Справа № 804/10466/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2015 р. м. Київ К/800/37664/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Калашнікової О.В.
Донця О.Є.
Леонтович К.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2014 року у справі №804/10466/13-а за позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Відділу освіти Павлоградської районної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИЛА:
Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області звернулась в суд з позовом до Відділу освіти Павлоградської районної державної адміністрації, в якому просила зобов'язати виконати п. 15 вимог Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 19.02.2013 р. № 870-21/270 на суму 8 952,06грн. шляхом, вказаним у вимозі.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2013 року позов задоволено частково. Зобов'язано Відділ освіти Павлоградської районної державної адміністрації виконати п.15 вимоги від 19.02.2013р. №870-21/270 в частині усунення порушень, виявлених в ході проведення ревізії, на загальну суму 4036,52грн. шляхом, вказаним у вимозі. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2014 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2013 року залишено без змін.

Не погоджуючись із оскаржуваними судовими рішеннями, Державна фінансова інспекція у Дніпропетровській області звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги в цій частині задовольнити. В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2014 року залишити без змін.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд касаційної скарги проводиться в порядку письмового провадження.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуальною права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 04.02.2013 р. відповідно до п.8.3.1.1 плану роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на ІV квартал 2012 р. та на підставі направлення на проведення ревізії від 09.01.2013р. №02 головним державним фінансовим інспектором Павлоградської ОДФІ Андрущенко Г.Г. проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Павлоградської районної державної адміністрації за період з 01.04.2010 р. по 31.12.2012 р.

За результатами ревізії складено акт від 08.02.2013 р. №870-14/10.

В ході ревізії встановлено, зокрема, наступні порушення:

- ревізією підтвердження фактичної вартості виконаних робіт з капітального та поточного ремонтів встановлено порушення п.3.3.10.1 ДБН Д.1.1.-1-2000 «Правил визначення вартості будівництва», затверджених наказом Дежбуду України від 27.08.2000р. №174, а саме: завищення контрагентами відповідача (підрядниками) вартості виконаних робіт, що призвело до необґрунтованого завищення загальновиробничих витрат, які було оплачено за рахунок бюджетних коштів Відділу освіти Павлоградської районної державної адміністрації.

На підставі акту від 08.02.2013р. №870-14/10 Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області винесено вимоги про усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Павлоградської районної державної адміністрації від 19.02.2013 р. №870-21/270. Згідно п.15 вимог від 19.02.2013 р. №870-21/270 підрядниками робіт з капітального та поточного ремонтів приміщень, покрівлі та технічного обслуговування котлів центрального опалення завищена вартість виконаних робіт на загальну суму 10 490,15 грн., а саме:

- ПП фірма «Джолі» на суму 4 036,52грн.;

- ТОВ «Центр по ремонту та наладці теплоенергетичного обладнання» на суму 3 793,34 грн.;

- ЗАТ «Павлоградагропромстрой» на суму 1 538,09 грн.;

- ПП фірма «Монтажбуд» на суму 1 122,20 грн.

Відповідача також зобов'язано відобразити в обліку дебіторську заборгованість вищезазначених суб'єктів господарювання; провести претензійно-позовну роботу з контрагентами (підрядниками) щодо повернення ними зайво отриманих сум в результаті завищення вартості ремонтно-будівельних робіт, на реєстраційний рахунок відділу освіти або виконання відповідного обсягу робіт; отримані кошти повернути бюджету, в іншому випадку стягнути з осіб, винних к проведенні зайвих виплат, шкоду в порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 КЗпП України.

Судами встановлено, що сума, невідшкодована відповідачем на момент звернення позивача до суду, становить 5 158,72 грн. та складається з 4 036,52 грн., тобто вартості робіт з будівництва центру відпочинку і здоров'я, отриманих від ПП фірми «Джолі», та 1 122,20 грн. - вартості робіт з поточного ремонту покрівлі Богуславської ЗШ, отриманих відповідачем від - ПП фірма «Монтажбуд».

Так як відповідачем не було виконано в повному обсязі п.15 вимог від 19.02.2013 р. №870-21/270, позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача вчинити дії по виконанню даного пункту вимоги в повному обсязі.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну фінансову інспекцію України Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з пунктом 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Отже, відповідачу надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

При цьому в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Виходячи з наведеного, у органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідачем пред'явлена вимога, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність їх стягнення.

Оскільки збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення та можливість повернення майна перевіряє суд, який розглядає такий позов.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 15 квітня 2014 року №21-40а14, №21-63а14, від 13 травня 2014 року № 21-89а14, який згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Аналізуючи вищезазначені норми, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку про неможливість стягнення збитків, завданих внаслідок порушення підконтрольною установою норм фінансового законодавства, у примусовому порядку шляхом заявлення позову про зобов'язання вчинити дії, а тому у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені правильно і повно, але при цьому суди допустилися порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Зважаючи на те, що судами при розгляді справи правильно та повно встановлені фактичні обставини справи, однак при прийнятті рішення допущені порушення норм матеріального права, які призвели до помилки при постановленні судових рішень, а також те, що у справі не вимагається збирання або додаткова перевірка доказів, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про доцільність скасування постановлених у справі рішень та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 220, 222, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2014 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Відділу освіти Павлоградської районної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.