Справа № 2а-19541/09/0370
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2010-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2010 рокуСправа № 2а-19541/09/0370

Волинський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

при секретарі Чміль І.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_4 адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Світогор" до ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції Волинської області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 17 лютого 2009 року,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Світогор» звернулось з позовом до ОСОБА_4 об»єднаної державної податкової інспекції (далі ОСОБА_4 ОДПІ) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 17 лютого 2009 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що працівниками ОСОБА_4 ОДПІ було проведено документальну виїзну планову перевірку його господарської діяльності. За наслідками перевірки був складений акт від 09.02.2009 року «Про результати виїзної планової документальної перевірки дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.10.2005 року 30.09.2008 року. За результатами перевірки відповідачем виявлені порушення, що стосуються задекларованого податку на додану вартість за червень місяць 2008 року. Зокрема, встановлено, що на порушення підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» ПП «Світогор» занижено податок на додану вартість за червень 2008 року на суму 27906,87 грн. шляхом включення до податкового кредиту сум ПДВ, які не підтверджені податковими накладними. На підставі вказаного акту перевірки ОСОБА_4 ОДПІ 17.02.2009 року виносить податкове повідомлення-рішення №/0, згідно якого позивачу визначено суму податкового зобов»язання по податку на додану вартість в розмірі 41860,30 грн., в тому числі за основним платежем 27906,87 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 13953,43 грн. Внаслідок узгодження податкового повідомлення-рішення відшкодування ПДВ було призупинено. Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 17.02.2009 року позивач на адресу ДПА у Волинській області направляє лист про проведення позапланової перевірки в зв»язку з невідображенням в акті інформації щодо підтвердження заяв на суми ПДВ до відшкодування та у зв»язку з невірно зробленим розрахунком штрафних санкцій. Згідно акту ДПА у Волинській області №293/2399/32764597 від 11.08.2009 року «Про результати позапланової виїзної перевірки ПП «Світогор» з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість за період з 01.10.2005 року по 30.09.2008 року» були виявлені аналогічні порушення, що стосуються задекларованого податку на додану вартість за червень 2008 року. На підставі акту №293/2399/32764597 від 11.08.2009 року перевірки ОСОБА_4 ОДПІ 25.08.2009 року виносить податкове повідомлення-рішення №/0, згідно якого позивачу визначено суму податкового зобов»язання по податку на додану вартість в розмірі 5608,50 грн. та податкове повідомлення-рішення №/0, згідно якого позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування на суму завищення підприємством бюджетного відшкодування в розмірі 24168,00 грн. Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені, однак залишені без розгляду. Вважає акт від 09.02.2009 року таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, а тому прийняте на його основі податкове повідомлення-рішення №/0 від 17.02.2009 року просить визнати нечинним та скасувати.

В судовому засіданні представники позивача підтримали свої вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснили, що ОСОБА_4 ОДПІ помилково було винесено два податкових повідомлення-рішення за одне й те саме порушення відносно ПП «Світогор». Просять позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОДПІ позову не визнав, просить в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що відповідачем було проведено планову виїзну перевірку ПП «Світогор» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01.10.2005 року по 30.09.2008 року.

За наслідками перевірки було складено акт від 09.02.2009 року. Перевіркою встановлено, що на порушення підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» позивачем в червні 2008 року занижено податок на додану вартість на суму 27906,87 грн., а саме: підприємство включило до податкового кредиту суми ПДВ не підтверджені податковими накладними. На підставі даного акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» №/0 від 17 лютого 2009 року про визначення сум податкового зобовязання з ПДВ у розмірі 41860 грн., з яких за основним платежем 27906,87 грн. та за штрафними санкціями 13953,43 грн.

Встановленим є те, що ПП «Світогор» періодично заявляло відємне значення податку на додану вартість до відшкодування з бюджету. Внаслідок узгодження податкового повідомлення - рішення форми «Р» №/0 від 17 лютого 2009 року відшкодування було призупинено.

З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2009 року позивач звертався до ОСОБА_4 ОДПІ з вимогою надати пояснення про причини виключення підприємства із реєстру відшкодування ПДВ. У відповідь на даний лист відповідач повідомив, що причинами виключення підприємства з реєстру відшкодування є те, що в ході проведення перевірки встановлено невірне висвітлення показників декларацій у розділі 3.2.3 акту та невірно складений розрахунок штрафних (фінансових) санкцій по ПДВ, також вирішується питання щодо приведення КОР ПП «Світогор» у відповідність чинному законодавству.

В звязку з вищевикладеним, позивач 03.07.2009 року звернувся до ДПА у Волинській області з проханням провести позапланову перевірку за період з 01.10.2005 року по 30.09.2008 року, який обревізований актом від 09.02.2009 року, в звязку з тим, що в акті не відображено інформації щодо підтвердження заяв на суми ПДВ до відшкодування та невірно зроблено розрахунок штрафних санкцій по ПДВ при формуванні податкового повідомлення- рішення №/0 від 17.02.2009 року.

За наслідками позапланової перевірки було складено акт №293/2399/32764597 від 11.08.2009 року «Про результати позапланової перевірки ПП «Світогор» з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість за період з 01.10.2005 року по 30.09.2008 року».

Перевіркою встановлено, що на порушення підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» позивачем занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 3739 грн., у тому числі за червень 2008 року 3739 грн. та упереджено суму податку на додану вартість 24168 грн., заявлену підприємством до бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок в декларації за червень 2008 року.

На підставі даного акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № /0 від 25 серпня 2009 року про визначення сум податкового зобовязання з ПДВ у розмірі 5608,50 грн., з яких за основним платежем 3739 грн. та за штрафними ( фінансовими) санкціями 1869,5 грн., та податкове повідомлення-рішення форми «В1» №/0 від 25 серпня 2009 року, згідно якого зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 24168 грн.

Проаналізувавши досліджені в ході судового засідання докази, суд приходить до висновку, що відповідачем в ході проведення планової виїзної перевірки ПП «Світогор» (акт від 09.02.2009 року ) виявлено те ж саме порушення, а саме, за червень 2008 року зменшено податковий кредит на суму 27906,87 грн. за рахунок виключення зі складу податкового кредиту 27906,87 грн. ПДВ по зазначених в реєстрі отриманих податкових накладних ПП «Лукойл-Україна» №532 від 30.06.2008 року і №533 від 30.06.2008 року без їх наявності. При перевірці не враховано задекларовані платником показники в рядках 18-27 податкової декларації з ПДВ за червень 2008 року, зокрема, не враховано залишок відємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду в сумі 43487 грн. (рядок 23 декларації), визначену з його урахуванням суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню в сумі 24168 грн. (рядок 25 декларації) та донараховано податок на додану вартість в сумі 41860 грн., з яких за основним платежем 27906,87 грн. та за штрафними санкціями 13953,43 грн.

Разом з тим, перевіркою (акт № 293/2399/32764597 від 11.08.2009 року) здійснено перерахунок показників податкової декларації з ПДВ за червень 2008 року, за наслідками якого зменшено суму податкового кредиту на 27907,00 грн. та збільшено на цю суму позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту, зменшено задекларовану суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 24168 грн. та визначено до сплати податок на додану вартість в сумі 3739 грн.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (із змінами і доповненнями) податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів ( у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 зазначеного Закону, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Підпунктами 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 цього Закону визначено, що податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, -послуг).

Податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

У разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або при порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг).

Отримання такої скарги є підставою для проведення позапланової виїзної перевірки такого постачальника для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з цього податку за такою цивільно-правовою операцією.

Відповідно до підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 цього Закону сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг), а залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Виходячи з вищезазначених положень Закону України «Про податок на додану вартість» та встановлених під час розгляду справи обставин, суд вважає, що відповідач неправомірно та помилково виніс податкове повідомлення-рішення форми «Р» №/0 від 17 лютого 2009 року про визначення сум податкового зобовязання з ПДВ у розмірі 41860 грн., з яких за основним платежем 27906,87 грн. та за штрафними санкціями 13953,43 грн., в той час як правильним було б винесення рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування, що було здійснено після проведення позапланової перевірки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення форми «Р» №/0 від 17 лютого 2009 року про визначення сум податкового зобовязання з ПДВ у розмірі 41860 грн., з яких за основним платежем 27906,87 грн. та за штрафними санкціями 13953,43 грн., суперечить вимогам чинного законодавства, в звязку з чим його слід визнати нечинним та скасувати.

Керуючись статтями 11, 17, 158, частиною 3 статті 160, статтями 163, 186 КАС України, на підставі Закону України "Про податок на додану вартість", суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» №/0 від 17 лютого 2009 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не буде подана у строк, встановлений ст.186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі - з 08 лютого 2010 року. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий О.А.Лозовський