Справа № 2а-254/10/0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

В І Л Ь Н О Г І Р С Ь К И Й М І С Ь К И Й С У Д Д Н І П Р О П Е Т Р О В С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2010 року Справа № 2а-254/10/0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

розглянувши у відкритому у судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника ВДАІ з обслуговування адміністративної території Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, майора міліції ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 03.11.2010 року, позивач прохає: поновити йому пропущений з поважних причин 10-ти денний строк для звернення з цим позовом до суду; визнати незаконною та скасувати постанову серії АЕ № 322202 від 12.07.2010 року, винесену начальником ВДАІ з обслуговування адміністративної території Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, майором міліції ОСОБА_2М, про накладення на позивача адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 510 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях позивача складу зазначеного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що згідно обставин, викладених в постанові про адміністративне правопорушення, позивач 16.06.2010 року о 00.год 27 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2, не маючи відповідної категорії «Е». Постанова була прийнята на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АЕ № 265657 від 16.06.2010 р. Позивач вважає, зазначені постанову та протокол незаконними, і постанова підлягає скасуванню в звязку з суттєвим порушенням норм процесуального та матеріального права. Позивач має посвідчення водія на право керування автотранспортом категорій «В» і «С» і стверджує, посилаючись на Положення по порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ № 511 від 20.05.2009 року, що мав право керувати даними транспортними засобами, але посвідчення водія не зміг поміняти, оскільки в Дніпродзержинському МРЕВ відсутні були пластикові бланки водійських посвідчень. Окрім того, це Положення не передбачає такої категорії як «Е», передбачена категорія «СЕ». Оскільки до прийняття нового положення позивач мав категорію «С», то згідно п. 25 нового Положення, йому автоматично надається право керувати автомобілями категорії «СЕ». В протоколі не зазначено місце вчинення правопорушення, справа була розглянута за відсутності позивача та без повідомлення його про час та місце розгляду справи. Про наявність постанови позивачу стало відомо лише від державного виконавця, коли було вручено постанову про відкриття виконавчого провадження, що стало причиною пропуску 10-ти денного строку на звернення з даним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, але сам був повідомлений про час, дату та місце судового засідання належним чином.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, від 08.11.2010 року позивачу було поновлено строк звернення до суду з даним позовом..

В судовому засіданні на підставі копій та оригіналу постанови серії АЕ № 322202 від 12.07.2010 р. та копії і оригіналу протоколу серії АЕ № 265657 від 16.06.2010 р. про адміністративне правопорушення встановлено, що 12.07.2010 року начальником ВДАІ з обслуговування адміністративної території Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, майором міліції ОСОБА_2М, який є субєктом владних повноважень, було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 510 грн., на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного старшим інспектором ДПС Дніпропетровського взводу ДПС ДАІ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_3, за те, що позивач 16.06.2010 року о 00 год. 29 хв., на а/д Р-52, 29 км., керував автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2, не маючи відповідної категорії «Е», чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України.

Суд звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення і постанові у справі про адміністративне правопорушення не зазначено повну масу автомобіля та напівпричепа, тобто не викладена обєктивна сторона правопорушення. Ні в протоколі, ні в постанові не зазначено, які саме права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, були розяснені позивачеві, інших доказів, в тому числі свідків, до справи не залучено. В протоколі зазначена дата розгляду справи: 30.06.2010 року о 10.00 год. в ДАІ м. Верхньодніпровська, про що позивач був повідомлений належним чином, фактично справа розглянута та постанова винесена начальником ВДАІ ОСОБА_2 12.07.2010 року за відсутності позивача та без повідомлення його про час, дату та місце розгляду справи. В постанові не зазначено, які пункти ПДР України були порушені позивачем, тобто не викладена обєктивна сторона складу правопорушення.

Надаючи юридичну оцінку фактам та обставинам справи, суд керується наступними нормами права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); - безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами водіями, які не мають права керувати таким транспортним засобом, - в виді штрафу у розмірі від тридцяти до тридцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення.

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи.

В порушення вимог ст.251 КУпАП, ст.256 КУпАП, п.2.6, п.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463, п. 1.1., п. 13.3.4., п. 14.1 «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592, в протоколі про скоєне адміністративне правопорушення не було зазначено інших, будь-яких фактичних даних, на основі яких, у визначеному законом порядку відповідач міг обєктивно і обґрунтовано встановити: наявність адміністративного правопорушення, винність позивача у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; не спростоване заперечення позивача, що він мав право керувати даним транспортним засобом; не спростоване заперечення щодо розгляду справи у відсутності позивача та без повідомлення його про час, дату та місце розгляду справи; дії відповідача з розгляду справи були виконані в порушення процесуальних вимог, передбачених ст.ст. 268,276-278, 280, 283,285 КУпАП.

Так, згідно ч.1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Ця вимога закону не була виконана відповідачем. Окрім того, ні в протоколі ні в постанові не було зазначено даних про повну масу автомобіля та напівпричепа, яким керував позивач, в той час, як встановлення цієї обставини мало суттєве значення для вирішення питання про наявність чи відсутність в діях позивача порушення ПДР України. Так, згідно п. 5 постанови КМУ від 20 травня 2009 р. N 511 «Про внесення змін до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», водіям транспортних засобів категорій B, C1, C, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів. До керування транспортними засобами категорій B, C1, C, D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій BE, C1E, CE, D1E і DE. Категорія «Е», взагалі не передбачена.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що субєкт владних повноважень: начальник ВДАІ з обслуговування адміністративної території Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, майор міліції ОСОБА_2М, при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 126 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 510 грн., в порушення вимог п.п.3,4,5,6,9,10 ч.3 ст.2 КАС України, діяв необґрунтовано, упереджено, свої обовязки та права здійснив формально, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно та нерозсудливо, без урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення, не своєчасно, тобто з порушенням строку, протягом якого згідно закону слід було розглянути справу; з порушенням вимог, передбачених ст.268 КУпАП, без належного розяснення позивачу його прав та обовязків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; в протоколі відсутні текстуально викладені права особи, передбачені ст. 63 Конституції України, та права і обовязки правопорушника, передбачені ст. 268 КУпАП, що викликає сумнів у тому, що ці права та обовязки, насправді, були доведені позивачеві, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, зокрема, користуватися послугами захисника та іншого фахівця у галузі права при розгляді справи про адміністративне правопорушення; в порушення ст.252 КУпАП - без всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи в їх сукупності; без зясування того, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність; в постанові не зазначено пункти ПДР України, які були порушені, та інші обставини, тобто обєктивна сторона правопорушення не була встановлена та викладена належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не надано суду жодних заперечень та доказів для підтвердження законності та обґрунтованості своїх дій, які б свідчили, про наявність вини позивача у вчиненні правопорушень, а протокол серії АЕ № 265657 від 16.06.2010 року на підставі наведеного вище суд визнає недопустимим джерелом доказів, суд приходить до висновку, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності безпідставно тому, що протокол та постанова у справі про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на обєктивно встановлених обставинах події та вимогах Закону.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно п.1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, за недоведеності його вини та факту події правопорушення.

Відповідно до вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст. 94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,158-163,167,171-2,255,256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії АЕ № 322202 від 12.07.2010 року, винесену начальником ВДАІ з обслуговування адміністративної території Верхньодніпровського району та м. Вільногірська УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, майором міліції ОСОБА_2М, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 510 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Копію постанови, не пізніше трьох днів після його проголошення, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачу та відповідачу.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.