Справа № 2а-1478/10/0970
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2010-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2010 р. Справа № 2a-1478/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Дущак С.М.

за участю

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Прокурора м.Калуша в інтересах держави - в особі Калуської об'єднаної державної податкової інспекції, вул. В.Стуса, 2, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300

до відповідача: Закритого акціонерного товариства "Калуський машинобудівний завод", вул. Литвина, 13, м.Калуш, Івано-Франківська область,77305

про стягнення заборгованості в сумі 459437,59 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Калуша в інтересах держави в особі Калуської обєднаної державної податкової інспекції (надалі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Закритого акціонерного товариства «Калуський машинобудівний завод»(надалі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 459437,59 грн.

Представником позивача в судовому засіданні позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача заборгованості по податках та фінансових санкціях за період з 01.06.2009 року по 05.03.2010 року, яка станом на 09.03.2010 року складає 459437,59 грн., в тому числі пеня в розмірі 9273,93 грн., зокрема по наступних платежах: з податку на прибуток 5652,85 грн; з податку на додану вартість 6262,44 грн.; з орендної плати за земельні ділянки - 447522,30 грн. Представник позивача зазначила, що відповідачу направлялися перша та друга податкова вимоги, однак вони залишені відповідачем без виконання. Просила позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення (рекомендоване), наявними в матеріалах справи. Своїм правом на подання письмового заперечення проти позову не скористався.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що відповідач повідомлявся своєчасно та належним чином, а його повторна неявка без поважних причин в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши та дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ЗАТ «Калуський машинобудівний завод» зареєстроване виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради 17.08.2004 року та взяте на облік як платника податків Калуською оДПІ.

07.12.2009 року позивачем було проведено перевірку відповідача та складено акт № 4832/1501/32874020, згідно з яким встановлено, порушення відповідачем п.12.1.5 ст.12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»- в декларації з податку на прибуток за перше півріччя та 9 місяців 2009 року не відображено врегулювання безнадійної заборгованості на суму 22878,0 грн. згідно ухвали Господарського суду Івано-Франківської області за №12/22 від 19.03.2009 року. Платник податків занизив податкове зобовязання з податку на прибуток в податковій звітності на 5720,00 грн. На підставі зазначеного акту перевірки, прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 10.12.2009р., яким відповідачу донараховано за основним платежем 5720,00 грн., та застосовано штрафну санкцію в розмірі 286,00грн. Вказане податкове повідомлення-рішення отримане відповідачем 10.12.2009року, про що свідчить відповідний підпис на корінці податкового повідомлення-рішення.

15.02.2010 року за результатами невиїзної документальної перевірки своєчасності подання податкової звітності, складено акт №281/1502/32874020, яким встановлено, що відповідачем допущено порушення п.10.2 ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість»та п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами- несвоєчасна сплата платником узгодженої суми податку на додану вартість. На підставі зазначеного акту перевірки, прийнято податкові повідомлення-рішення №/0 від 16.02.2010р., яким до відповідача застосовано штрафну санкцію в розмірі 5204,91 грн. та №/0 від 16.02.2010 року, яким до відповідача застосовано штрафну санкцію в розмірі 1851,24 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено представником позивача станом на 09.03.2010 року розмір заборгованості по орендній платі за земельні ділянки складає 447522,30 грн. в тому числі пеня в розмірі 9273,93 грн.

Згідно із ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Закон України Про систему оподаткування визначає принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обовязкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обовязки і відповідальність платників.

Статтею 4 Закону України Про систему оподаткування передбачено, що платниками податків і зборів (обовязкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обовязок сплачувати податки і збори (обовязкові платежі).

В пункті 3 частини 1 статті 9 цього Закону визначено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Згідно із п.5.1. ст.5 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами № 2181-III від 21.12.2000р. із змінами та доповненнями (надалі Закону), податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Згідно до п.п.5.3.1. п.5.3. ст.5 Закону всі узгоджені суми податкових зобовязань, як самостійно задекларованих, так і нарахованих контролюючим органом, боржник зобовязаний сплатити в бюджет протягом 10-ти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку для подання відповідної податкової декларації, або протягом 10-ти календарних днів з дня отримання податкового повідомлення-рішення. Так, в п.п.6.2.4. п.6.2. ст.6 Закону зазначається, що податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на її адресу за місцем проживання або останнього відомого місця її знаходження із повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові повідомлення.

Підпунктом 17.1.3. п.17.1. ст.17 Закону передбачено, у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Відповідно до підпункту 17.1.7. Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про плату за землю»використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про плату за землю» від 03.07.1992 року №2535-Х-111 підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки.

В статті 14 даного Закону зазначено, що платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Платник податків має право подавати щомісячно нову звітну податкову декларацію, що не звільняє його від обов'язку подання податкової декларації до 1 лютого поточного року, у тому числі і за нововідведені земельні ділянки, що не звільняє від обов'язку подання податкової декларації протягом місяця з дня виникнення права на нововідведену земельну ділянку, протягом 20 календарних днів місяця наступного за звітним.

Відповідно до статті 15 даного Закону власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно з ст.17 Закону України «Про плату за землю»від 03.07.1992 року № 2535-Х-111 податкове зобовязання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарними днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про плату за землю»контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється органами державної податкової служби.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем самостійно проведено розрахунок орендної плати за земельні ділянки та подані податкові декларації, відповідно за 2009 та 2010 роки, проте узгоджені податкові зобов'язання відповідачем в повному обсязі не сплачені, що підтверджується даними облікової картки платника, станом на 02.08.2010р.

Таким чином, судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що за відповідачем станом на 09.03.2010р. рахується заборгованість за період з 01.06.2009 року по 05.03.2010 року на загальну суму 459437,59 грн., в тому числі:

- податок на прибуток підприємств 5652,85 грн.;

- податок на додану вартість 6262,44 грн.;

- орендна плата за земельні ділянки - 447522,30 грн., в тому числі пеня 9273,93 грн.

На виконання ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" відповідачу надсилалася перша податкова вимога №1/479 від 04.12.2008 року та друга податкова вимога №2/20 від 10.01.2009 року, які відповідачем залишено без виконання.

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідно до п.п.3.1.1 п.3.1. ст.3 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

На день слухання справи податковий борг відповідачем добровільно не сплачений, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства "Калуський машинобудівний завод" () в доход бюджету заборгованість в розмірі 459437,59 (чотириста п'ятдесят дев'ять тисяч чотириста тридцять сім гривень) 59 копійок.

Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: (підпис) ОСОБА_2

Постанова складена в повному обсязі 09.08.2010 року.