Справа № 730/145/15-а
Суддя: Тіслюк І. І.
Дата ухвалення: 2015-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/145/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі -

головуючого судді Тіслюка І.І.

секретар Циліцька Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації про визнання протиправним рішення відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації про відмову у задоволенні запиту на інформацію та покладенням обов`язку розглянути запити ОСОБА_1 від 28.01.2015 року на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» з наданням копій проектно - кошторисної документації з ремонту приміщень у Шаповалівській та Миколаївській ЗОШ 1-3 ступенів, а також про притягнення посадових осіб, винних у даному правопорушенні до дисциплінарної відповідальності,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації в якому просить суд постановити рішення про визнання протиправним рішення відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації про відмову у задоволенні запиту на інформацію та покладенням обов`язку розглянути запити ОСОБА_1 від 28.01.2015 року на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» з наданням копій проектно - кошторисної документації з ремонту приміщень у Шаповалівській та Миколаївській ЗОШ 1-3 ступенів, а також про притягнення посадових осіб, винних у даному правопорушенні до дисциплінарної відповідальності

В обґрунтування адміністративного позову ОСОБА_1 посилається на те, що 28.01.2015 року вона звернулась до відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації з двома запитами з вимогою надання їй особисто інформації, що стосується проектно-кошторисної документації з ремонту приміщень Шаповалівської та Миколаївської ЗОШ I - III ступенів.

Відділ освіти 04.02.2015 року відповів письмово відмовою у наданні запитуваємої інформації, обґрунтовуючи це тим, що проектно - кошторисна документація має обмежений доступ, тому що є власністю виконавця робіт, відомості становлять комерційну таємницю і не можуть бути оприлюднені відділом освіти.

Таке рішення відповідача, що є суб`єктом владних повноважень і наділеного правом розпоряджатись публічною інформацією, вона вважає протиправним, оскільки ним було безпідставно відмовлено в задоволенні запиту на інформацію, необгрунтовано віднесено публічну інформацію до інформації з обмеженим доступом із метою навмисного приховування певних фактів. Водночас, відповідачем відповідь на запити була надана несвоєчасно.

Проте, згідно з ст.6 ч.5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати інформацію про організаційну структуру, місію, функції, повноваження, основні завдання, напрями діяльності та фінансові ресурси (структуру та обсяг бюджетних коштів, порядок та механізм їх витрачання тощо).

Обмеження доступу до інформації здійснюється при дотриманні сукупності вимог, передбачених частиною 2 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», однак проектно-кошторисна документація не належить до інформації з обмеженим доступом, а обґрунтування відмови в наданні запитуваної інформації з покликанням на зазначену вище статтю є неправильним прочитанням чинного законодавства.

У Загальних умовах укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2005 року № 668, зазначено, що замовником є сторона договору підряду, яка за власним рішенням або дорученням інвестора розміщує замовлення на виконання робіт (будівництво об'єкта), приймає закінчені роботи (об'єкт будівництва) та оплачує їх. Відповідно до п. 14 Загальних умов, власником результату виконаних робіт (об'єкта будівництва) є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Згідно з п.95 Загальних умов, якщо згідно з умовами договору підряду власником виконаних робіт (об'єкта будівництва) до їх передачі замовнику є підрядник, право власності на закінчені роботи (об'єкт будівництва) переходить до замовника з моменту підписання сторонами акта про виконані роботи.

Якщо власником результату робіт є замовник, то проектно-кошторисна документація має так само знаходитися в його розпорядженні. Складена проектувальником проектно-кошторисна документація є власністю замовника, а не виконавця робіт, як це вказано у відповіді відділу освіти.

Позивач вважає безпідставним віднесення відповідачем запитуваної інформації до комерційної таємниці. Виконання робіт, передбачене проектно-кошторисною документацією, здійснено за рахунок державних коштів.

Ця інформація є публічною, оскільки була створена в процесі виконання суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків.

Тому посилання відділу освіти у його відповіді на Закони України «Про підприємництво в Україні», «Про власність», «Про інформацію», «Про захист від недобросовісної конкуренції» є абсолютно безпідставними та суперечать Закону України «Про доступ до публічної інформації», зокрема принципам забезпечення доступу до публічної інформації - прозорості й відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень та вільному отриманню й поширенню інформації.

У її запитах від 28 січня 2015 року поряд із проханням надати копії проектно- кошторисної документації було уточнено, що її цікавить перелік виконаних робіт і витрачених на це коштів і не цікавили дані про кількісні та якісні характеристики підприємства виконавця чи інші технологічні відомості, а виключно інформація про використання державних коштів під час ремонту навчальних закладів і те, чи витрати відповідали виконаним роботам.

Відповідно до частини 7 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. Однак відділ освіти надав відповідь на запит несвоєчасно, оскільки запит був надісланий 28.01.2015 року, а відповідь була отримана 04.02.2015 року. 31 січня 2015 року в працівників відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації був робочий день.

Виходячи з викладеного, вона просить суд винести постанову якою визнати протиправним рішення відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації як розпорядника інформації, що є суб'єктом владних повноважень, у зв'язку з безпідставною відмовою в задоволенні запиту на інформацію, необгрунтованим віднесенням запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом, несвоєчасним наданням відповіді.

Також слід зобов'язати відділ освіти розглянути запити від 28.01.2015 року з дотриманням Закону України «Про доступ до публічної інформації» та надати позивачу копії проектно-кошторисної документації з ремонту приміщень Шаповалівської і Миколаївської ОСОБА_2 ступенів, а також притягнути посадових осіб, винних у правопорушенні, до дисциплінарної відповідальності.

Позивач в судове засідання з розгляду справи за її адміністративним позовом не з`явилась, оскільки звернулась до суду із заявою в якій просила провести розгляд справи без її участі.

Представник відповідача адміністративний позов не визнала у повному обсязі заявлених вимог.

В пояснення свого ставлення до вимог позивачки вона зазначила, що твердження ОСОБА_1 про те, що відповідач обмежив доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами не відповідає дійсності.

ОСОБА_1 звернулася до відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації з запитом, в якому мова йшла саме про надання проектно-кошторисної документації, а не про надання їй інформації про розпорядження бюджетними коштами.

Відповідь їй була надана з урахуванням ч.2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», якою для запобігання розголошенню інформації одержаної конфіденційно обмежується доступ до інформації при дотриманні сукупності визначених законом вимог.

Позивач прийшла до хибного висновку, що власником інформації яка міститься в проектно-кошторисній документації являється лише відповідач, що не ґрунтується на реальних фактах. Водночас, твердження позивача, що запитувана інформація не відноситься до комерційної таємниці - не підкріплена жодними нормами права та не відповідає дійсності.

Будівельні та ремонтні роботи за договором будівельного підряду, підрядник проводить згідно з проектно-кошторисною документацією, яка визначає обсяг, види робіт, характер та якість таких робіт, ціну та інше.

Такий документ складається та підписується двома сторонами - підрядником та замовником, а також містить інформацію, яка належить підряднику і була отримана відділом освіти в межах своїх службових обов'язків.

Поширення інформації про проектно-кошторисну документацію, в якій зазначено якісні та кількісні показники, цінову політику підрядника може негативно вплинути на його господарську діяльність, а також може бути використана проти нього з метою недобросовісної конкуренції.

Отже, твердження позивача, що власником інформації, яка міститься в проектно-кошторисній документації, що знаходиться в розпорядженні відповідача (замовника робіт) є необ`єктивними, оскільки зазначена інформація, що міститься в проектно-кошторисній документації, прямо пов'язана і з діяльністю підрядника.

Окремим видом конфіденційної інформації є «комерційна таємниця» підприємства. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про підприємництво в Україні», під комерційною таємницею підприємства маються на увазі відомості, пов'язані з виробництвом, технологічною інформацією, управлінням, фінансами та іншою діяльністю підприємства, що не є державною таємницею, розголошення яких може завдати шкоди його інтересам.

Відповідно до Закону України «Про власність», конфіденційна інформація, що становить комерційну таємницю, може перебувати або у приватній, або у колективній власності, або в оперативному розпорядженні державних підприємств і за законом ця інформація охороняється власником, а її розповсюдження може відбуватися тільки за його бажанням та згодою.

У той же час Цивільний кодекс України (ст. 420) відносить комерційну таємницю до прав інтелектуальної власності, і тому майнові права на комерційну таємницю належать власнику.

Законом України «Про інформацію» статею 21 встановлюється, що інформація, яка належить до комерційної таємниці відноситься до конфіденційної, у зв'язку з чим може бути розповсюджена тільки за бажанням її власників, користувачів або розпорядників.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» - розголошенням комерційної таємниці є ознайомлення іншої особи без дозволу особи, уповноваженої на те, з відомостями, що відповідно до законодавства України становлять комерційну таємницю, особою, якій ці відомості були довірені або стали відомі у зв'язку з виконанням відповідних обов'язків, якщо це завдало чи могло завдати шкоди суб'єкту господарювання».

За незаконні дії по розповсюдженню комерційної таємниці підприємства передбачена як адміністративна, так і кримінальна відповідальність.

Позов насичений доводами що нібито відділ освіти неправомірно обмежив доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами. Проте це суперечить змісту запитів в яких таке питання не ставилось.

Тому всі аргументи позивача мають характер припущень що взагалі не відповідають дійсним обставинам, які слід брати до уваги з метою об`єктивної оцінки дій відповідача.

Вимога позивача про визнання факту несвоєчасного надання відповідачем відповіді на інформаційний запит має формальний характер, оскільки навмисно ігнорує той факт, що передсвятковий день 31.12.2014 року було лише рекомендовано використовувати як робочій, але природньо він не був повним і не всі співробітники були задіяні в трудовому процесі, а тому була відсутня можливість терміново і першочергово надати відповідь на звернення позивача.

Вимога позивача про притягнення судом до дисциплінарної відповідальності осіб, які винні у правопорушенні не є конкретизованою і заявлена без урахування законодавства, в межах якого підлягає розгляду заявлений нею позов, а тому не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши надані сторонами у справі документи, оцінивши їх значення в якості доказів у вирішенні спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статею 23 ч.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналіз норм дозволяє зробити правовий висновок про те, що на будь-які спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації, які виникають у правовідносинах, урегульованих Законом України «Про доступ до публічної інформації», поширюється юрисдикція адміністративних судів.

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації в якому просить суд постановити рішення про визнання протиправним рішення відділу освіти Борзнянської районноїдержавної адміністрації про відмову у задоволенні запиту на інформацію та покладенням обов`язку розглянути запити ОСОБА_1 від 28.01.2015 року на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» з наданням копій проектно - кошторисної документації з ремонту приміщень у Шаповалівській та Миколаївській ЗОШ 1-3 ступенів, а також про притягнення посадових осіб, винних у даному правопорушенні до дисциплінарної відповідальності

В обґрунтування адміністративного позову ОСОБА_1 посилається на те, що 28.01.2015 року вона звернулась до відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації з двома запитами з вимогою надання їй особисто інформації, що стосується проектно-кошторисної документації з ремонту приміщень Шаповалівської та Миколаївської ЗОШ I - III ступенів.

Відділ освіти 04.02.2015 року відповів письмово відмовою у наданні запитуваємої інформації, обґрунтовуючи це тим, що проектно - кошторисна документація має обмежений доступ, тому що є власністю виконавця робіт, відомості становлять комерційну таємницю і не можуть бути оприлюднені відділом освіти.

Позивач вважає що відповідачем були порушені положення ст.6 ч.5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про доступ до публічної інформації».

На її думку посилання відділу освіти у його відповіді на її два інформаційні звернення на Закони України «Про підприємництво в Україні», «Про власність», «Про інформацію», «Про захист від недобросовісної конкуренції» є абсолютно безпідставними та суперечать Закону України «Про доступ до публічної інформації», зокрема принципам забезпечення доступу до публічної інформації - прозорості й відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень та вільному отриманню й поширенню інформації.

У запитах позивача від 28 січня 2015 року поряд із проханням надати їй копії проектно- кошторисної документації було уточнено, що її цікавить перелік виконаних робіт і витрачених на це коштів і не цікавили дані про кількісні та якісні характеристики підприємства виконавця чи інші технологічні відомості, а виключно інформація про використання державних коштів під час ремонту навчальних закладів і те, чи витрати відповідали виконаним роботам.

Відділ освіти надав відповідь на запит несвоєчасно, оскільки запит був надісланий 28.01.2015 року у передсвятковий період, а відповідь позивачкою була отримана 04.02.2015 року.

Виходячи з викладеного, позивач просить суд винести постанову якою визнати протиправним рішення відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації як розпорядника інформації, а також зобов'язати відділ освіти розглянути запити від 28.01.2015 року з дотриманням Закону України «Про доступ до публічної інформації» та надати позивачу копії проектно-кошторисної документації з ремонту приміщень Шаповалівської і Миколаївської ОСОБА_2 ступенів. Заявлена вимога про притягнення посадових осіб, винних у правопорушенні, до дисциплінарної відповідальності.

Позовні вимоги були підтримані і позивач в письмовій заяві просила провести розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі вимог, заявлених позивачкою.

Суд вважає обґрунтованими пояснення представника відповідача про безпідставність обґрунтувань позивачем своїх вимог в адміністративному позові.

ОСОБА_1 звернулася до відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації з запитом, в якому мова йшла саме про надання проектно-кошторисної документації, а не про надання їй інформації про розпорядження бюджетними коштами.

Відповідь їй була надана з урахуванням ч.2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», якою для запобігання розголошенню інформації одержаної конфіденційно обмежується доступ до інформації при дотриманні сукупності визначених законом вимог.

Твердження позивача, що власником інформації, яка міститься в проектно-кошторисній документації, яка знаходиться в розпорядженні відповідача (замовника робіт) є необ`єктивними, оскільки зазначена інформація, що міститься в проектно-кошторисній документації, прямо пов'язана і з діяльністю підрядника.

Представник відповідача надала суду письмовий доказ із змісту якого вбачається, що ФОП ОСОБА_3 в своїй заяві на імя начальника відділу освіти Борзнянської РДА заперечив проти оприлюднення інформації щодо робіт з ремонту приміщення Шаповалівської ОСОБА_2 ступенів і аналогічна заява була зроблена відносно робіт в приміщеннях Миколаївської ОСОБА_2 ступенів.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про підприємництво в Україні», під комерційною таємницею підприємства маються на увазі відомості, пов'язані з виробництвом, технологічною інформацією, управлінням, фінансами та іншою діяльністю підприємства, що не є державною таємницею, розголошення яких може завдати шкоди його інтересам.

Відповідно до Закону України «Про власність» конфіденційна інформація, що становить комерційну таємницю, може перебувати або у приватній, або у колективній власності, або в оперативному розпорядженні державних підприємств і за законом ця інформація охороняється власником, а її розповсюдження може відбуватися тільки за його бажанням та згодою.

У той же час Цивільний кодекс України (ст. 420) відносить комерційну таємницю до прав інтелектуальної власності, і тому майнові права на комерційну таємницю належать власнику.

Законом України «Про інформацію» ст. 21 встановлюється, що інформація, яка належить до комерційної таємниці відноситься до конфіденційної, у зв'язку з чим може бути розповсюджена тільки за бажанням її власників, користувачів або розпорядників.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» - розголошенням комерційної таємниці є ознайомлення іншої особи без дозволу особи, уповноваженої на те, з відомостями, що відповідно до законодавства України становлять комерційну таємницю, особою, якій ці відомості були довірені або стали відомі у зв'язку з виконанням відповідних обов'язків, якщо це завдало чи могло завдати шкоди суб'єкту господарювання».

За незаконні дії по розповсюдженню комерційної таємниці підприємства передбачена як адміністративна, так і кримінальна відповідальність.

Поняття «публічна інформація» визначено у статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Так, відповідно до ч.1 цієї статті публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За цим визначенням, виокремлюються такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків.

Щодо несуб'єктів владних повноважень, то вони можуть бути тільки розпорядниками такої інформації.

Відповідно до правової позиції, визначеної у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №11 від 30.09.2013 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації», якщо інфомаційний запит не є публічним або відповідач не є розпорядником публічної інформації, то в таких випадках необхідно відмовляти в задоволенні позову, незалежно від того, чи є відповідач суб'єктом владних повноважень чи ні.

Суди також повинні відмовляти в задоволенні позову, який пред'явлено з вимогою щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників публічної інформації щодо її ненадання, якщо під час судового розгляду буде встановлено, що позивач зажадав у відповідача інформацію відповідно до законів України «Про інформацію», «Про звернення громадян» тощо.

Вимога позивача про визнання факту несвоєчасного надання відповідачем відповіді на інформаційний запит має формальний характер, оскільки, виходячи з пояснень представника відповідача, не прийнято до відома той факт, що передсвятковий день 31.12.2014 року було лише рекомендовано використовувати як робочій, але цей робочий день не був повним і не всі співробітники були задіяні в робочому процесі, а тому була відсутня можливість терміново і першочергово надати відповідь на звернення позивача.

Вимога позивача про притягнення судом до дисциплінарної відповідальності осіб, які винні у правопорушенні, заявлена без урахування законодавства, в межах якого підлягає розгляду заявлений нею позов, а тому не підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене, керуючись Законом України № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року, Законом України «Про інформацію», Законом України «Про захист від недобросовісної конкуренції», Законом України «Про звернення громадян», ст.ст. 7-9, 18, 23, 71, 99, 121, 158, 162, 163, 171 КАС України, суд,-

постановив:

У адміністративному позові ОСОБА_1 до Відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації про визнання протиправним рішення відділу освіти Борзнянської районноїдержавної адміністрації про відмову у задоволенні запиту на інформацію та покладенням обов`язку розглянути запити ОСОБА_1 від 28.01.2015 року на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» з наданням копій проектно - кошторисної документації з ремонту приміщень у Шаповалівській та Миколаївській ЗОШ 1-3 ступенів, а також про притягнення посадових осіб, винних у даному правопорушенні до дисциплінарної відповідальності відмовити у повному обсязі заявлених вимог.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Борзнянський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний строк з дня винесення постанови.

Суддя

Борзнянського районного суду ОСОБА_4