Справа № П/811/616/15
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2015-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року Справа № П/811/616/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравчук О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Деметра"

до відповідача - відділу Державної виконавчої служби Устинівського районного управління юстиції Кіровоградської області

про зобов'язання відповідача вчинити дії.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернулося Приватне сільськогосподарське підприємство "Деметра" (далі - позивач) з адміністративним позовом до відділу Державної виконавчої служби Устинівського районного управління юстиції Кіровоградської області (далі - відповідач) про зобов'язання відповідача вчинити дії щодо знаття арешту та заборони відчуження з нерухомого майна, яке належить на праві власності ПСП "Деметра", накладеного на підставі постанови серія АА №013909 від 05.04.2005 р. та зареєстрованого у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 08.04.2005 р. за №1859561.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наразі відсутні підстави для існування обтяжень щодо його майна, оскільки юридична особа стягувача у виконавчому провадженні, у межах якого до майна позивача було застосовано арешт та заборону відчуження, припинена у 2008 році. Відтак, вважає позивач, виконавче провадження підлягало закінченню, а заходи примусового виконання рішення - скасуванню.

Представник позивача в судове засідання 18 червня 2015 року не прибув, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не прибув та своїм правом на надання письмових заперечень не скористався. Натомість у матеріалах справи наявне клопотання представника відповідача про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами (а.с. 37)

Принагідно відповідач повідомив суду, що надати будь-які відомості щодо виконавчого провадження, у якому на майно позивача накладено арешт, неможливо, оскільки матеріали такого виконавчого провадження знищені.

За змістом частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши у письмовому провадженні подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2004 року Господарським судом Кіровоградської області було видано наказ № 15/209 про стягнення з ПСП "Деметра" на користь Концерну «ЛАН» боргу в сумі 121861,87 грн (а.с.25).

05 квітня 2005 року відділом державної виконавчої служби Устинівського районного управління юстиції винесена постанова серія АА № 013909 ( знято з оригіналу серія АА№ 998118) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Вказаною постановою накладено арешт на все майно, що належить ПСП "Деметра" (а.с.19).

Разом з тим, 04 квітня 2008 року припинено юридичну особу стягувача у виконавчому провадженні - Концерну «ЛАН» - у зв'язку з визнанням її банкрутом на підставі рішення Господарського суду Кіровоградської області від 19.03.2008 по справі № 9/59, (а.с.20-22).

Проте, як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №28800118 від 30 жовтня 2014 року, із майна ПСП "Деметра" дотепер не знято арешт, накладений вищезазначеною постановою АА №013909 від 05 квітня 2005 року, (а.с.23).

09 лютого 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту з належного йому майна на підставі статті 49 Закону України „Про виконавче провадження" (а.с. 24).

Однак, відповідач повідомив позивача про те, що станом на 24 лютого 2015 року матеріали виконавчого провадження стосовно примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області №15/209 від 02 лютого 2004 року знищені, тому зняття обтяження є неможливим (а.с. 25).

За таких умов позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21 квітня 1999 (далі - Закон №606).

Статтею 2 Закону №606 примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до статті 11 Закону №606 державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За змістом статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» виконанню державною виконавчою службою підлягають, серед іншого, накази господарських судів.

Згідно з пунктом 5 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Статтею 57 Закону №606 передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Водночас, пунктом 3 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

При цьому, за змістом статті 50 Закону №606, наслідком закінчення виконавчого провадження є, зокрема, зняття арешту, накладеного на майно боржника та скасування інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення.

Згідно частин другої, третьої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Судом встановлено, що 04 квітня 2008 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи стягувача у виконавчому провадженні - Концерну "ЛАН" (а.с. 21 на звороті).

Так, згідно з частинами першою і другою статті 104 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» юридична особа припиняється в результаті реорганізації або ліквідації; юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

При цьому із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не вбачається утворення правонаступника такої юридичної особи.

За таких умов суд доходить висновку, що виконавче провадження стосовно примусового виконання наказу Господарського суду Кіровоградської області №15/209 від 02 лютого 2004 року підлягало закриттю, а вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, у тому числі арешт на майно ПСП „Деметра" та заборона його відчуження - мали бути скасовані.

Разом з тим, доказів закінчення виконавчого провадження з вищенаведених підстав матеріали справи не містять, так само як і доказів зняття з майна ПСП „Деметра" арешту, накладеного постановою від 05 квітня 2005 року.

Відповідачем при цьому не надано суду доказів існування незавершених виконавчих проваджень щодо позивача, зокрема щодо стягнення з позивача виконавчого збору, які б обумовлювали необхідність залишення в силі накладеного на його майно арешту. Таким чином, відповідачем не доведено належними доказами правомірності існування накладеного на майно позивача арешту.

Суд зазначає, що право на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна не повязано з правомірністю застосування такого арешту, оскільки у даній справі порядок накладення арешту на майно боржника не є предметом позову і не оспорюється позивачем. З урахуванням того, що проведено знищення виконавчого провадження, у відповідача відсутня можливість винести у межах цього виконавчого провадження постанову про зняття арешту з майна боржника та заборони його відчуження.

Проте, відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

У цивільному законодавстві визначено поняття права власності, яким є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 зазначеного Кодексу передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи те, що виконавче провадження, відкрите за наказом Господарського суду Кіровоградської області №15/209, знищене, а докази того, що державним виконавцем знімався арешт, накладений на майно позивача, в матеріалах справи відсутні, а також те, що інший спосіб усунення порушення прав позивача за даних обставин неможливий, суд доходить висновку, що позовні вимоги ПСП „Деметра" підлягають задоволенню.

Згідно частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем документально підтверджена сплата судового збору в розмірі 73,08 грн (а.с.5), а тому зазначена сума підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 17, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати відділ Державної виконавчої служби Устинівського районного управління юстиції Кіровоградської області вчинити дії щодо зняття арешту та заборони відчуження з майна, яке належить на праві власності ПСП "Деметра", накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 квітня 2005 року (серія АА №013909) та зареєстрованого у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 08 квітня 2005 р. за №1859561.

Присудити ПСП „Деметра" судовий збір у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні, вісім копійок), шляхом стягнення вказаної суми з Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.В. Кравчук