Справа № 2-а-1957/2010
Суддя: Бельмега М.В. М. В.
Дата ухвалення: 2010-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-1957
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«29» грудня 2010 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі: Головуючого - судді: Бельмеги М.В.

Секретаря: Сусак В.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів адмістративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Косівському районі про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити підвищення розміру пенсії, як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком та стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити.

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивач відповідно до ст. 1 Закону України №2195-ІУ від 18.11.2004 року "Про соціальний захист дітей війни"являється дитиною війни, а тому відповідно до ст. 6 цього ж Закону з 01 січня 2007 року йому повинна щомісячно виплачуватись соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. При цьому розмір мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"встановлюється на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Верховною Радою України відповідно до ЗУ №3235-Г7 від 20.12.2005 року "Про державний бюджет України на 2006 рік» (ст.ст. 77, 110) та ЗУ №489-У від 19.12.2006 року "Про державний бюджет України на 2007 рік"(ст. 71, п.12) призупинено дію статті 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни". Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 положення п.12 ст.71та ст. 111 ЗУ "Про державний бюджет України на 2007 рік"були визнані неконституційними. А також рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційним положення ст.41 розділу II ЗУ "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Представник відповідача, начальник управління Пенсійного Фонду України в Косівському районі ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та заперечення на адміністративний позов.

В обгрунтування вказує на те, що позивачем пропущено встановлений ч.2 ст.99 КАС України шестимісячний строк звернення до суду, окрім того вважає позовні вимоги безпідставними та такі, що не підлягають задоволенню оскільки при призначенні

надбавки до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ЗУ "Про соціальний захист дітей війни"не застосовується положення ст.28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", так як цей закон застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом. А також п 12.СТ.71 ЗУ "Про Державний Бюджет України на 2007 рік"з урахуванням ст. 111 даного

Закону призупинено на 2007 рік дію статті 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни". Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 ЗУ "Про державний бюджет України на 2007рік "№489-У від 19.12.2006 року були визнані неконституційними. Подібні відносини склались і в 2008 році та Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року були визнанні неконституційними положення ст. 41 розділу II ЗУ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України". Рішення Конституційного України зворотної дії в часі не мають, оскільки згідно ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення неконституційність. А тому позовна вимога про виплату надбавки 30 % мінімально: за весь період в цілому в розмірі визначеному позивачем не може підлягай задоволення, як недоведена. Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 28.05.2008 року № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", яка вступила в силу із 22.05.2008 року передбачено, що дітям війни до пенсії виплачується підвищення розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши позовну заяву, подане представником відповідача заперечення оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав :

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст.1 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни"№ 2195-ІVвід 18.11.2004 року є дитиною війни, що підтверджується долученими до матеріалів справи витягом із паспорта гр. України та пенсійного посвідчення.

В силу ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. З огляду на наведене позивач має право на отримання державної соціальної підтримки - підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте ЗУ «Про державний бюджет на 2006 рік» № 3235-ІУ від 20.12.2005 року ( п.17 ст.77) зупинено дію норми ст. 6 вказаного Закону .

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державній на 2006 рік» № 3367-ІУ від 19.01.2006 року, який набрав чинності з 01.04.2006 року, п.17 ст.77 ЗУ «Про державний бюджет на 2006 рік» було виключено і відповідно відновлено дію ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Пунктом 12 статті 71 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік» з урахуванням ст. 111 даного Закону, було зупинено на 2007 рік дію ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року по справі № 6-рп/|2007 ( справа про соціальні гарантії громадян) положення п. 12 ст. 71 та ст.111 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007рік » №489-V від 19.12.2006 року були визнані неконституційними, тобто із цього часу дію ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни було відновлено в повному обсязі. Відповідно до пункту 5 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнанні неконституційними. При цьому рішення Конституційного Суду України зворотної дії в часі не мають, оскільки згідно ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Статтею 41 розділу 2 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.2007 року, ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» викладено в новій редакції, якою передбачено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року по справі № 10рп/2008 були визнанні неконституційними положення ст. 41 розділу ІІ ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а отже, з цього часу відновлено дію ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в повному обсязі.

Відповідно до пункту 6 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей законів, що визнанні неконституційними. При цьому рішення Конституційного суду України зворотної дії в часі не мають, оскільки згідно ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Судом встановлено, що всупереч вказаним рішенням Конституційного Суду України управління Пенсійного фонду України у Косівському районі Івано-Франківської області вказане підвищення пенсії позивачу протягом 2007 року не виплачувалося, а у 2008 році - виплачувалося в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

За таких обставин суд вважає, що порушено право позивача на отримання підвищення пенсії як дитині війни в розмірі визначеному ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» - ЗО % мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2009 року по 01.07.2010 року з подальшою її виплатою, в чому відповідач безпідставно відмовив.

При цьому розмір мінімальної пенсії за віком встановлено на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, тому це не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку інших, пов'язаних з нею пенсій чи доплат.

Суд визнає безпідставними доводи представника відповідача про те, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлений ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не поширюється на спірні правовідносини, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є вставок» для відмови в реалізації позивачем гарантованого Законом України «Про соціальний захист дітей війни» права на отримання підвищеного розміру пенсії, виходячи із мінімального розміру пенсії за віком .

Посилання відповідача на відсутність коштів для забезпечення виплат, доплат до пенсії не може братися до уваги, оскільки відсутність коштів не є підставою невиконання зобов'язань покладених на управління законодавством.

Як вбачається із пенсійного посвідчення, позивачу призначено пенсію за віком, а відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ним визначаються зокрема принципи засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

В силу ч.1 ст.107 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із Законом. Таким чином, для покладення на органи Пенсійного Фонду України обов'язку із нарахування та виплати недоплачених сум пенсій, необхідно встановити факт протиправності дій вказаних органів по невиплаті пенсії чи гарантованих Законом надбавок до пенсії.

Враховуючи, що управлінням ПФУ в Косівському районі Івано-Франківської області не виплачено в установленому Законом порядку ОСОБА_1 надбавки до пенсії,суд вбачає підстави для визнання відмови у виплаті 30-ти відсоткового підвищення до пенсії позивача протиправною та слід зобов'язати відповідача здійснити перерахування та виплату позивачу щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей вій: період з 01 січня 2009 року по 01 липня 2010 року.

На підставі ст. ст. 8, 22, 55, 95, ч.2 ст. 152 Конституції України, ч.2 ст.3, 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни", ст. 28, ч.1 ст.107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року по справі №6-рп/2007 року, Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року по справі № 10-рп/2008 року, ст. 87 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", та керуючись ст. ст. 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк звернення до суду.

Позов задоволити частково. Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 січня 2009 року по 01 липня 2010 року з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Косівському районі Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 січня 2009 року по 01 липня 2010 року та проводити і здійснювати нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни згідно вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти вимог адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подано до

Адміністративного Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії.

СУДДЯ БЕЛЬМЕГА М.В.