Справа № 820/5437/15
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 р.Справа № 820/5437/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: Чалого І.С. , Пянової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2015р. по справі № 820/5437/15

за позовом Українсько-болгарського товариства з обмеженою відповідальністю "Пірана"

до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

27.05.2015 року, Українсько-болгарське товариство з обмеженою відповідальністю "Пірана" (далі по тексту - позивач) звернувся до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд скасувати наказ № 644 від 25 травня 2015 року, виданий відповідачем.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2015 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано наказ № 644 від 25 травня 2015 року, виданий відповідачем.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що при ухваленні рішення суду першої інстанції не було дотримано вимоги ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності та обґрунтованості судового рішення, просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2015 року та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) фіксування судового засідання 31.07.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що підставою винесення наказу № 644 від 25.05.2015 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Українсько-болгарського ТОВ "Пірана", відповідачем визначено не надання позивачем пояснення та їх документальних підтверджень на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача не було підстав для видання наказу "Про проведення документальної перевірки Українсько-болгарського ТОВ "Пірана" за №644 від 25.05.2015 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції на підставі такого.

Згідно з ст. 75 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України) камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до ст. 78.4 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки та за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем в наказі № 644 від 25 травня 2015 року, як підставу для проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача визначено пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України.

Підпунктом 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України визначено, що документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, серед інших, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно п. 78.4. ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Таким чином, однією з підстав для проведення документальної невиїзної перевірки є не надання платником податків пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби.

Згідно з абз.2 п.73.3 ст. 73 ПК України, такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Абзацом п.73.3 ст. 73 ПК України, визначено, що у разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов'язку надавати відповідь на такий запит.

Податковий орган обґрунтовуючи ухвалення оскаржуваного наказу від 25.05.2015 року зазначив, що позивачем не було надано пояснень та їх документальне підтвердження на обов'язкові письмові запити відповідача №9812/10/20-38-22-03-11 від 13.05.2015 року ; №5824/10/20-38-22-03-11 від 19.03.2015 року; №8379/10/20-38-22-03-11 від 21.04.2015 року; №8654/10/20-38-22-03-11 від 23.04.2015 року; №9077/10/20-38-22-03-11 від 30.04.2015 року, які були направлені та отримані позивачем.

Зі змісту вищевказаних запитів вбачається, що відповідач посилається на встановлення сумнівності у факті здійснення операцій (існування розбіжностей задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань).

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що в письмових запитах №9812/10/20-38-22-03-11 від 13.05.2015 року; №5824/10/20-38-22-03-11 від 19.03.2015 року; №8379/10/20-38-22-03-11 від 21.04.2015 року; №8654/10/20-38-22-03-11 від 23.04.2015 року; №9077/10/20-38-22-03-11 від 30.04.2015 року відповідачем не було вказано, які саме обставини та докази свідчать про встановлення сумнівності у факті здійснення операцій, що свідчить про необґрунтованість та незаконність запиту. Крім того, не вказано, які саме розбіжності існують та у яких саме деклараціях з податку на додану вартість.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені письмові запити не можуть вважатися тим обов'язковим письмовим запитом в розумінні приписів п.п.78.1.1 ст.78 Податкового кодексу України, на який позивач повинен був надати пояснення та документальне підтвердження протягом 10 робочих днів з дня отримання такого запиту, а тому у відповідача не було правових підстав для ухвалення наказу "Про проведення документальної перевірки Українсько-болгарського ТОВ "Пірана" №644 від 25.05.2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч вищевказаній нормі відповідачем, як субєктом владних повноважень, не було доведено правомірності ухваленого ним рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2015 року по справі №820/5437/15 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача по справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2015р. по справі №820/5437/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст ухвали виготовлений 31.07.2015 р.