Справа № 803/1636/15
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2015-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року Справа № 803/1636/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі відповідач, Фонд), в якому просить зобовязати Фонд відшкодувати йому кошти в сумі 15674 грн. згідно черги №1 акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Західінкомбанк», а також моральні збитки в сумі 30000 грн.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та на момент ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» у нього на розрахунковому рахунку даного банку знаходились кошти в сумі 15674 грн. Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» ОСОБА_2 у жовтні 2014 року включив позивача у перелік кредиторів на повернення коштів згідно черги №7. Як розяснив позивачу головний бухгалтер банку ОСОБА_3, кредитори, які занесені у чергу №7, коштів не зможуть отримати, оскільки Фонд зможе реально виділити кошти від реалізації майна тільки на 1, 2 та 3 черги. Вказані обставини викликали у позивача, як інваліда армії ІІ групи, переживання, страждання, потрясіння та загострення хронічних захворювань, в результаті чого він вимушений був амбулаторно лікуватись в грудні 2014 року та в січні, лютому, березні 2015 року, крім того, з 28.04.2015 року лікувався стаціонарно, що стверджується відповідними довідками медичних закладів. Не зважаючи на те, що в заяві на повернення коштів в серпні 2014 року позивач зазначив, що він інвалід армії ІІ групи, і просив повернути кошти в першу чергу, Уповноважена особа Фонду та Фонд керувались лише Законом України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», який не передбачає пільг для соціально захищених осіб. Вказує на те, що Фонд не врахував дію Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України «Про міліцію», які передбачають гарантований державою соціальний захист військовослужбовців, що стали інвалідами, чи втратили працездатність під час військової служби.

На підставі вищевикладеного позивач просить зобовязати Фонд відшкодувати йому кошти в сумі 15674 грн. згідно черги №1 акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Західінкомбанк» та зобовязати відповідача відшкодувати йому моральні збитки в сумі 30000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду (а.с.16). За таких обставин судовий розгляд здійснювався у відсутності представника Фонду на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 22 липня 2014 року №433 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Західінкомбанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 23 липня 2014 року №63 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Західінкомбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку з 23 липня 2014 року по 23 липня 2015 включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 30.10.2014 року №230/14 затверджено реєстр акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Західінкомбанк», відповідно до якого кредиторські вимоги ОСОБА_1 включені у 7 чергу. Про вказані обставини Фонд повідовим позивача ОСОБА_1 листом від 29.01.2015 року №23-2926/15 (а.с.11).

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Цим же Законом регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Розділом V Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачені гарантії Фонду та відшкодування коштів за вкладами.

Так, згідно частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (частина друга статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Аналізуючи вищевказані норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», слід дійти висновку, що після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку кожен вкладник банку має гарантоване право на відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Разом з тим, згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Отже, законодавець передбачив, що вкладником, який має гарантоване право на відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду в разі ліквідації банку, є фізична особа. Субєкт підприємницької діяльності, тобто фізична особа-підприємець, не є вкладником банку, відтак гарантії Фонду на відшкодування коштів, передбачені розділом V Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на таку особу не поширюються.

Як встановлено судом та не заперечувалось позивачем, договір банківського рахунку був укладений між ПАТ «Західінкомбанк» та позивачем ОСОБА_1 як фізичною особою-підприємцем. Згідно заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про включення до реєстру кредиторів від 04.08.2014 року (а.с.5) рішенням виконавчої дирекції Фонду від 30.10.2014 року №230/14 вимога позивача включена до переліку (реєстру) вимог кредиторів у 7 чергу та акцептована в сумі 15674 грн. (а.с.6).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01.04.2015 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 року, у справі №803/524/15-а в задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» ОСОБА_2 про визнання протиправними дій щодо включення вимоги позивача як кредитора до реєстру вимог кредиторів ПАТ «Західінкомбанк» сьомої черги і зобовязання включити вимоги позивача до реєстру вимог кредиторів ПАТ «Західінкомбанк» першої черги відмовлено повністю (а.с.17-21).

Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено правомірність дій уповноваженої особи Фонду щодо включення позивача саме до сьомої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Водночас частиною першою статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено черговість задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскільки позивач ОСОБА_1 не є вкладником ПАТ «Західінкомбанк» в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», то у Фонду відсутні правові підстави для відшкодування йому коштів за рахунок коштів Фонду. Таке відшкодування згідно вимог цього Закону повинно здійснюватись за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку, відповідно до визначеної реєстром акцептованих вимог кредиторів черговості. Відтак, оскільки правомірність включення позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів сьомої черги підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, тому правові підстави для відшкодування йому коштів згідно першої черги відсутні.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що він є інвалідом армії ІІ групи, а отже має пільгове право на позачергове вирішення питання щодо відшкодування йому коштів, оскільки Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачає права пільгової категорії вкладників чи кредиторів банку, що ліквідується, на першочергове відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду чи отримання виплат.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази та наведені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_4Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 03 серпня 2015 року.