Справа № 2а-2562/09/1170
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року м. Київ К/800/49202/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Степашка О.І.

Суддів Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2013

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014

у справі №2а-2562/09/1170

за позовом Прокурора Кіровоградського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Кіровоградського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі по тексту - позивач, Кіровоградська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області) звернувся до суду з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ФОП ОСОБА_2.) про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 56507,45 грн., з яких 3600,00 грн. податкового боргу з податку з доходів фізичних осіб, 52859,00 грн. - з податку на додану вартість та 48,45 грн. - з податку з доходів фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2013, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014, позов задоволено повністю.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення, яким справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з податковим повідомленням-рішенням від 01.08.2008 №/0, прийнятим податковим органом за результатами позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства позивачем, яким останньому збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1200,00 грн. - основного платежу та 2400,00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій.

Згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 03.12.2008 №/0 та №/0, прийнятими податковим органом за результатами планової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства позивачем за період з 01.10.2005 по 30.09.2008, останньому збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 35126,00 грн. - основного платежу та 17733,00 грн. - штрафних (фінансових) санкцій і з доходів фізичних осіб в розмірі 48,45 грн. відповідно.

Всі перевірки були проведені в присутності уповноваженого представника позивача, а податкові повідомлення-рішення отримані відповідачем у встановленому порядку.

Податкове повідомлення-рішення №/0 від 03.12.2008 було оскаржено відповідачем в судовому порядку.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.03.2010, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2013, в задоволені адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Податкові повідомлення-рішення від 01.08.2008 №/0 та від 03.12.2008 №/0 відповідачем до суду не оскаржувалися.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 даного Закону визначено, що податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Зазначеним пунктом встановлено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. У разі коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги - до контролюючого органу вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

Остаточне рішення вищого (центрального) органу контролюючого органу за заявою платника податків не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене у судовому порядку.

Згідно з підпунктами 5.2.3-5.2.5 вищевказаної статті Закону заява, подана із дотриманням строків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту, зупиняє виконання платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні, на строк від дня подання такої заяви до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума податкового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Процедура адміністративного оскарження закінчується: останнім днем строку, передбаченого підпунктом 5.2.2 цього пункту для подання заяви про перегляд рішення контролюючого органу, у разі коли така заява не була подана у зазначений строк; днем отримання платником податків рішення контролюючого органу про повне задоволення скарги, викладеної у заяві; днем отримання платником податків рішення контролюючого органу, що не підлягає подальшому адміністративному оскарженню.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

З урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити до суду рішення контролюючого органу про нарахування податкового зобов'язання у будь-який момент після отримання відповідного податкового повідомлення. У цьому випадку зазначене рішення контролюючого органу не підлягає адміністративному оскарженню.

Судами встановлено та матеріалами справи підтверджується, що податкове зобов'язання позивача в загальній сумі 56507,45 грн. є узгодженим, а тому є податковим боргом в розумінні Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який підлягає сплаті (стягненню).

Відповідачем не надано доказів скасування прийнятих податкових повідомлень-рішень від 01.08.2008 №/0, від 03.12.2008 №/0 та №/0, а тому податковий борг, визначений даними рішеннями, підлягає стягненню.

За таких обставин та з урахуванням вимог частини 3 статті 2, частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович
(підпис)М.О. Федоров