Справа № 2а-819/10/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2010-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2010 р. Справа № 2a-819/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остапюк С.В.

за участю секретаря Дутчак Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції в місті Івано-Франківську до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі 38914,50 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2010 року Державна податкова інспекція в місті Івано-Франківську (далі позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення боргу в розмірі 38914,50 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення статі 9 Закону України "Про систему оподаткування", статей 3, 5 "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" не сплачені в повному обсязі податкові зобов'язання за 2009 рік з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності в розмірі 30093,96 гривень, штрафні (фінансові) санкції в розмірі 6473,19 гривень, застосовані за порушення граничних термінів сплати вказаного податкового зобовязання та пені в розмірі 2347,35 гривень, нарахованої на таку заборгованість. Несплачений податковий борг відповідача становить 38914,50 гривень.

Позивач в судове засідання не з'явився, його представником суду направлено клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в друкованому засобі масової інформації за останнім відомим місцем знаходження.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Судом встановлено, що відповідач 30.09.2004 року зареєстрований виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради як фізична особа - підприємець, 05.10.2004 року відповідача взято на облік Державною податковою інспекцією в місті Івано-Франківську як платника податків.

15.08.2008 року, згідно договору оренди земельної ділянки відповідачем взято в оренду, в Івано-Франківській міській раді, земельну ділянку площею 0,7851 га.

Закон України "Про плату за землю" визначає розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно статті 15 Закону України Про плату за землю землекористувачі сплачують орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Закон України "Про систему оподаткування" визначає принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 14 Закону України "Про систему оподаткування" до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкові платежі) належать плата за землю (земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності).

Згідно частини 1 статті 9 Закону України "Про систему оподаткування" платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані: вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів); сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Стаття 5 Закону України "Про плату за землю" визначає, що суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

У відповідності до статті 5 Закону України "Про оренду землі" орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Статтею 21 вказаного Закону визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно статті 14 Закону України "Про плату за землю", платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Відповідно частини 1 статті 17 Закону України Про плату за землю податкове зобов'язання по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Суд зазначає, що орендна плата за землю сплачується за місцем знаходженням земельної ділянки, тобто до місцевого бюджету міста Івано-Франківськ.

Судом встановлено, що 11.12.2008 року відповідачем подано декларацію орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, де відповідачем розраховано розмір вказаних зобов'язань на суму 6862,57 гривень на 2008 рік та в січні 2009 року подано таку ж декларацію на 2009 рік на суму 83707,20 гривень. Даних зобов'язань відповідачем в повному обсязі не виконано та не сплачено орендної плати, за 2009 рік в розмірі 30093,96 гривень.

Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Згідно підпункту 1.1. пункту 1 статті 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" платники податків - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 вказаного Закону платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Пунктом 5.1. статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" передбачено, що податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Таким чином, податкові зобов'язання відповідача визначені ним в податковій декларації орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за 2008 рік та 2009 рік, є узгодженими з моменту подання вказаних декларацій.

Судом встановлено, що позивачем 15.07.2009 року проведено невиїзну документальну перевірку своєчасності сплати податкових зобовязань до бюджету з орендної плати за землю за період з 01.01.2009 року до 30.01.2009 року. Перевіркою встановлено факт несвоєчасної сплати узгоджених сум податкового зобовязання орендної плати за землю за грудень 2008 року в розмірі 6055,21 гривень, що підтверджується актом перевірки за №2110/17/249 від 15.07.2009 року. Відповідачем проведено часткову сплату орендної плати за землю, з порушенням встановленого граничного строку сплати 30.01.2009 року, при затримці більше 90 календарних днів, в розмірі 5970,76 гривень.

27.07.2009 року позивачем проведено аналогічну перевірку відповідача за період з 01.01.2009 року до 02.03.2009 року, якою встановлено факт несвоєчасної сплати узгоджених сум податкового зобовязання орендної плати за землю в 2009 році в розмірі 6975,60 гривень з порушенням встановленого граничного строку 02.03.2009 року, при затримці більше 90 календарних днів, що підтверджується актом перевірки за №8330/17/249 від 21.07.2009 року.

Відповідач в порушення норм Закону України "Про плату за землю" та Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" не погасив податкову заборгованість в розмірі 30093,96 гривень, яка виникла внаслідок не сплати в повному обсязі орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за 2009 рік.

Відповідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1. статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Позивачем, на виконання повноважень, передбачених статтею 4 Закону України Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», за затримку на понад 90 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання в розмірі 5970,76 гривень податковим повідомленням-рішенням від 15.07.2008 року за №/0, у відповідності до підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 2985,39 гривень та за затримку понад 90 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобовязання в розмірі 6975,60 гривень, податковим повідомленням-рішенням за № /0 від 21.07.2009 року до відповідача, застосовані штрафні (фінансові) санкції на розмірі 3487,80 гривень.

Абзацом 3 підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»встановлено, що у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 вказаного Закону, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Відповідачем, в порушення вищевказаного обов'язку погашення нарахованої суми податкового зобов'язання, з сплати штрафних (фінансових) санкцій в загальному розмірі 6473,19 гривень не здійснено.

Оскільки, відповідачем не була порушена процедура апеляційного узгодження податкового зобов'язання, то сума вказаного податкового зобов'язання відповідача, у відповідності до пункту 5.2 статті 5 Закону України Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»є узгодженою.

Відповідно до підпункту 6.2.1. пункту 6.2. статті 6 зазначеного Закону передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Судом встановлено, що позивачем відповідно до підпункту 6.2.3. пункту 6.2. статті 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" було надіслано відповідачу першу податкову вимогу від 03.02.2009 року та другу податкову вимогу від 10.03.2009 року, які відповідач залишив без реагування.

Як встановлено судом, за несплату відповідачем податкового зобовязання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності та застосованих штрафних (фінансових) санкцій, позивачем нараховано пеню в розмірі 3435 гривень. Однак, на момент звернення до суду несплачена в повному обсязі нарахована пеня становить 2347,35 гривень.

Пунктом 6.1.1 пункту 6.1 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»передбачено, що після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до пункту 1.4. статті 1 зазначеного Закону, пеня - плата у вигляді процентів, нарахованих на суму податкового боргу (без урахування пені), що справляється з платника податків у зв'язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов'язання, обов'язок сплати якої передбачено підпунктом 1.1. пункту 1 статті 1 зазначеного Закону.

Згідно підпункту 5.4.1. пункту 5.4 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Суд приходить до висновку, що узгоджена заборгованість з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, штрафних (фінансових) санкцій та пені в загальному розмірі 38914,50 гривень, є податковим боргом відповідача, який ним несплачений.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язана погасити податковий борг. Наявність такого обов'язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов'язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпункт 3.1.1 пункт 3.1 статті 3 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" встановлює, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1, 76000, вулиця Курінного Чорноти, 3/1, місто Івано-Франківськ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в дохід місцевого бюджету податковий борг в розмірі 38914 (тридцять вісім тисяч девятсот чотирнадцять) гривень 50 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України про апеляційне оскарження постанови подається заява протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 21.04.2010 року.