Справа № 2а-2048/10/0970
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2010-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2010 р. Справа № 2a-2048/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

судді Скільський І.І.,

при секретарі Дякун М.М.,

за участю:

представника позивача не з`явився,

представника відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: Коломийської об`єднаної державної податкової інспекції

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Патіс

про стягнення боргу з податку на прибуток підприємств в сумі 1020 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2010 року Коломийська об`єднана державна податкова інспекція звернулась в суд з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Патіс про стягнення боргу з податку на прибуток підприємств в сумі 1020 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті проведеної перевірки додержання вимог податкового законодавства встановлено, що ТзОВ „Компанія „Патіс являється боржником по сплаті обовязкових платежів до бюджету, сума боргу якого складає 1020 грн. Податковий борг виник в результаті несплати штрафних санкцій застосованих за неподання звітності по податку на прибуток станом на 02.06.2010 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся через засоби масової інформації ( газета „Коломийський вісник № 74-75 (3485) від 29 липня 2010 року).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з таких мотивів.

Судом встановлено, що згідно Довідки з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 25.05.2001 року № 0714 Коломийською міською радою проведено державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - ТзОВ „Компанія „Патіс.

Закон України «Про систему оподаткування» визначає принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обовязкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників.

Стаття 4 Закону України «Про систему оподаткування»визначає, що платниками податків і зборів (обовязкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обовязок сплачувати податки і збори (обовязкові платежі).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування» платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законами терміни.

Згідно до частини 1 статті 14 Закону України «Про систему оподаткування»до загальнодержавних податків і зборів (обовязкових платежів) належать податок на додану вартість, податок на прибуток підприємств, у тому числі дивіденди, що сплачуються до бюджету державними некорпоратизованими, казенними або комунальними підприємствами, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, податок з доходів фізичних осіб.

Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування»платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані: вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, повязані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обовязкових платежів); сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законами терміни.

Судом встановлено, що відповідач являється платником податку на прибуток підприємств.

Як вбачається з матеріалів справи, Коломийською ОДПІ на підставі п.1. статті 11 Закону України «Про державну податкову службу»проведено невиїзну документальну перевірку своєчасності подання податкової звітності, за результатами якої складено акт перевірки № 1805/151/31509835 від 26.09.2007 року. Перевіркою встановлено порушення пп.4.1.4 п.4.1. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»та п.16.4 ст. 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», а саме неподання ТзОВ „Компанією „Патіс декларації з податку на прибуток за: 1 квартал півріччя 2007 року. На підставі акту перевірки Коломийською ОДПІ винесла податкове повідомлення-рішення № /0 від 01 жовтня 2007 року, яким визначено суму податкового зобовязання відповідача в розмірі 340 грн.

За результатами проведеної невиїзної документальної перевірки своєчасності подання податкової звітності, Коломийською ОДПІ складено акт № 555/151/31509835 від 05.03.2008 року, яким встановлено факт неподання ТзОВ „Компанією „Патіс податкової декларації з податку на прибуток за 3 квартали 2007 рік. На підставі акту винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 12.03.2008 року в сумі 510 грн.

Проведеною 11 червня 2008 року Коломийською ОДПІ перевіркою свєчасності подання податкової звітності встановлено виявлені порушення, а саме неподання ТзОВ „Компанією „Патіс декларації з податку на прибуток за 1 квартал 2008 року, про що складено акт № 1805/151/31509835 від 26.09.2008 року. На підставі акту винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 17.06.2008 року із зобов`язанням сплатити 170 грн.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи факт неотримання відповідачем актів про проведення перевірки Коломийською ОДПІ, на підставі чого складено акти про неможливість вручення акту перевірки ТзОВ „Компанії „Патіс в зв`язку з тим, що відповідач не знаходиться за юридичною та фактичною адресами.

Закон України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів), включаючи збір на обовязкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Згідно підпункту 1.1. пункту 1 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»платники податків юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, на яких згідно з законами покладено обовязок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обовязкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Підпунктом «б»підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»встановлено, що контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань, заявлених у податкових деклараціях.

Відповідно підпункту 17.1.3. пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобовязання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобовязаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше пятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Абзацом 3 підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»встановлено, що у разі визначення податкового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобовязаний погасити нараховану суму податкового зобовязання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Оскільки, відповідачем не була порушена процедура апеляційного узгодження податкового зобовязання, то сума вказаних податкових зобовязань відповідача, у відповідності до пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»є узгодженою.

Законом України Про систему оподаткування визначені види податків і зборів (обовязкових платежів), що справляються на території України. Згідно п.3 ч.1 ст.9 Закону України Про систему оподаткування платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законом терміни. Відповідно до ч.3 ст.9 вказаного Закону обов'язок платника податків щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) припиняється із сплатою податку, збору (обов'язкового платежу) або його скасуванням або списанням податкової заборгованості відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Положенням п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами встановлено, що податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим в день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків його апеляційного узгодження і відповідно до п.п.5.3.2 п.5.2 ст.5 Закону повинно бути сплачено платником податків протягом 10-ти календарних днів, наступних за днем узгодження. Узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до підпункту 6.2.1. пункту 6.2. статті 6 зазначеного Закону передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобовязання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Судом встановлено, що позивачем відповідно до підпункту 6.2.3. пункту 6.2. статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»було надіслано відповідачу 13.08.2004 року першу податкову вимогу форми „Ю1 № 1/626 на суму 997,86 грн., а 09.11.2004 року другу податкову вимогу форми „Ю2 № 2/847 на суму 1677,86 грн. Однак, відповідач податкового боргу не сплатив, а податкові вимоги залишив без реагування.

Відповідач у справі суму податкового зобовязання не сплатив, чим порушив вимоги п.п.5.3.2 п.5.2 ст.5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст.158-163, ст. 167, Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ТзОВ „Компанія „Патіс, вул.Шкрумеляка, 15а, м.Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, в доход державного бюджету заборгованість по сплаті податку на прибуток підприємств в сумі 1020 грн. ( одна тисяча двадцять гривень).

Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Постанова складена в повному обсязі 11.08.2010 року.