Справа № 2а-15329/10/0570
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2010-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голуб В.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року справа №2а-15329/10/0570 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Сіваченка І.В.

суддів Дяченко С.П., Шишова О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного відкритого акціонерного товариства «Торезьке шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів і свердловин» Дочірнє підприємство ВАТ «ДХК» Спецшахтобуріння» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року у справі № 2а-15329/10/0570 за позовом Державного відкритого акціонерного товариства «Торезьке шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів і свердловин» Дочірнє підприємство ВАТ «ДХК» Спецшахтобуріння» до Управління Пенсійного фонду України в м. Торезі Донецької області «про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії», -

ВСТАНОВИЛА:

Державне відкрите акціонерне товариство «Торезьке шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів і свердловин» Дочірнє підприємство ВАТ «ДХК» Спецшахтобуріння» звернулося до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Торезі Донецької області «про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії».

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року у справі № 2а-15329/10/0570 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції встановив, що дії відповідача щодо направлення сплачених позивачем сум на погашення недоїмки, штрафних санкцій та пені є правомірними та такими, що направлені на забезпечення додержання страхувальником законодавства про пенсійне забезпечення та збирання і акумулювання страхових внесків відповідно до законодавства та згідно частини 12 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що право визначати призначення платежу, згідно діючого законодавства України, належить виключно платнику. Тому суми страхових внесків слід вважати сплаченими в день реєстрації банківською установою платіжного документу з вказаним в ньому призначенням платежу в оплату відповідних страхових внесків, визначених платником.

Законом України від 09.07.2003 № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року визначений вичерпний перелік заходів, які застосовуються контролюючим органом у цілях погашення платником страхових внесків боргу. Серед цих заходів відсутня зміна призначення страхового внеску, самостійно визначеного платником страхових внесків.

Самостійне зарахування Управлінням Пенсійного фонду України у м. Торезі Донецької області сплачених страхувальником сум в рахунок боргу зі страхових внесків, які не вказані в призначенні платежу при перерахуванні ДВАТ «Торезьке шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів і свердловин» ДП ВАТ «ДХК «Спецшахтобуріння» поточних страхових внесків, на думку позивача, є неправомірним. Діючим законодавством України не визначено спеціальних заходів відповідальності за порушення платником страхових внесків вимог про першочергове погашення боргу і виконання зобов'язань по сплаті страхових внесків в порядку календарної черги їх виникнення. Таким чином, позивач вважає дії відповідача по зміні призначення платежу неправомірними та просить зобов'язати його рознести оплату страхових внесків згідно призначень платежів, вказаних у платіжних дорученнях.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено наступне.

Державне відкрите акціонерне товариство «Торезьке шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів і свердловин» Дочірнє підприємство ВАТ «ДХК» Спецшахтобуріння» зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_1 та є платником збору на пенсійне державне страхування.

Як вбачається із матеріалів справи, Управління Пенсійного фонду України в м. Торезі Донецької області здійснило перерозподіл сум, що були направлені на сплату поточних страхових платежів, в рахунок погашення заборгованості по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Факт наявності у позивача недоїмки по страхових внесках сторонами не оспорюється та не спростовується.

Платіжними дорученнями позивач сплатив внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у наступних розмірах:

- № 35 від 27.01.2009, збір на пенсійне страхування, нарахований на фонд оплати праці з заробітної плати вільнонайманих працівників у розмірі 342,00 грн. за грудень 2008 року (а.с.24);

- № 36 від 27.01.2009, збір на пенсійне страхування 2%, утриманий з заробітної плати вільнонайманих працівників у розмірі 20 грн. за грудень 2009 року (а.с.24); та інші платіжні доручення.

Відповідно до довідки УПФУ в м. Торезі Донецької області та повідомлень про перерозподіл сплачених сум страхових внесків, кошти, що надійшли до УПФУ в м. Торезі, від підприємства Державне відкрите акціонерне товариство «Торезьке шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів і свердловин» Дочірнє підприємство ВАТ «ДХК» Спєцшахтобуріння», зараховані в рахунок сплати недоїмки із страхових внесків відповідно до п.5 ст.106 Закону № 1058 в порядку календарної черговості її виникнення.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17 Закону № 1058 страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Роботодавці - підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами) є страхувальниками відповідно до п.1 ст.14 Закону № 1058. Згідно абзацу 3 ч. 6 ст. 20 зазначеного Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, який для зазначених страхувальників складає календарний місяць.

Частиною 2 ст. 106 Закону № 1058 встановлено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до ч.3 ст. 106 зазначеного Закону, територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. Страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

У відповідності до ч.5 ст. 106 зазначеного Закону, за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Таким чином, зарахування сплачених страхувальником сум в якості поточних страхових внесків у разі наявності недоїмки, несплачених пені та фінансових санкцій є правомірним.

Частиною 8 ст. 106 зазначеного Закону, встановлено, що на недоїмку нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п.2 ч.9 ст. 106 зазначеного Закону, виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові санкції - штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 14 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що гірничі підприємства зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше як через 28 календарних днів з дня закінчення цього періоду.

Відповідно до п. 9.10 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 03.08.2009 року № 19-1, далі - Інструкція № 21-1), суми фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків, стягуються в тому самому порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків.

Розділом 10 зазначеної Інструкції встановлений порядок нарахування та погашення пені, при цьому день сплати пені, згідно з п.10.3 зазначеного розділу, у разі перерахування сум страхових внесків та/або сум фінансових санкцій у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду день списання установою банку, установою Державного казначейства України суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду.

Таким чином, законодавство допускає можливість направлення перерахованих сум страхових внесків на погашення пені.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що він як власник коштів, що перераховані на рахунки Пенсійного фонду України, має право самостійно визначати призначення платежу, з огляду на відсутність між сторонами цивільно-правових відносин.

Пунктом 10.11 Інструкції № 21-1 встановлено, що сплата (погашення) пені здійснюється у тому самому порядку, що і недоїмка та фінансові санкції. У разі коли страхувальник має несплачені суми недоїмки, пені та фінансових санкцій та здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються шляхом перерозподілу такої сплаченої суми в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення.

У відповідності з підпунктами 6, 7, 10 п. 12.2 зазначеної інструкції органи Пенсійного фонду України мають право застосовувати фінансові санкції, передбачені чинним законодавством; стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків; здійснювати інші функції, передбачені законодавством.

Згідно з п.п.5 п.4 Положення «Про Пенсійний фонд України», затвердженого указом Президента України від 1 березня 2001 року № 121/2001, Пенсійний фонд України, відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу органів Пенсійного фонду України щодо: забезпечення додержання підприємствами, установами, організаціями та громадянами законодавства про пенсійне забезпечення; повного та своєчасного обліку платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування; забезпечення збирання та акумулювання страхових внесків, інших надходжень до бюджету Пенсійного фонду України відповідно до законодавства. Відповідно до підпунктів 6, 7 п. 5 зазначеного Положення Пенсійний фонд України має право: застосовувати фінансові санкції, передбачені законом; стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вважав, що дії відповідача щодо направлення сплачених позивачем сум на погашення недоїмки, штрафних санкцій та пені є правомірними та такими, що направлені на забезпечення додержання страхувальником законодавства про пенсійне забезпечення та збирання і акумулювання страхових внесків відповідно до законодавства.

Відповідно до п.2 ч.9 ст.106 Закону № 1058 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

У відповідності до ч.12 ст.106 зазначеного Закону, нарахування пені, передбаченої частинами дев'ятою і десятою ст. 106, починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником, або з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку перерахування (зарахування) відповідних сум, до дня їх фактичного перерахування (зарахування) банками та організаціями, які здійснюють виплату і доставку пенсій.

Згідно з п. 10.1. Інструкції № 21-1 на суми простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки) та своєчасно не сплачені (не перераховані) фінансові санкції нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку та розмірах, визначених цим пунктом.

Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку сплати відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником включно.

У відповідності до п. 10.5 зазначеної Інструкції, рішення про нарахування пені посадові особи органів Пенсійного фонду виносять одночасно з прийняттям рішення про застосування фінансових санкцій, зазначених у підпункті 9.3.2 пункту 9.3 цієї Інструкції за формою згідно з додатком 14 цієї Інструкції, яке протягом трьох робочих днів із дня його винесення надсилається страхувальнику з повідомленням про вручення.

Згідно з п. 9.3.2 зазначеної Інструкції (в редакції, чинній на дату прийняття оскаржуваного рішення), за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний базовий звітний період незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

Частиною 12 ст. 20 Закону № 1058 встановлено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Тобто, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного відкритого акціонерного товариства «Торезьке шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів і свердловин» Дочірнє підприємство ВАТ «ДХК» Спецшахтобуріння» залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року у справі № 2а-15329/10/0570 за позовом Державного відкритого акціонерного товариства «Торезьке шахтопрохідницьке управління по бурінню стволів і свердловин» Дочірнє підприємство ВАТ «ДХК» Спецшахтобуріння» до Управління Пенсійного фонду України в м. Торезі Донецької області «про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії» залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: С.П.Дяченко

ОСОБА_2