Справа № 2а-22350/10/0570
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 р. Справа № 2а-22350/10/0570

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 2

Донецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Шувалової Т.О., суддів Крилової М.М., Голошивця І.О. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Головного Управління Державного казначейства України при Міністерстві фінансів України, Апеляційного суду Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Головного Управління Державного Казначейства України при Міністерстві Фінансів України, третя особа Апеляційний суд Донецької області, в якому просив: визнати бездіяльність відповідачів щодо не нарахування та невиплати заробітної плати у відповідності зі ст.44 Закону України Про статус суддів за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2010 року неправомірною, зобовязати Апеляційний суд Донецької області провести перерахунок і виплатити йому недоплачену заробітну плату за період у розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат у розмірі 124523,29 грн., відповідно до Постанови КМУ №865 від 3 вересня 2005 року, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на період виплати, надбавки за вислугу років у розмірі 40% від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, а також щомісячного грошового утримання; зобовязати Міністерство фінансів України профінансувати вказані витрати на виплату йому заборгованості по заробітній платі та щомісячному грошовому утриманню з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2010 року у встановленому ст.44 Закону України Про статус суддів у розмірі 124523,29 грн.; зобовязати Державну судову адміністрацію України виділити Апеляційному суду Донецької області з єдиного рахунку Державного бюджету України №4024, відкритого у Державному казначействі України МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, необхідні кошти у розмірі 124523,29 грн. з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2010 року з урахуванням фактично отриманих ним сум і виплачувати йому заробітну плату у розмірі згідно Закону в подальшому (( з урахуванням уточнених позовних вимог) арк.спр.59-60).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого, визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати та грошового утримання ОСОБА_1 з 19 серпня 2009 року, обчисленої з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік та Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, зобовязано Державну судову адміністрацію України через її територіальне управління провести перерахунок ОСОБА_1 з 19 серпня 2009 року по 30 листопада 2010 року заробітної плати, щомісячного грошового утримання судді, обчислених з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік та Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік; після перерахунку здійснити виплату недоплачених сум з утриманням обовязкових податків та зборів; зобовязано Державну судову адміністрацію України виділити її територіальному управлінню кошти для проведення виплати недоплаченої ОСОБА_1 з 19 серпня 2009 року по 30 листопада 2010 року заробітної плати, щомісячного грошового утримання судді, обчислених з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік та Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік,зобовязано Міністерство фінансів України профінансувати вказані виплати; зобовязано Державну судову адміністрацію України починаючи з 01 грудня 2010 року здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 заробітної плати у відповідності до вимог діючого законодавства без застосування обмеження величини мінімальної заробітної плати, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1243 та пунктом 4-1 постанови Кабінету Міністрів України № 865 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310). В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2011 року постанову Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2010 року скасовано, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати позивачу з 19 серпня 2009 року, обчисленої з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»; зобовязано Державну судову адміністрацію України через її територіальне управління провести перерахунок позивачу з 19 серпня 2009 року по 30 листопада 2010 року заробітної плати, обчисленої з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік». Після перерахунку здійснити виплату недоплачених сум з утриманням обовязкових податків та зборів; зобовязано Державну судову адміністрацію України виділити її територіальному управлінню кошти для проведення виплати недоплаченої позивачу з 19 серпня 2009 року по 30 листопада 2010 року заробітної плати, обчисленої з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»; зобовязано Міністерство фінансів України профінансувати вищевказані виплати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 червня 2015року рішення судів попередніх інстанцій було скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, суд касаційної інстанції вказав на порушення норм матеріального права при прийняті рішень, а також зазначив про те, що Апеляційний суд Донецької області не був залучений до участі у розгляді справи як відповідач.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року провадження по справі було відкрито та залучено у якості співвідповідача Апеляційний суд Донецької області, виключивши їх у справі як третіх осіб.

Позивач до суду не заявився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідачі до суду не з'явились, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Згідно з положеннями ч.1 ст.122, ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України розгляд справи здійснено в письмовому провадженні на підставі наявних у справі доказів.

Суд, перевіривши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне:

ОСОБА_1 з 5 березня 1993 року працював на посаді судді Новоазовського районного суду Донецької області, з 30 листопада 2003 року по теперішній час працює суддею Апеляційного суду Донецької області.

Згідно наявних в матеріалах справи довідок апеляційного суду Донецької області, з січня 2006 року заробітна плата ОСОБА_1 нараховувалась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 Про оплату праці суддів.

Довідкою апеляційного суду Донецької області підтверджено, що перерахунок посадового окладу позивача за період з серпня 2009 року не проводився.

Проблемою даного спору є правомірність дій відповідачів щодо не проведення перерахунку посадового окладу позивача у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати.

На час звернення позивача до суду, Постановою Кабінету Міністрів України Про оплату праці суддів від 03.09.2005року № 865 було затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи.

Відповідно до додатку 4 до Постанови КМУ від 03.09.2005 року № 865 з 01.01.2006 посадовий оклад судді апеляційного суду Донецької області повинен був становити 9,5 розмірів мінімальних заробітних плат.

Постанова Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 повинна була набрати чинності з 01 січня 2006 року.

Разом з цим, до набрання чинності вищевказаної постанови, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» від 21 грудня 2005 року № 1243, якою було зафіксовано розрахункову величину для обчислення посадових окладів працівників певних установ, що фінансуються з бюджету, у тому числі й суддів, у розмірі встановленої мінімальної заробітної плати - 332 грн.

Іншою постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865» внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865, зокрема, постанову доповнено пунктом 4-1, згідно з яким також встановлено, що розміри посадових окладів, передбачені постановою від 03 вересня 2005 року № 865, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гриень і у подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться. Такі зміни були внесені до постанови КМУ від 03 вересня 2005 року № 865 до набрання нею чинності.

При обчисленні посадового окладу в якості сталої (розрахункової) величини Кабінет Міністрів України використав встановлений з 01 вересня 2005 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» розмір мінімальної заробітної плати 332 грн, що виключало можливість її збільшення у випадку підвищення розміру мінімальної заробітної плати.

Разом з цим, Постановою Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2007 року визнано протиправним та скасовано пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2007 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 жовтня 2009 року постанову Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2007 року в частині визнання протиправним та скасування пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865 залишено без змін.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2008 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2009 року, визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» від 21 грудня 2005 року № 1243 в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865» від 31 грудня 2005 року № 1310 та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865.

Крім того, постановою Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2011 року постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2008 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2009 року скасовано, у задоволенні позову про визнання незаконними та скасування зазначених постанов Кабінету Міністрів України відмовлено.

При цьому касаційним судом зазначено, що оскаржувані постанови не звужують існуючі гарантії незалежності суддів. Постанови Кабінету Міністрів України, що є предметом оскарження, не суперечать Закону України «Про статус суддів», прийняті в межах його повноважень Кабінету Міністрів України.

Отже, судом касаційної інстанції у справі щодо оскарження нормативно-правового акту органу виконавчої влади висловлено правову позицію щодо законності пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03 вересня 2005 року № 865.

Суд вважає, що постанова Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2007 року не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки нею визнано протиправним та скасовано лише пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 3 вересня 2005 року № 865, відповідно до положень якого розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться.

Між тим аналогічні обмеження були передбачені також постановою Кабінету Міністрів України «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» від 21 грудня 2005 року № 1243, якою встановлено, що для вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів, розміри посадових окладів яких визначаються залежно від кількості розмірів мінімальної заробітної плати, зокрема, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 та іншими нормативно-правовими актами, розміри посадових окладів встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати перерахунок не провадиться. Положення зазначеної постанови стали преамбулою постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865.

Проте постанова Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1243 незаконною та нечинною не визнавалась, а тому підлягала виконанню.

Таким чином, Кабінет Міністрів України при визначенні розміру заробітної плати працівників бюджетних установ, у тому числі і суддів, повинен був виходити з обсягів витрат на оплату праці, затверджених Державним бюджетом України на відповідний рік.

Встановивши сталу величину посадових окладів суддів, Кабінет Міністрів України регулював розмір заробітної плати суддів у спірний період за рахунок розміру премій та інших доплат у межах визначених Державним бюджетом України обсягів.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачі діяли в межах повноважень, нарахування та виплата заробітної плати позивачу у спірний період здійснювалась відповідно до вимог діючого на той час законодавства, тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі вищекладеного, керуючись статтями ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Головного Управління Державного казначейства України при Міністерстві фінансів України, Апеляційного суду Донецької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Постанова Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова прийнята та підписана в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 29 липня 2015року.

Головуючий суддя Шувалова Т.О.

Судді Крилова М.М

ОСОБА_2