися послугами захисника та іншого фахівця у галузі права при розгляді справи про адміністративне правопорушення; в порушення ст.252 КУпАП - без всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи в їх сукупності: не визначивши правильно час складання протоколу про адміністративне правопорушення, час винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, зазначивши, що всі ці дії з притягнення до відповідальності виконувалися в один і той же час 12.40 год.; без врахування даних про особу позивача, тобто в порушення вимог ст.280 КУпАП, ст.268 КУпАП, без зясування того, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, за недоведеності його вини.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів для підтвердження своїх заперечень проти заявленого позову, які б свідчили, про наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, крім посилання на протокол серії АЕ № 218529 від 30.01.2010року, який на підставі наведеного вище, суд визнає недопустимим джерелом доказів, суд приходить до висновку, що заперечення відповідача є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на обєктивно встановлених обставинах події та вимогах Закону.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та постанова про адміністративне правопорушення, які були складені у відношенні позивача відповідачем - субєктом владних повноважень, необґрунтовані і незаконні, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, за недоведеності його вини, то, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

Відповідно до вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст. 94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

На підставі викладеного та ст.ст. 17, 252, 268, 283, 247 п.1. КУпАП, керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,158 163,167,171-2,255,256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії АН № 522600 від 28.01.2010 року, винесену інспектором ДПС взводу супроводження УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області капітаном міліції ОСОБА_2, про накладення на позивача адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 425 грн., з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу зазначеного правопорушення.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Копію постанови, не пізніше трьох днів після складення її в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачу, відповідачу та третій особі.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.