Справа № 22-а-23684/11
Суддя: Лащенко В. Д.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 27.09.2011
УХВАЛА

Іменем України

27 вересня 2011 року колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судці: Лащенка В.Д.,

судців: Корзаченко І.Ф.. ОСОБА_2,

розглянувши > порядку письмового провадження в приміщенні Апеляційного суду Київської області матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду Уіфаїни у Києво-Святошинському районі Київської області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Києво- Святошинському районі Київської області про зобов'язання провести перерахунок пенсії .-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2010 року ОСОБА_3 звернувся із позовом до відповідача ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим. що він перебуває на обліку в ОСОБА_4 ПФУ в Києво-Святошинському районі. Згідно довідки медико-соціальної експертизи (експортної) комісії, йому встановлена II група і нвал ідності-безстроково. Також має посвідчення особи, яка постраждала внаслідок ОСОБА_5 катастрофи І категорії.

Він. як особа, яка постраждала внаслідок аварії на ОСОБА_5 АЕС має право на отримання державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_5 катастрофи».

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_3 просив визнати протиправними дії ОСОБА_4 ПФУ в Києво-Святоїшиїськом районі Київської області та виплаті йому основної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок ОСОБА_5 катастрофи з порушенням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_5 катастрофи», зобов'язати ОСОБА_4 ПФУ в Києво- Святошинському районі Київської області провести перерахунок та виплату йому, яка постраждалому внаслідок ОСОБА_5 катастрофи 1 категорії (II групи інвалідності), основної пенсії згідно ст. от. 50. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_5 катастрофи» з розрахунку не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка повинна становити 75 % від мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування«, з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - за період з 01.07.2007 року по 01.07.2010 року в сумі 162 513,7ц грн., з урахуванням проведених виплат, зобов'язати відповідача призначити, як постраждалому внаслідок ОСОБА_5 катастрофи І категорії (II групи інвалідності), основно пенсію та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю згідно вимог ст. ст. 50. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постра дали внаслідок ОСОБА_5 катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ, стягнути з відповідача витрати по оплаті послут на правову допомогу в розмірі 500,00 грн., стягнути з відповідача на його користь витрата на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано дії ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_3 неправомірними.

Зобов'язано ОСОБА_4 Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі здійснити ОСОБА_3 Васильовичу перерахунок та виплату державної пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ОСОБА_5ЕС 1-ї категорії, інваліду II групи - в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також зробити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 1 січня 2010 року по 1 липня 2010 року, з урахуванням раніше здійснених виплат.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанов суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в позові в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення Києво-Святошинським районним судом Київської області норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши судщо-доіювідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія судців вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на ОСОБА_5 АЕС 1 категорії, інвалідом 1! групи захворювання, яке пов'язане з ліквідацією наслідків аварії па ЧАЕС, зі значним обмеженням життєдіяльності. Згідно довідки медико- соціальної експертизи (експортної) комісії, ОСОБА_3 встановлена II група інвалідності - безстроково.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок ОСОБА_5 катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1.2.3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч. 4 ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з ОСОБА_5 катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 50 Закон' особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі інвалідам другої групи - 75 % мінімальної пенсії за віком. Ця додаткова пенсія відповідно до положень ст. 53 цього Закон виплачується повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

ОСОБА_3, оспорюючи дії відповідача, вважав, що він отримував пенсію та додаткову пенсію значно нижчу, ніж не передбачено ст. 50 та 54 Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок ОСОБА_5 катастрофи" у звязку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючії вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_5 катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів У країни у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за № 10 - рп визнано неконституційними деякі положення Законів України "Про державний бюджет на 2008 рік", зокрема п. 28 розділу 2 зазначеного Закону, яким було внесено на 2008 рік зміни до ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_5 катастрофи" в частині визначення розміру пенсії та додаткової пенсії по другій групі інвалідності, повязаної з впливом аварії на ЧАЕС.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на всій території України.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази га інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також- нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п. 19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, н права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.З), права і свободи людини є невідчужувашіми га непорушними (стаття 21). їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

3/ пннеиня дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян. їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний с трок).

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України, ч. 2 ст. 38 Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державшій бюджет України, с вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок ОСОБА_5 катастрофи" та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Ч. 2 ст. 99 КАС України встановлений річний строк звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд першої інстанції з урахуванням више викладеного прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог починаючи з 09 липня 2007 року.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

За таких підстав апеляційна скарга управління Пенсійного фонд/ України у Києво- Святошинському районі Київської області на рішення Киево-Святошгшського районного суду Київської області від 08 вересня 2010 року підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції-без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198.200.206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛ И Л А:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області залишити без задоволення, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2010 року затишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч.5 ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.