Справа № 826/3413/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 липня 2015 року № 826/3413/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Погрібніченка І.М., суддів Іщука І.О., Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ЛАЙН»
до третя особа,Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне підприємство «А.Т.Н.»
про визнання протиправним рішення в частині, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27 лютого 2015 року до Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО-ЛАЙН» (далі - ТОВ «АВТО-ЛАЙН», позивач) з адміністративним позовом про визнання протиправним рішення конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території (рейси 724/723 Вінниця-Київ) щодо недопущення ТОВ «АВТО-ЛАЙН» до участі у конкурсі по об'єкту № 22 (далі - оскаржуване рішення).

24 березня 2015 року в судовому засіданні протокольною ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Приватне підприємство «А.Т.Н.» (далі - ПП «А.Т.Н.», третя особа).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що в день проведення конкурсу 29.01.2015, представник позивача був зареєстрований для участі в конкурсі, та приймав безпосередню участь у засіданні конкурсного комітету. Таким чином, на думку позивача, перевізник-претендент був допущений до участі у конкурсі по результатам перевірки його відомостей робочим органом, а саме, рішення про допуск (чи недопуск) перевізника-претендента до участі у конкурсі має бути прийнято до початку проведення конкурсу.

Втім, як вказує позивач, під час засідання конкурсного комітету з проведення конкурсів з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) від 29.01.2015 було прийнято оскаржуване рішення, оформлене протоколом № 35, яким, через подання до участі у конкурсі документів, що містять недостовірну інформацію, ТОВ «АВТО-ЛАЙН» не було допущено до участі у конкурсі.

За вказаних обставин, на переконання позивача, оскільки жодних претензій до нього, як до перевізника-претендента, з боку конкурсного комітету в процесі підготовки до проведення конкурсу не було заявлено, останній не мав правових підстав приймати рішення про недопущення до участі у конкурсі ТОВ «АВТО-ЛАЙН» на право здійснення перевезень пасажирів на маршруті Вінниця-Київ (рейси 724/723).

Як наслідок, позивач вважає, що дії конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування є неправомірними, а оскаржуване рішення - протиправне.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті (далі - Укртрансінспекція, відповідач) заперечував проти позову та просив суд повністю відмовити в його задоволенні, посилаючись в своїх письмових запереченнях проти адміністративного позову від 24.03.2015 на те, що вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки автомобільним перевізником, який подав до участі в конкурсі документи, було виявлено недостовірну інформацію (в анкеті ТОВ «АВТО-ЛАЙН» в графі «Середньооблікова кількість працівників за період протягом року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку, осіб» було вказано 77 осіб, а згідно наданої Державною фіскальною службою України на запит Укртрансінспекції інформації, остання не відповідала тій, що була зазначена перевізником у анкеті), що стало підставою для прийняття конкурсним комітетом рішення про недопущення до участі в конкурсі такого перевізника.

За вказаних обставин, Укртрансінспекція вважає рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом № 35 від 29.01.2015, в частині що стосується позивача, правомірним та прийнятим на підставі підтверджених фактів.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував.

Представник третьої особи подав через канцелярію суду свої письмові заперечення проти адміністративного позову від 24.04.2015, в яких заперечував проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що згідно норм чинного законодавства, саме в обов'язки конкурсного комітету входить прийняття рішення про недопущення автомобільного перевізника до участі в конкурсі в разі подання останнім недостовірної інформації.

З підстав викладеного, третя особа вважає, що ні організатор конкурсу, ні робочий орган у разі його залучення, не мають компетенції вирішувати питання допуску чи недопуску перевізника претендента до участі в конкурсі.

Крім того, щодо недостовірності інформації, поданої позивачем на участь у конкурсі, третя особа вважає, що конкурсний комітет виконав свій обов'язок з прийняття рішення про недопущення ТОВ «АВТО-ЛАЙН» до участі в конкурсі, оскільки в ході проведення організатором перевезень перевірки достовірності поданої перевізниками інформації, на підставі офіційної інформації від Державної фіскальної служби України, а також на підставі наданих позивачем розрахунків форми 1ДФ, було виявлено невідповідність між інформацією, визначеною позивачем в анкеті та отриманою в результаті аналізу вказаних документів.

Як наслідок, на переконання третьої особи, оскаржуване рішення є законним.

В судовому засіданні представник третьої особи проти задоволення адміністративного позову заперечував.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з поданням представниками осіб, які беруть участь у справі клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, суд дійшов висновку розглянути справу в письмовому провадженні.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО-ЛАЙН» є юридичною особою, видами діяльності за КВЕД-2010 якої є: 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у.

Згідно з ліцензією серії АЕ № 189814, виданою Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті від 12.03.2013 за № 198, строк дії якої з 13.03.2013 по необмежений, дозволеним видом робіт є: внутрішні перевезення пасажирів автобусами; міжнародні перевезення пасажирів автобусами.

ТОВ «АВТО-ЛАЙН», ПП «А.Т.Н.» та ТОВ «Липовець АТП» подали документи на участь у конкурсі з перевезення пасажирів на міжобласних автобусних маршрутах загального користування (далі - Конкурс), зокрема на об'єкті конкурсу № 22, маршрут «Вінниця - Київ», рейси 724/723, оголошеному в журналі «Перевізник UA» № 15-16/2014.

Організатором конкурсу на зазначеному маршруті виступила Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті.

Засідання конкурсного комітету Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут), зокрема, стосовно об'єкту конкурсу № 22, маршрут «Вінниця - Київ», рейси 724/723, було проведено 29.01.2015.

29 січня 2015 року на засіданні конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) вирішено:

- не допустити до участі у конкурсі ТОВ «Липовець АТП», м. Липовець, Вінницька область, як такого що подав до участі у конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію (за це рішення члени конкурсного комітету проголосували одноголосно);

- не допустити до участі у конкурсі ТОВ «АВТО-ЛАЙН», м. Вишгород, Київська область, як такого що подав до участі у конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію (за це рішення члени конкурсного комітету проголосували 10 «за», 2 «проти») (оскаржуване рішення);

- визнати переможцем конкурсу ПП «А.Т.Н.», м. Київ, на самостійне виконання рейсів 724/723 маршруту «Вінниця - Київ» (за це рішення члени конкурсного комітету проголосували 10 «за», 2 «утрималось»), що підтверджується витягом з Протоколу № 35 засідання конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) від 29.01.2015 (далі - Протокол № 35).

Оскаржуване рішення мотивоване тим, що під час обговорення питання щодо середньооблікової кількості працівників ТОВ «АВТО-ЛАЙН», зазначеної перевізником-претендентом в анкеті, було встановлено, що останнім в анкеті до заяви на участь у конкурсі в графі «Середньооблікова кількість працівників за період протягом року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку, осіб» зазначено 77, однак відповідно до інформації, надісланої листом Державної фіскальної служби України від 19.01.2015 № 923/5/99-99-17-04-01-16, кількість працівників ТОВ «АВТО-ЛАЙН», які відпрацювали повний звітний період, в т.ч. із заробітною платою не менше мінімальної у IV кварталі 2013 року становило 34 особи, у І кварталі 2014 року - 45 осіб, у II кварталі 2014 року - 4 особи, у IIІ кварталі 2014 року - інформація відсутня, що не відповідає інформації зазначеній перевізником в анкеті.

З підстав того, що такий перевізник-претендент як ТОВ «АВТО-ЛАЙН» подав до участі у конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію, на засіданні конкурсного комітету з проведення конкурсу з перевезення пасажирів на міжміському і приміському маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) позивача вирішено не допустити до участі у конкурсі.

Незгода з рішенням конкурсного комітету Укртрансінспекції від 29.01.2015 в частині недопуску ТОВ «АВТО-ЛАЙН» до участі у конкурсі обумовила позивача звернутись до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані особами, які беруть участь у справі докази та пояснення їх представників, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів не погоджується з доводами Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ЛАЙН», виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III), Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081 (далі - Порядок № 1081) та іншими нормативно-правовими актами.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень статті 7 Закону № 2344-III (в редакції чинній в момент виникнення спірних правовідносин) організація пасажирських перевезень на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласні маршрути) покладена на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Згідно з частиною першою статті 43 Закону № 2344-III визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 2344-III організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Приписами частини дев'ятої статті 44 Закону № 2344-III визначено, що для підготовки та проведення конкурсу органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування утворюють конкурсний комітет, до складу якого входять представники відповідних органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України, відповідальних за безпеку дорожнього руху, а також громадських організацій у сфері автомобільного транспорту.

Порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України (ч. 12 ст. 44 Закону № 2344-III).

На виконання статті 44 Закону № 2344-III, Кабінет Міністрів України своєю постановою від 03 грудня 2008 року № 1081 затвердив Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, яким визначено процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - конкурс) і який є обов'язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

Організатором на автобусному маршруті загального користування є, зокрема, Укртрансінспекція - на міжміському і приміському маршрутах, які виходять за межі території області (міжобласний маршрут) (п. 4 Порядку № 1081).

Конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який:

1) подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію;

2) визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації;

3) не відповідає вимогам статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт»;

4) не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків для міського, приміського сполучення та 20 відсотків для міжміського сполучення;

5) має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансінспекцією, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу);

6) подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов'язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» (п. 12 Порядку № 1081).

Відповідно до пункту 29 Порядку № 1081 для участі у конкурсі автомобільний перевізник подає на кожний об'єкт конкурсу окремо заяву за формою, визначеною згідно з додатками 1 або 2, і такі документи:

- нотаріально завірену копію ліцензії на право надання послуг з перевезень пасажирів (може подаватися в одному примірнику, якщо перевізник-претендент бере участь у кількох конкурсах, які проводяться на одному засіданні);

- перелік транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, із зазначенням марки, моделі, пасажиромісткості (з відміткою «з місцем водія/без місця водія»), VIN-коду транспортного засобу, державного номерного знака, року випуску транспортного засобу;

- копії ліцензійних карток на кожний автобус, який пропонується до використання на автобусному маршруті;

- документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі, із зазначенням дати проведення конкурсу;

- копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів або тимчасових реєстраційних талонів автобусів, що пропонуються до використання на маршруті;

- копію документа, що підтверджує проведення процедури санації (за умови проведення санації);

- перелік транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, або письмова інформація про їх відсутність;

- анкету відповідно до пункту 32 цього Порядку;

- копія штатного розпису, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за останні повні два квартали.

У конкурсі можуть брати участь підприємства (організації), які відповідають вимогам, що встановлені статтею 44 Закону України «Про автомобільний транспорт», а також умовам проведення відповідного конкурсу (п. 17 Порядку № 1081).

Відповідно до п. 19 Порядку № 1081 переможцем конкурсу визначається підприємство (організація), яке за оцінкою конкурсного комітету найбільше відповідає умовам конкурсу.

До складу конкурсного комітету входять представники відповідних органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Укртрансінспекції, Державтоінспекції та громадських організацій. При цьому кількість представників громадських організацій, діяльність яких пов'язана з автомобільним транспортом, повинна становити не менш як 50 відсотків загальної кількості представників громадських організацій (п. 23 Порядку № 1081).

За приписами п. 32 Порядку № 1081 до заяви автомобільного перевізника додається анкета за формою згідно з додатком 5, в якій передбачаються питання, що будуть враховані під час перевірки достовірності відомостей, що містяться у документах для участі у конкурсі, та під час підрахунків за бальною системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Так, в пункті « 2» Анкети до заяви про участь у конкурсі, що є додатком 5 до Порядку № 1081, має бути зазначена середньооблікова кількість працівників за період протягом року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку, осіб.

Пунктом 37 Порядку № 1081 визначено, що достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу.

За приписами п. 41 Порядку № 1081 під час проведення конкурсу представники організатора та органів державного контролю, які входять до складу конкурсного комітету, відповідно до їх компетенції надають інформацію про діяльність перевізника-претендента.

Згідно з п. 42 Порядку № 1081 у разі участі в конкурсі двох або більше перевізників-претендентів конкурсний комітет визначає кращого з використанням бальної системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів відповідно до цього Порядку та Закону України «Про автомобільний транспорт».

Сумарна кількість балів, одержаних кожним перевізником-претендентом згідно з додатком 4 до вказаного Порядку № 1081, є підставою для визначення переможця конкурсу.

Відповідно до п. 46 Порядку № 1081 переможцем конкурсу визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Претендентом, який посів друге місце, визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів без урахування показника переможця конкурсу.

Приписами пункту 47 Порядку № 1081 визначено, що рішення про результати конкурсу приймається конкурсним комітетом на закритому засіданні в присутності не менш як половини його складу, у тому числі голови конкурсного комітету або його заступника, простою більшістю голосів.

Рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу, а також перевізника-претендента, який за результатами розгляду посів друге місце, оголошується перевізникам-претендентам під час конкурсу, у 10-денний строк оформляється протоколом, який підписується присутнім головою або заступником голови та секретарем конкурсного комітету, і подається організатору (п. 49 Порядку № 1081).

Рішення конкурсного комітету щодо визначення переможця конкурсу вводяться в дію наказом (постановою або іншим розпорядчим документом) організатора протягом не більш як 30 робочих днів з дня проведення конкурсу (п. 51 Порядку № 1081).

Як вбачається з матеріалів справи, Укртрансінспекція на виконання приписів п. 37 Порядку № 1081 надіслала запит вих. № 3175/11/16-14 від 25.12.2014 до Державної фіскальної служби України в якому просила підтвердити або спростувати інформацію надану в додатку, а саме: середньооблікова кількість працівників, за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працювали на повну ставку за період з 25.11.2013 по 26.11.2014, а також кількість працівників, які отримували мінімальну заробітну плату за вищевказаний період. Вказану вище інформацію необхідно було надати в термін до 20.01.2015.

У відповідь на вказаний запит Укртрансінспекції, Державною фіскальною службою України в листі «Про надання інформації» від 19.01.2015 № 923/5/99-99-17-04-01-16 запитувача інформації було повідомлено про те, що кількість працівників ТОВ «АВТО-ЛАЙН», які відпрацювали повний звітний період, в т.ч. із заробітною платою не менше мінімальної у IV кварталі 2013 року становило 34 особи, у І кварталі 2014 року - 45 осіб, у II кварталі 2014 року - 4 особи, у IIІ кварталі 2014 року - інформація відсутня.

Конкурсний комітет, дійшовши висновку що автомобільним перевізником до участі в конкурсі подано недостовірну інформацію (в анкеті до заяви про участь у конкурсі в графі під № 2 «Середньооблікова кількість працівників за період протягом року до дати оголошення конкурсу з окладом за штатним розписом із заробітною платою не менше встановленого законодавством мінімуму, що працюють на повну ставку, осіб» ТОВ «АВТО-ЛАЙН» було зазначено 77, у той же час відповідно до інформації, наданої Державною фіскальною службою України в листі від 19.01.2015 № 923/5/99-99-17-04-01-16, кількість працівників такого перевізника-претендента, які відпрацювали повний звітний період, в т.ч. із заробітною платою не менше мінімальної у IV кварталі 2013 року становило 34 особи, у І кварталі 2014 року - 45 осіб, у II кварталі 2014 року - 4 особи, у IIІ кварталі 2014 року - інформація відсутня), на підставі пп. 1 п. 12 Порядку № 1081, прийняв рішення про недопущення такого автомобільного перевізника до участі в конкурсі.

Колегія суддів виходячи з аналізу зазначених вище норм чинного законодавства та обставин справи, вважає, що конкурсний комітет діяв у чіткій відповідності до приписів норм Порядку № 1081, а тому його рішення в частині недопущення ТОВ «АВТО-ЛАЙН» до участі у конкурсі по об'єкту № 22, маршрут «Вінниця - Київ», рейси 724/723, як такого, що подав до участі в конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію, є обґрунтованим, а отже, правомірним.

Стосовно тверджень позивача щодо моменту прийняття рішення про недопущення перевізника-претендента до участі в конкурсі, колегія суддів зазначає наступне.

Як визначено приписами п. 12 Порядку № 1081, саме конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника за наявності на те правових підстав, зокрема подання недостовірної інформації. З даного положення можна зробити висновок, що ні організатор конкурсу, ні робочий орган у разі його залучення, не мають компетенції вирішувати питання допуску чи недопуску перевізника-претендента до участі в конкурсі.

Реалізація компетенції конкурсного комітету, а в даному випадку обов'язку конкурсного комітету прийняти рішення про недопущення претендента до участі в конкурсі за наявності факту подання ним недостовірної інформації на конкурс, відбувається лише в межах засідання конкурсного комітету, що є формою роботи конкурсного комітету.

Відповідно до п. 50 Порядку № 1081 кожне засідання конкурсного комітету оформляється протоколом, який повинен містити інформацію про рішення про недопущення перевізника-претендента до участі в конкурсі, якщо воно мало місце.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення конкурсного комітету було прийнято в межах компетенції та з дотриманням процедури проведення конкурсу.

Таку ж правову позицію висловив Вищий адміністративний суд України у справі № 2а-105/11 в ухвалі від 27.02.2014, вказавши, що «Прийняття конкурсним комітетом рішень поза засіданням та оформлення їх у інший спосіб ніж протоколом Порядком не передбачено.».

Відтак, рішення конкурсного комітету про недопущення перевізника-претендента до участі в конкурсі приймається на засіданні конкурсного комітету в день проведення конкурсу.

А тому, позиція позивача стосовно того, що його було допущено до участі в конкурсі по результатам перевірки його відомостей робочим органом, і те що рішення про допуск (чи недопуск) перевізника-претендента до участі в конкурсі має бути прийнято до початку проведення конкурсу є хибною.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ЛАЙН».

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи доводи позивача були спростовані.

Натомість, відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, в зв'язку з чим, в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 122, ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО-ЛАЙН» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя І.М. Погрібніченко

Судді: І.О. Іщук

В.П. Шулежко