Справа № 2-а-275/10
Суддя: Синиця Л. П.
Дата ухвалення: 2010-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 2-а-275/10
провадження № -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2010 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі : головуючого судді Синиці Л.П., при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділення ДАІ Смілянського району про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серія СА №186194 від 07.10.2010 р., як незаконної, -

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділення ДАІ Смілянського району про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серія СА №186194 від 07.10.2010 р., як незаконної.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на ті обставини, що 07 жовтня 2010 року приблизно о 14 годині 25 хвилин, керуючи власним автомобілем НОМЕР_1 в м. Сміла, через технічні неполадки двигуна автомобіля, був вимушений виїхати під заборонений дорожній знак, зупинитися та проводити ремонт. В цей час до нього підїхав службовий автомобіль з працівниками ДАІ, і вийшовши з салону автомобіля інспектор ДАІ ОСОБА_3, став складати протокол про порушення Правил дорожнього руху, а потім виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, піддавши адміністративного штрафу в сумі 255,00грн.. З прийнятим рішенням працівника ДАІ позивач не згідний, постільки під час його руху по вул. Леніна в м. Сміла, через відмову в роботі двигуна автомобіля він був вимушений зїхати з траси (вулиці) на площадку біля автовокзалу, так як створював перешкоду в русі як попутному так і зустрічним транспортним засобам і став проводити ремонт. Свої зауваження, висловив працівникові ДАІ та попросив запросити свідків, які б підтвердили факт поломки двигуна, але інсектор не захотів його слухати, відмовивши в клопотанні, зіславшись на те, що він має право оскаржувати його дії в суді. Розібравши стартер в автомобілі, останні був віднесений на ремонт до найближнього пункту станції технічного обслуговування, де його відремонтували і тільки тоді він відїхав з місця своєї зупинки та поїхав по своєму маршруту. Вважаючи, що постанова, винесена інспектором ДАІ про притягнення його до адміністративної відповідальності неправомірно, позивач, для захисту порушених своїх прав та інтересів був вимушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідача - ВДАІ Смілянського району в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 00041000, листа про розгляд справи у його відсутність, з викладеням позиції щодо заявленого клопотання, чи заяв /клопотань/ про перенесення слухання справи, як і заперечень на даний позов, до суду не надходило.

За наявності вищенаведеного та за згодою позивача, суд, вважає, що у справі достатньо доказів про розгляд даного позову за відсутності відповідача, що узгоджується із ст.128 ч.4 КАС України, де зазначено, що у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, вважає, що даний позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожному гарантується в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів. За змістом ч.2 ст.18 КАС України усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності розглядаються місцевими загальними судами як адміністративними.

За ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено в у судовому засіданні, 07.10.2010 року, інспектором ДПС Смілянської роти ДПС сержантом міліції ОСОБА_3 було складено протокол Серії СА № 046423 від 07.10.2010р., згідно якого позивач ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 8.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.122 КУпАП, та винесена постанова Серії СА № 186194 від 07.10.2010р. в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

На підтвердження своїх вимог позивач, до суду, надав накладну від 07.10.2010р., про те, що позивачу проведено ремонт стартера автомобіля НОМЕР_2, із зазначенням часу 15год. 30хв.., як і наполягав у судовому засіданні, що під час складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення працівник ДАІ інспектор ДПС Смілянської роти ДПС сержант міліції ОСОБА_3, не запросив свідків на його вимогу.

Вбачається, що матеріали адміністративної справи не містять жодного переконливого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, окрім думки інспектора Бондаренка С. В., що позивач ОСОБА_2 порушив вимогу дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» та пункту 8.4 Правил дорожнього руху України, як-то: матеріали фото- чи відео фіксації, показання свідків, як і не додано їх до протоколу та постанови, чи, безпосередньо, до суду.

Відповідач, для дачі пояснень у судове засідання не зявився, не надіслав своїх заперечень, і цим самим позбавив суд можливості, врахувати його доводи, при постановленні рішення.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що вина позивача у скоєнні правопорушення не є доведеною, а працівник ДАІ інспектор Бондаренко С. В. всебічно, повно і обєктивно, не дослідив всіх обставин справи при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та накладенні стягненнію.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 6, 9, 251, 252 Кодексу про адміністративні правопорушення України, ст. ст. 7, 13, 17, 18, 23, 71, 94, 159, 161, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити.

Постанову інспектора ДПС Смілянської роти ДПС сержанта міліції ОСОБА_3 серія СА №186194 від 07.10.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 122 ч.1 Кодексу адміністративного судочинства України, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень - скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4