Справа № 2а-1061/10/1270
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2010-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 року справа №2а-1061/10/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Сіваченка І.В.

суддів Дяченко С.П., Шишова О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткову постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2010 року у справі № 2а-1061/10/1270 за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України «про визнання бездіяльності неправомірною, стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 170890,00 грн., стягнення заборгованості по щомісячному грошовому утриманню та зобовязання провести перерахунок розміру заробітної плати і щомісячного грошового утримання та виплачувати її у визначеному законом розмірі», -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України «про визнання бездіяльності неправомірною, стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 170890,00 грн., стягнення заборгованості по щомісячному грошовому утриманню та зобовязання провести перерахунок розміру заробітної плати і щомісячного грошового утримання та виплачувати її у визначеному законом розмірі».

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2010 року у справі № 2а-1061/10/1270 позов було задоволено частково, а саме: визнано неправомірною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України щодо не проведення перерахунку заробітної плати та грошового забезпечення ОСОБА_2 з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу та грошового забезпечення в розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, визнано неправомірною бездіяльність Міністерства фінансів України, щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати та грошового утримання ОСОБА_2 з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат станом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, зобовязано Територіальне управління Державної судової адміністрації України провести перерахунок ОСОБА_2 з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року перерахунок заробітної плати, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат. Після перерахунку здійснити виплату недоплачених сум з утриманням обовязкових податків та зборів з одночасним поданням до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу, зобовязано Територіальне управління Державної судової адміністрації України донарахувати ОСОБА_2 щомісячне грошове утримання з донарахованих сум заробітної плати та зобовязано Державну судову адміністрацію України виплатити ОСОБА_2 щомісячне грошове утримання з донарахованих сум заробітної плати та зобовязано Міністерство фінансів України профінансувати вказані виплати. В решті позовних вимог відмовлено.

20 вересня 2010 року від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо збільшених позовних вимог.

Додатковою постановою Луганського окружного адміністравтиного суду від 22 вересня 2010 року у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконною бездіяльності відповідачів по не виплаті ОСОБА_2 грошового утримання судді з 17.06.2005 по теперішній час з врахуванням стажу позивача на посаді стажиста прокуратури Біловодського району з 17.06.1985 року по 25.06.1986 року відмовлено.

Суд першої інстанції встановив, що розмір щомісячного довічного грошового утримання прямо залежить від заробітної плати, яку отримує позивач, а позовні вимоги щодо його перерахунку підлягають задоволенню лише за періоди, коли заробітна плата судді не відповідала законодавчо встановленому рівню, а саме на суму недоплаченого посадового окладу, розрахованого у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, визначених законодавством, з 19 серпня 2009 року. Оскільки Законом України «Про статус суддів» не передбачено зарахування до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, стажу роботи на посаді стажиста прокуратури, вимога позивача щодо визнання бездіяльності відповідачів з невиплати грошового утримання судді з 17.06.2005 по теперішній час задоволенню не підлягає.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить додаткову постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначила, що поняття пенсійного забезпечення судді, або його грошового утримання не може бути вужчим від наявності права на пенсію прокурора, за наявної рівності всіх інших обставин, врахувавши, що в стаж роботи прокурору при наявності права на пенсію передбачає включення і роботу на посаді стажиста прокуратури, а грошове утримання судді є рівноцінним пенсії, або як зазначено вище - є особливою формою соціального забезпечення суддів.

Однак незважаючи на вищевказане, відповідачі не припиняють свою бездіяльність, не усунули порушення у нарахуванні їй грошового утримання, та не привели його розмір у відповідність зі ст. 43 Закону України „ Про статус суддів", а також не визначили правильно розмір щомісячного грошового утримання на сьогоднішній день з врахуванням стажу на посаді стажиста прокуратури з 17 червня 2005 року, призначивши його з 25 червня 2006 року.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає останню обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_2 працює на посаді судді Біловодського районного суду Луганської області з 8 вересня 1993 року.

Згідно листа Державної судової адміністрації України стаж роботи позивача на посаді судді станом на 25.06.2006 року становить 12 років 9 місяців 16 днів. Стаж роботи позивача на посаді прокурора 7 років 2 місяці (а.с.64).

Відповідно до ч.1 ст. 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Згідно адміністративного позову зі збільшенням позовних вимог позивач просила визнати незаконною бездіяльність відповідачів по не виплаті грошового утримання з 17.06.2005 по теперішній час у розмірі з врахуванням стажу позивача на посаді стажиста прокуратури Біловодського району з 17.06.1985 року по 25.06.1986 року, приведенню грошового утримання у відповідність до суми за кожний повний рік - на час розгляду позову 88 % нарахування та виплати щомісячного грошового утримання у відповідності із законом; зобов'язати територіальне управління державної судової адміністрації в Луганської області провести 17 червня 2005 року перерахунок грошового утримання позивача у відповідності з ст. 43 Закону України «Про статус суддів» та виплачувати його у визначеному законом розмірі; зобов'язати територіальне управління Державної судової адміністрації в Луганській області провести перерахунок розміру щомісячного грошового утримання, виходячи з розміру заробітку, визначеного відповідно до Указу Президента України №584/95 від 10 липня 1995 року, а потім після втрати ним чинності, Постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 з наступними змінами, щодо нарахування цього утримання, тобто виходячи з розміру перерахованої заробітної плати згідно зі ст. 44 Закону України « Про статус суддів» та виплачувати його у визначеному законом розмірі з 17.06.2005 року; стягнути з Державної судової адміністрації України з єдиного рахунку Державного бюджету України № 4024, відкритого у Державному казначействі України МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, заборгованість по щомісячному грошовому утриманню за період з 17 червня 2005 року по 01 січня 2010 року в сумі 25631,14 гривень; зобов'язати Міністерство Фінансів України профінансувати вказані витрати на виплату заборгованості з щомісячного грошового утримання з 17 червня 2005 року по 1 січня 2010 року, а не з 25 червня 2006 року у встановленому ст. 43 Закону України «Про статус суддів» та Постановою.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_2Д наказом прокуратури Ворошиловградської області від 17.06.1985 року призначена стажистом на посаду помічника прокурора, а з 25.06.1986 року призначена на посаду помічника прокурора Біловодського району.

Згідно з абзацом 2 частини четвертої статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХП "Про статус суддів" до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується зокрема час роботи на посадах слідчих та прокурорів за умови наявності стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Апеляційним судом встановлено, що позивач працював в органах прокуратури, у тому числі 1 рік та 8 днів - стажистом на вакантній посаді помічника прокурора Біловодського району Луганської області. У цей період вона була наділена усіма процесуальними правами помічника прокурора, виконувала доручення прокурора.

За таких обставин, до стажу роботи позивача, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, має зараховуватися час її роботи стажистом на вакантній посаді помічника прокурора.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 2 вересня 2008 року в справі № 08/171/21-2650во07 за позовом ОСОБА_3 до Державної судової адміністрації України про визнання права на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно постанови Луганського окружного адміністративного суду від 26.08.2010 року судом встановлено, що загальний строк подання адміністративного позову для захисту прав, свобод та інтересів особи, який становить один рік з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, встановлений ч.1 ст. 99 КАС України, до даних правовідносин не застосовується, оскільки ч.2 ст. 233 Кодексу Законів про працю передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції додаткова постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для її скасування та прийняття нової додаткової постанови про задоволення зазначеної частини позовних вимог.

При цьому достатнім способом захисту порушеного права позивачки, на переконання суду, буде зобовязання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області провести з 17 червня 2005 року (дати, з якої у позивачки виникло право на отримання цього виду грошового утримання) перерахунок грошового утримання ОСОБА_2, включивши до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, час роботи стажистом на вакантній посаді помічника прокурора Біловодського району Луганської області з 17.06.1985 року по 25.06.1986 року.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.3 ч.1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Додаткову постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2010 року у справі № 2а-1061/10/1270 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області провести з 17 червня 2005 року перерахунок грошового утримання ОСОБА_2, включивши до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, час роботи стажистом на вакантній посаді помічника прокурора Біловодського району Луганської області з 17.06.1985 року по 25.06.1986 року.

В решті збільшених позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: С.П.Дяченко

ОСОБА_4