Справа № 2а-3009/09
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2012-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2012 р. № 81428/09

Львівський апеляційний адміністративний суд

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Улицького В.З., Каралюса В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона 618» на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2009 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона 618» до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобовязання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

30 вересня 2009 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області прийнято ухвалу, якою відмовлено у відкритті провадження в справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, оскільки позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вказану ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив позивач ТзОВ «Спеціалізована пересувна механізована колона 618», який в поданій апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права, як на доводи в своїй апеляційній скарзі покликається на те, що справи такої категорії, зокрема, щодо оскарження рішень індивідуальної дії органу місцевого самоврядування в сфері регулювання земельних відносин, а так само вимоги щодо зобовязання вчинити певні дії в такій сфері, підлягають вирішенню виключно в порядку адміністративного судочинства. Вважає, що підстав застосування п.1 ч.1 ст. 109 КАС України не було, тому ухвалу слід скасувати а справу направити на продовження розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України апеляційний розгляд проведено в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань.

Приймаючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження в справі суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Однак з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржувались дії та рішення субєкту владних повноважень органу місцевого самоврядування, в процесі здійснення управлінської функції повязаної з віднесенням певної земельної ділянки, яка прилягає до споруди якою володіє позивач, до категорії земель громадської та житлової забудови, а так само позивач ставив питання про зобовязання відповідача, як субєкту владних повноважень, віднести територію охоронної зони памятника архітектури 18 ст. «Крамниці двірської» до категорії земель історико-культурного призначення, а тому в цій частині суд повинен був врахувати приписи п.1 ч.1 ст.3 КАС України, де зазначено, що справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а згідно п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України субєкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують, крім передбачених в Основному Законі України, й інші питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, тобто питання саме місцевого значення, перелік яких визначено у Конституції України та Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні.

Зокрема, згідно з цим законом до питань місцевого значення належать регулювання земельних відносин відповідно до закону (п.34 ч.1 ст.26).

Системний аналіз положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (ч. 1 ст. 10, ст. ст. 16,17,18,25,26 та інших) свідчить, що органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є субєктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу, координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу, а тому, як субєкти владних повноважень такі органи місцевого самоврядування, вирішують в межах закону, зокрема, і питання в галузі земельних відносин.

Відповідно до п.п. а,б,в,г ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, і ці повноваження охоплюються зазначеним в ст. 143 Конституції України поняттям «інші питання місцевого значення», а тому при їх здійсненні органи місцевого самоврядування виступають, як субєкти владних повноважень, які реалізують розпорядчі та інші функції.

Суд апеляційної інстанції, з огляду на вказане вважає, що оскільки відповідні органи місцевого самоврядування вирішують питання земельних відносин, з приводу чого вони приймають відповідні рішення, то така діяльність підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства, оскільки така є управлінською.

Враховуючи вище наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, п.3 ч.1 ст. 199, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона 618» задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 вересня 2009 року в справі за № 2-а-3009/09 - скасувати, направивши справу до суду першої інстанції на продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : І.Я.Олендер

Судді: В.З.Улицький

ОСОБА_2