Справа № 2а-6641/09/2170
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2015-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2015 р. м. Київ К/800/37942/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Лосєва А.М.

розглянула в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22.06.2009 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2012 у справі №2-а-6641/09/2170 за позовом прокурора Дніпровського району міста Херсона в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у місті Херсоні до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді Шипуліної Т.М., перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 22.06.2009, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2012, позовні вимоги прокурора Дніпровського району міста Херсона в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у місті Херсоні до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь бюджету 1566,56грн. заборгованості по орендній платі з фізичних осіб.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 17.07.2013 звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 02.09.2013 прийняв її до свого провадження.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22.06.2009 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2012, направити справу на новий розгляд.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, зокрема, статей 35, 187, 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для звернення з даним позовом стало виникнення у відповідача податкового боргу в розмірі 1556,56грн. по орендній платі за землю за період з 03.05.2006 по 30.01.2007 в результаті несплати узгодженого податкового зобов'язання за податковою декларацією з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності від 27.01.2006 №1975.

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Згідно з підпунктом 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платників податків.

Для правильного вирішення питання щодо стягнення податкового боргу необхідним є встановлення факту щодо наявності або відсутності такого боргу підтвердженого належними доказами.

Згідно з підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що узгоджені податкові зобов'язання позивачем самостійно не сплачено, що є підставою для стягнення боргу в примусовому порядку.

Суд касаційної інстанції не може визнати законними і обґрунтованими судові рішення попередніх інстанцій, оскільки останні ухвалені без повного та всебічного з'ясування обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до частин другої, третьої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з пунктом 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України одним із принципів адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі. Дотримання цього принципу вимагає від суду, який розглядає адміністративну справу, встановлення фактичних обставин справи, навіть якщо на них немає посилання сторін в їх доводах чи запереченнях, з витребуванням відповідних доказів в тому числі із власної ініціативи, що обумовлюється публічним характером спору в адміністративній справі.

Як на підставу своїх вимог, податковий орган посилається на те, що податковий борг виник у зв'язку з несплатою позивачем самостійно задекларованих податкових зобов'язань.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності у відповідача заборгованості, відсутні докази формування та направлення відповідачу податкових вимог в порядку, передбаченому законодавством.

Таким чином, в порушення вимоги процесуального законодавства щодо з'ясування усіх обставин у справі, судами вищезазначене залишено поза увагою та зроблено висновок щодо розміру податкового боргу відповідача та наявності підстав для його стягнення без належного з'ясування обставин справи.

Так, для правильного вирішення справи судам необхідно встановити розмір та податкового боргу, зокрема, витребувати у податкового органу довідку про розмір податкового боргу та зворотній бік облікової картки платника податку; перевірити дотримання податковим органом вимог підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливлюють встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, повно і всебічно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Керуючись статтями 160, 210, 222, 223, 227, 230, 231, частиною п'ятою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22.06.2009 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2012 у справі №2-а-6641/09/2170 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Головуючий: __________________ Т.М. Шипуліна

Судді: __________________ Л.І. Бившева

__________________ А.М. Лосєв