Справа № 2-а-4/10-0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

В І Л Ь Н О Г І Р С Ь К И Й М І С Ь К И Й С У Д Д Н І П Р О П Е Т Р О В С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 р. Справа № 2-А-4/10/0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю: позивачів ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовами ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до Криворізького гірничопромислового територіального управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду, про визнання незаконними дій посадових осіб підприємства, визнання акту про нещасний випадок, не повязаний з виробництвом, недійсним, та про проведення повторного (додаткового) розслідування групового нещасного випадку на виробництві, треті особи у справі без самостійних вимог:

1. Обком профспілок трудящихся металургійної і гірничодобувної промисловості України по Дніпропетровській області,

2. Первинна організація незалежної профспілки гірників України філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат (ВГМК) ЗАТ «Кримський Титан»,

3. Головний технічний інспектор гірничодобувної промисловості України по Дніпропетровській області;

4. ЗАТ «Кримський Титан» (в особі філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат (ВГМК),

5.Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Верхньодніпровському районі, Дніпропетровської області (Верхньодніпровське ВВД ФССНВ),

6. Управління праці та соціального захисту населення (УПСЗН) виконавчого комітету Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області,

7. Головний санітарний лікар м. Вільногірська, Дніпропетровської області,

8. Територіальне управління державного департаменту промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Дніпропетровській області,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позовів, що надійшли від позивачів до суду 23.05.2007 року, та змінам до позовів від 01.08.2007 року, позивачі зверталися спочатку з вимогами до двох відповідачів: Територіального управління державного департаменту промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Дніпропетровській області відповідач - 1, та Криворізького гірничопромислового територіального управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду відповідач - 2, та прохали наступне:

- визнати дії відповідача - територіального управління державного департаменту промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Дніпропетровській області, в частині затвердження актів форми НПВ і акту форми Н-5 за фактом їхнього отруєння 03.06.2006 року, незаконними;

- визнати акти №№ 2,3,4,5 форми НПВ, які затверджені відповідачем -1 26.06.2006 р., по факту отруєння позивачів недійсними;

- визнати акт форми Н-5, затверджений відповідачем -1 26.06.2006 р., по факту отруєння позивачів недійсним;

- зобовязати відповідача - 2 Криворізьке гірничопромислове територіальне управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду організувати і провести повторне (додаткове) розслідування групового нещасного випадку, який мав місце 03.06.2006 р. на Вільногірському ГМК в іншому складі комісії, погодивши його з позивачами або з їх представником;

- стягнути з відповідачів солідарно всі понесені ними витрати, повязані з розглядом цієї справи у суді, в тому числі з оплати юридичної допомоги адвоката.

Згідно ухвали Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, від 01.06.2007 року, позовні вимоги були обєднані в одне провадження.

В обґрунтування позовів зазначено, що 03. 06.2006 року, позивачі в складі бригади вантажників з навантаження концентрату ТЕУ філії Вільногірського ГМК ЗАТ «Кримський Титан» в м. Вільногірську, приступили до виконання своїх трудових обовязків з миття та обробки вагонів з 08 годин ранку. З 15 годин 40 хв. вони приступили до очистки лопатами критих вагонів, в яких знаходилися рештки невідомої їм речовини в виді порошку невизначеного кольору. При цьому в вагоні був присутній різкий сторонній запах, в звязку з чим позивачам були видані респіратори. В процесі очистки вагонів, після попадання води на рештки речовини в виді порошку, по вагону став розповсюджуватися сильний, їдкий запах, який проникав навіть через респіратори. При цьому, після попадання води на речовину вона пінилася, при попаданні бризків на тіло відчувалася печія. Із-за вдихання випарів з порошка позивачам стало зле, про що вони повідомили майстра ОСОБА_6, пояснивши йому, що далі проводити роботи в вагонах неможливо.

Майстер ОСОБА_6 видав позивачу ОСОБА_7 протигаз із аварійного запасу та надав наказ продовжувати виконувати роботу з очищення вагону. ОСОБА_4 продовжив роботу ще в двох вагонах, після очищення яких у нього крутилося в голові і почалися рвоти. Позивачі: ОСОБА_3,ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яким також було надано наказ майстром ОСОБА_6, продовжували роботу з очищення вагонів, перебуваючи в респіраторах.

В подальшому, ближче до кінця робочого дня, позивачам стало ще гірше і вони звернулися за допомогою в заводську поліклініку, де їм після первинного огляду було рекомендовано звернутися за подальшою медичною допомогою в міську лікарню.

Позивач ОСОБА_4 в той же день, із-за того, що стан його здоровя погіршувався, звернувся за медичною допомогою в Вільногірську міську лікарню, де йому був поставлений первісний діагноз: екзогенне, інгаляційне комбіноване отруєння невідомою речовиною. В цей же день він був госпітальований в терапевтичне відділення міської лікарні. В процесі лікування в Вільногірській міській лікарні проводилося специфічне дезинтоксикаційне лікування, внутрівенні вливання через капельниці, інєкції та інші заходи, проте до цього часу повного оздоровлення не відбулося і позивач продовжує лікування в різних медичних закладах. При цьому йому було виставлено діагноз: енцефалопатія неясного ґенезу 1-го ступеню з синдромом вегето-судинної дистонії помірного ступеню. Позивач продовжував своє лікування до 23.06.2006 року і на момент виписки із лікарні йому був поставлений діагноз: вегетативно - судинна дистонія на фоні не уточненого інтоксикаційного синдрому, продовжуваний субфебралитет неясного ґенезу. Остаточний діагноз виставлено не було в виду відсутності інформації із токсикологічної лабораторії міської та обласної СЕС.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 також в той же день - 03.06.2006 року в звязку з погіршенням стану здоровя також звернулися за медичною допомогою в Вільногірську міську лікарню, де їм був поставлений аналогічний первісний діагноз: екзогенне, інгаляційне комбіноване отруєння невідомою речовиною, та проводилося аналогічне лікування. Позивачі продовжували лікування до 08.06.2006 р., при цьому їм був виставлений первинний діагноз: енцефалопатія неясного ґенезу 1-го ступеню з синдромом вегето-судинної дистонії помірно вираженого ступеню, на момент виписки остаточний діагноз їм виставлено не було в виду відсутності інформації із токсикологічної лабораторії міської та обласної СЕС.

Позивач ОСОБА_2 із-за того, що стан його здоровя погіршувався, звернувся за медичною допомогою в Вільногірську міську лікарню наступного дня, тобто 04.06.2006 року, де йому був виставлений первісний аналогічний діагноз: енцефалопатія неясного ґенезу 1-го ступеню з синдромом вегето-судинної дистонії помірно вираженого ступеню, та проведено аналогічне лікування. Позивач продовжив лікування до 08.06.2006 року і на момент виписки із лікарні остаточний діагноз йому виставлено не було в виду відсутності інформації із токсикологічної лабораторії міської та обласної СЕС.

По факту отруєння були складені Акти форми НПВ: № 2 - у відношенні ОСОБА_4, №3 у відношенні ОСОБА_1, № 4 у відношенні ОСОБА_3, № 5 у відношенні ОСОБА_2, які були затверджені 26.06.2006 року начальником територіального управління державного департаменту промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Дніпропетровській області. При цьому, не дивлячись на обєктивні дані, що однозначно указують на отруєння позивачів, яке мало місце в процесі виконання ними своїх обовязків безпосередньо на своєму робочому місці на підприємстві - ВГМК, в розділі 7 Актів було вказано на відсутність основних та супутніх причин нещасного випадку, який відбувся з позивачами за зазначених обставин.

За результатами проведеного спеціального комісійного розслідування нещасного випадку був складений Акт форми Н-5, який також був затверджений 26.06.2006 року начальником територіального управління державного департаменту промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Дніпропетровській області, згідно з розділом - 3 якого, причини нещасного випадку, як основні так і супутні, відсутні, а згідно розділу - 6, факт гострого професійного отруєння не встановлено, осіб, винних в зазначеному випадку немає.

Позивачі вважають, що Акт форми Н-5 за своїм змістом є необєктивним, таким, що суперечить дійсним обставинам по факту їх отруєння, та абсурдним, оскільки суперечить елементарній логіці. Дії відповідача - територіального управління державного департаменту промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Дніпропетровській області, позивачі вважають незаконними тому, що на момент затвердження Актів 26.06.2006 року були відсутні висновки спеціалістів токсикологів із обласної СЕС, із-за чого позивачам не було виставлено остаточних діагнозів; виводи в Актах не відображають дійсності і суперечать здобутим у справі фактам тому, що факт отруєння позивачів доведено документально. Більш того, факт спричинення шкоди здоровю позивачів є очевидним, те, що отруєння трапилося при виконання позивачами своїх трудових обовязків на роботі на підприємстві також є очевидним. Факт спричинення шкоди здоровю позивачів під час виконання ними своїх трудових обовязків також підтверджується окремою думкою членів комісії: представника профспілки по Дніпропетровській області та представника первісної організації незалежної профспілки гірняків України на ВГМК.

В процесі розгляду справи зясувалося, що згідно наказу Держгірпромнагляду № 2 від 10.10.2006 року створена організація відповідача -2, а саме Криворізьке гірничопромислове територіальне управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду, до повноважень якого віднесено нагляд за станом промислової безпеки, охорони праці і гірничого нагляду в філії Вільногірський ГМК ЗАТ «Кримський Титан», в звязку з чим позивачі вважають, що рішення стосовно повторного чи додаткового розслідування нещасного випадку може прийняти саме цей відповідач.

На підставі викладеного і відповідно до ст. ст. 17,18 КАС України, ст.25 ЗУ «Про охорону праці», п. 59 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ 25.08.2004 г. № 1112, позивачі прохають задовольнити їх позовні вимоги.

14.10.2010 в звязку з тим, що відповідач - Територіальне управління державного департаменту промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Дніпропетровській області, визнав позов в повному обсязі, позивачі відмовилися від позову стосовно цього відповідача і суд прийняв відмову від позову, про що була винесена ухвала від 14.10.2010 року Вільногірським міським судом, Дніпропетровської області, яка набрала законної сили 20.10.2010 року. Також, внаслідок цієї ухвали, Територіальне управління державного департаменту промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Дніпропетровській області, було залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог, а відповідачем у справі залишилося тільки Криворізьке гірничопромислове територіальне управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду, стосовно якого залишилася одна позовна вимога: про зобовязання Криворізького гірничопромислового територіального управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду організувати і провести повторне (додаткове) розслідування групового нещасного випадку, який мав місце 03.06.2006 р. на Вільногірському ГМК в іншому складі комісії, погодивши його з позивачами або з їх представником;

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені в позовних заявах, підтримали в повному обсязі.

Представник третьої особи УПСЗН виконкому Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області, позов визнала в повному обсязі.

Представник позивачів адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не зявився, але надав телефонограму з проханням проводити судове засідання за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки не повідомив, проте раніше в судовому засіданні позов не визнавав, але своїх заперечень та їх обґрунтувань не надав.

Представники всіх інших третіх осіб в судове засідання не зявилися, але всі були повідомлені належним чином про час дату та місце судового засідання, представники третіх осіб за номерами 2,5,7,8 надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

З врахуванням думки осіб, що зявилися в судове засідання, та відповідно до ст. 128 КАС України, суд виніс ухвалу про проведення судового засідання за відсутності осіб, які не зявилися в судове засідання.

Дослідивши надані докази у справі та оцінивши їх в сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що нещасний груповий випадок з позивачами в виді отруєння невідомою речовиною, що потягло заподіяння шкоди здоровю позивачів, трапився 03.06.2006 року після 15 годин на робочому місці ТЕУ філії ВГМК ЗАТ «Кримський Титан» в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, під час виконання ними своїх трудових обовязків вантажників з відвантаження концентратів при виконанні робіт з очищення вагонів. Дані факти підтверджуються: Актами форми НПВ №№ 2,3,4,5 та Актом форми Н-5, затвердженими 26.06.2006 року начальником Територіального управління державного департаменту промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Дніпропетровській області, та всіма матеріалами спеціального розслідування нещасного випадку, в тому числі медичними картами огляду позивачів, та копіями лікарняних листів на імя позивачів; матеріалами наглядової справи прокуратури м. Вільногірська, Дніпропетровської області; індивідуальними картами амбулаторного хворого на імя позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4, медичними картами стаціонарного хворого на імя всіх позивачів; журналом самостійного прийому хворих філії ВГМК, де за 03.06.06 р. є запис про отруєння невідомими парами ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яких черговим автомобілем доставлено до міської лікарні; журналом прийомного покою Вільногірської ЦМЛ та стаціонарним журналом, в яких є записи про надходження до лікарні ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 03.06.06 р. в період з 2.00 год. до 21.10 год. та ОСОБА_2 04.06.06 р. о 10.30 год. з діагнозом: отруєння невідомими леткими речовинами; даними оглянутих в судовому засіданні матеріалів цивільної справи в двох томах № 2-101/07 за аналогічними позовами позивачів, провадження в якій було закрите в звязку з непідсудністю спорів розгляду в порядку цивільного судочинства, згідно ухвали Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, від 15.05.2007 року.

Згідно п.7 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. N 1112, «Розслідування проводиться у разі раптового погіршення стану здоров'я працівника або особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, одержання ними поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання теплового удару, опіку, обмороження, у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, у разі зникнення працівника під час виконання ним трудових обов'язків, а також у разі смерті працівника на підприємстві (далі - нещасні випадки).

До гострих професійних захворювань і гострих професійних отруєнь належать захворювання та отруєння, спричинені впливом небезпечних факторів, шкідливих речовин не більше ніж протягом однієї робочої зміни.

Гострі професійні захворювання спричиняються впливом хімічних речовин, іонізуючого та неіонізуючого випромінювання, значним фізичним навантаженням та перенапруженням окремих органів і систем людини. До них належать також інфекційні, паразитарні, алергійні захворювання.

Гострі професійні отруєння спричиняються в основному шкідливими речовинами гостроспрямованої дії.»

Згідно п. 40. зазначеного Порядку, «Спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки із смертельними наслідками; групові нещасні випадки, які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від ступеня тяжкості ушкодження їх здоров'я;

Згідно п.42 Порядку, «Спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 43 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку (далі - спеціальна комісія), що призначається наказом керівника територіального органу Держнаглядохоронпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, якщо він стався з особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, чи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за погодженням з органами, представники яких входять до її складу.

До складу спеціальної комісії включаються:

посадова особа територіального органу Держнаглядохоронпраці (голова комісії);

представник робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, якщо він стався з особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, чи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

представник органу, до сфери управління якого належить підприємство, а у разі його відсутності - місцевій держадміністрації, якщо нещасний випадок стався з особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, чи внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

керівник (спеціаліст) служби охорони праці підприємства або інший представник роботодавця;

представник первинної організації профспілки підприємства, членом якої є потерпілий, або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці, якщо потерпілий не є членом профспілки;

представник профспілкового органу вищого рівня;

представник установи державної санітарно-епідеміологічної служби, яка обслуговує підприємство, або такої установи за місцем настання нещасного випадку, якщо він стався з особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, - у разі розслідування випадку гострого професійного захворювання (отруєння);

представник інспекції державного технічного нагляду Мінагрополітики - якщо нещасний випадок стався під час експлуатації зареєстрованих в інспекції сільськогосподарських машин (трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні машини, тракторні причепи, обладнання тваринницьких ферм, посівні та збиральні машини).

Залежно від кількості загиблих, характеру і можливих наслідків аварії до складу спеціальної комісії можуть бути включені спеціалісти органу з питань захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, представники органів охорони здоров'я та інших органів.

Потерпілий або особа, яка представляє його інтереси, не включається до складу спеціальної комісії, але має право брати участь у засіданнях комісії, висловлювати свої пропозиції, додавати до матеріалів розслідування документи, що стосуються нещасного випадку, викладати особисту думку щодо обставин і причин нещасного випадку та одержувати від голови комісії інформацію про хід проведення розслідування.

Роботодавець (якщо постраждав роботодавець - орган, до сфери управління якого належить підприємство, а у разі його відсутності - місцева держадміністрація або виконавчий орган місцевого самоврядування) зобов'язаний забезпечити належні умови і сприяти роботі спеціальної комісії.

Члени спеціальної комісії мають право одержувати письмові та усні пояснення від роботодавця, посадових осіб, працівників підприємства, а також проводити опитування потерпілих та інших осіб - свідків нещасного випадку.»

Згідно п. 47 Порядку, «У разі потреби у проведенні лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи для встановлення причини нещасного випадку і розроблення заходів щодо запобігання подібним випадкам роботодавець зобов'язаний за рішенням спеціальної комісії утворити експертну комісію із залученням до її роботи за рахунок коштів підприємства експертів - спеціалістів науково-дослідних, проектно-конструкторських, експертних та інших організацій, органів виконавчої влади та державного нагляду за охороною праці.

Після ознайомлення з необхідними матеріалами, обстеження місця події та проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи експертна комісія складає висновок, у якому стисло викладаються обставини, визначаються причини нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), зазначаються допущені порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці, а також заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам.».

Згідно п. 59 Порядку, «У разі незгоди роботодавця, потерпілого або члена його сім'ї чи особи, яка представляє його інтереси, із змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ) рішення спеціальної комісії може бути оскаржено у судовому порядку.

Суд дійшов висновку, що Акти форми НПВ №№ 2,3,4,5 та Акт форми Н-5, що були затвердженими 26.06.2006 року начальником Територіального управління державного департаменту промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Дніпропетровській області, були складені без встановлення та врахування всіх обставин нещасного групового випадку, висновки в актах про відсутність основних та супутніх причин нещасного випадку зроблені необґрунтовано, з посиланням не на результати дослідження речовини, що знаходилася в вагонах, і безпосередньо, визвала отруєння позивачів, а на повідомлення Головного державного санітарного лікаря Дніпропетровської області щодо дії на організм людини хімічної речовини - сульфату амонію у випадку реакції з водою, тобто, не був виконаний п. 47 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. N 1112. Також безпідставно, без відповідного дослідження, тільки за повідомленням начальника залізничної станції «Вільногірськ» було зроблено висновок, що в вагонах знаходилися рештки сульфату амонію. Зовсім відсутній висновок щодо причинного звязку між виставленим діагнозом всім позивачам та отруйною дією речовини, рештки якої перебували в вагонах. Зовсім відсутній висновок щодо того, чи мало місце, саме, отруєння позивачів, з врахуванням встановленого їм діагнозу та з врахуванням того, що позивачі належним чином використовували індивідуальні засоби захисту: респіратори, а ОСОБА_4В, навіть, протигаз, що вони проходили черговий медичний огляд, що подібного випадку на ВГМК раніше не було, що всі працівники мали, досить, великий досвід з роботи по очищенню вагонів від різних видів речовин.

Враховуючи викладене, та те, що відповідач не надав своїх заперечень проти позову та їх обґрунтування, та те, що Територіальне управління державного департаменту промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Дніпропетровській області визнало позовні вимоги щодо визнання незаконними та недійсними Актів форми НПВ №№ 2,3,4,5 та Акту форми Н-5, що були затверджені 26.06.2006 року начальником цього управління, і в звязку з цим позивачі відмовилися від позову до цього управління, і відмова від позову була прийнята судом, згідно ухвали від 14.10.2010 року Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, яка набрала законної сили 20.10.2010 року, то суд дійшов висновку, що є всі підстави частково задовольнити позовну вимогу про зобовязання відповідача - Криворізького гірничопромислового територіального управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду організувати і провести повторне (додаткове) розслідування групового нещасного випадку, який мав місце 03.06.2006 р. на Вільногірському ГМК в іншому складі комісії, погодивши його з позивачами або з їх представником.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З врахуванням зазначених норм права, суд вважає необхідним викласти позовну вимогу в наступній редакції: Зобовязати Криворізьке гірничопромислове територіальне управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду організувати і провести повторне спеціальне розслідування групового нещасного випадку, який мав місце 03.06.2006 р. в філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ЗАТ «Кримський Титан» в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, з позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, в іншому складі комісії, визначеному в порядку, передбаченому п.42 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. N 1112, забезпечивши права позивачів відповідно до вказаних в даному Порядку.

В задоволенні решти позовних вимог про погодження складу комісії, що буде проводити спеціальне розслідування групового нещасного випадку, з позивачами, чи їх представником, - відмовити за безпідставністю цієї вимоги.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача, за рахунок державного бюджету України, на користь позивачів, по 03.40 грн. - кожному для відшкодування судових витрат в виді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,158-163,167,185,186,254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративні позови ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до Криворізького гірничопромислового територіального управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду, про визнання незаконними дій посадових осіб підприємства, визнання акту про нещасний випадок, не повязаний з виробництвом, недійсним, та про проведення повторного (додаткового) розслідування групового нещасного випадку на виробництві - задовольнити частково.

Зобовязати Криворізьке гірничопромислове територіальне управління державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду організувати і провести повторне спеціальне розслідування групового нещасного випадку, який мав місце 03.06.2006 р. в філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ЗАТ «Кримський Титан» в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, з позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, в іншому складі комісії, визначеному в порядку, передбаченому п.42 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. N 1112, забезпечивши права позивачів відповідно до вказаних в даному Порядку.

Стягнути з відповідача, за рахунок державного бюджету України, на користь позивачів: ОСОБА_1, 28.08.1959 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, і/к № НОМЕР_1, який мешкає по вул. Шевченка, буд. 40, в м. Верховцево, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_3, 03.09.1961 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає АДРЕСА_1, ОСОБА_2, 15.08.1964 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, і/к № НОМЕР_2, який мешкає по бул. Миру, б. 125, кв.164, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, ОСОБА_4, 06.12.1980 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає по вул. Леніна, б. 45, кв.11, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, кожному - по 03.40 грн. для відшкодування судових витрат в виді судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то 10 денний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копію постанови, не пізніше трьох днів після складення її в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу та третім особам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.