Справа № 804/8129/15
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2015-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2015 р. Справа № 804/8129/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучми К.С.
при секретарі Летучій Г.І. за участю: представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Мясна весна» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування картки, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що ним були виконані всі необхідні та достатні дії під час митного оформлення товару та надано митному органу всі витребувані ним документи для обґрунтування заявленої ТОВ «Торгівельний будинок «Мясна весна» митної вартості товару. Враховуючи невідповідність дій відповідача вимогам чинного законодавства, позивач вважає картку відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів протиправними та необґрунтованими, а також такими, що підлягають скасуванню. За таких обставин, позивач просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №110120000/2015/400009/1 від 02.04.2015 р.;
В судовому засіданні представник позивача предявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що ТОВ «Торгівельний будинок «Мясна весна» є імпортером кормової добавки L-Лізін моногідрохлорид 98,5%. Цей товар позивач придбає на території Китайської народної республіки у компанії «NINGXIA EPPEN BIOTECH CO., LTD» (КНР) за умовами укладеного контракту № 04-12-2014 ЕР від 04.12.2014 р. на підставі додатку №1 від 04.12.2014 р. Відповідно до розділу 2 контракту, ціни на товар зазначаються в додатках та встановлюються в доларах США.
Відповідно до Додатку №1 від 04.12.2014 р. до контракту №04-12-2014 ЕР від 04.12.2014 р. ціна на товар встановлена: L-Лізін моногідрохлорид 98,5 % кормовий 1370 дол.США за 1 тону. Умови поставки товару визначені як CIF порт ОСОБА_1.
В декларації митної вартості за №110120000/2015/403227 від 25.03.2015 р. визначена митна вартість L-Лізін моногідрохлорид 98,5 % кормовий 1 370 дол.США за 1 тону, загальна кількість 35 тон, загальна вартість 47 950 дол.США. Країна виробництва ОСОБА_3, торгівельна марка - немає даних, виробник Компанія «NINGXIA EPPEN BIOTECH CO., LTD».
До наданих документів були долучені їх переклади на державну мову.
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
- виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- копію митної декларації країни відправлення;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
- документи що підтверджують вартість страхування;
- документи що підтверджують вартість навантажувально-розвантажувальних робіт;
- пояснення щодо різних місць навантаження.
З метою всебічного та обєктивного визначення митним органом митної вартості товарів, що імпортуються на підставі декларації №110120000/2015/403227 від 25.03.2015 р., на виконання вимог повідомлення декларанту від 25.03.2015 р., 02.04.2015 року позивачем було надано для залучення до митного оформлення наступні додаткові документи та пояснення із переліку запитаних у повідомленні:
- виписка із бухгалтерської документації ТОВ «ТБ «Мясна Весна» по рахунку 3715 «Розрахунки по виданим авансам із іноземними постачальниками» USD;
- прайс-лист виробника/продавця від 01.12.2014 р. (із перекладом на державну мову);
- проформа - рахунок № ЕРМХ150111М018А від 19.01.2015 р.;
- висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №874 від 01.04.2015 р.;
- паспорт безпеки продукту (із перекладом на державну мову);
- лист ТОВ «ТБ «Мясна Весна» №3310 від 02.04.2015 р.;
- лист покупця щодо надання прямих угод, відомостей про вартість послуг на транспортування та страхування б/н від 26.03.2015 р.;
- лист продавця про неможливість надання прямих угод, відомостей про вартість послуг на транспортування та страхування б/н від 27.03.2015 р. (із перекладом на державну мову);
- лист покупця про умови поставки (запит пояснень про перевантаження товару) б/н від 26.03.2015 р. (із перекладом на державну мову);
- лист-відповідь продавця про умови поставки (пояснення про перевантаження товару) від 27.03.2015 р. (із перекладом на державну мову).
Наведений перелік документів технічними засобами був долучений до митного оформлення товару декларантом ТОВ «ТБ «Мясна Весна».
Так судом встановлено, що відповідач 02.04.2015 року прийняв письмове рішення про коригування митної вартості товарів №110120000/2015/400009/1 (у відношенні митної декларації №110120000/2015/403227 від 25.03.2015 р.), та зафіксував, що декларантом не були надані витребувані митним органом додаткові документи.
У звязку з цим, Дніпропетровська митниця ДФС провела аналіз бази даних ЄАІС ДМСУ та самостійно визначила митну вартість товару за резервним методом: на підставі МД №110120000/2015/403227 від 25.03.2015 р., скоригував митну вартість товару в бік збільшення на підставі другорядного (2а) методу, а саме: в рішенні від 24.03.2015 р. №110120000/2015/400009/1 митна вартість товару визначена митним органом в розмірі 1,603 дол.США/кг (декларантом заявлена митна вартість - 1,370 дол.США/кг).
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 р. № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012 р., а також, положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.
Відповідно до ст.246 МК України, метою митного оформлення, є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також, забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно із статтею 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 Митного кодексу України).
Відповідно до частин пятої, шостої та одинадцятої статті 264 МК України, з метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам, митний орган здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обовязкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 337 МК України, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється, зокрема, із застосуванням інформаційних технологій, які включають в себе контроль співставлення та контроль із застосуванням системи управління ризиками.
Відповідно до частини третьої статті 337 МК України, контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, повязаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.
Контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до п.4.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 631, передбачено, що при здійсненні митного оформлення митної декларації (МД) виконуються такі митні формальності: перевірка дотримання строків подання МД (у випадках, визначених законодавством); перевірка наявності відміток про завершення переміщення товарів (у випадках, визначених законодавством з питань державної митної справи); контроль співставлення (автоматизоване порівняння) даних, які містяться в ЕК МД (ЕМД), та інших документів, поданих для митного оформлення; контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР; перевірка правильності класифікації товарів; перевірка правильності визначення країни походження товарів; перевірка дотримання встановлених до задекларованих товарів заходів нетарифного регулювання; перевірка наявності задекларованих товарів у митному реєстрі обєктів права інтелектуальної власності; перевірка правильності застосування пільг в оподаткуванні; перевірка правильності визначення митної вартості товарів.
Згідно із положеннями статей 49 і 50 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Відповідно до ч.1 ст.52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, повязані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно із частиною третьою статті 53 МК України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Згідно із частинами четвертою та пятою статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобовязаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та пятої статті 54, статті 58 МК України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобовязаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також, відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.
З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або зясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині другій статті 53 МК України.
Відповідно до положень статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, є за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Згідно із статтею 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не повязані між собою особи або хоч і повязані між собою особи, однак, ці відносини не вплинули на ціну товарів.
В силу ст.53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких, проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інфойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Як встановлено судом, позивач надав відповідачу повний пакет документів для визначення митної вартості товару за ціною договору та проведення розмитнення, а тому, твердження відповідача, що у наданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження митної вартості містяться розбіжності, є необґрунтованим.
Також, з аналізу частини першої та другої статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.
Це, також, відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 р. № 3018-IV Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.
Всі необхідні документи, які підтверджують задекларовану позивачем митну вартість товару, були надані відповідачу.
Зауважень до основних документів, які визначають митну вартість товару, у відповідача не було.
Відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товарів не вказано жодних конкретних розбіжностей, які наявні в документах, які подані позивачем на підтвердження митної вартості товару.
З викладеного вище вбачається, що обставини, які вказано відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів від 02.04.2015 р. № 110120000/2015/400009/1, жодним чином не впливають на визначення митної вартості розмитнюваного товару.
Аналіз положень частини третьої статті 53 та статей 54, 58 МК України свідчить про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобовязаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також, відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.
Таким чином, відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів не наведено жодного підтвердження тому, що позивач при декларуванні митної вартості товару, зазначив не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості, та що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.
В даному випадку вартість партії товару визначена на умовах поставки CIF (Вартість/Страхування/Фрахт - оплачені до (... назва місця призначення) - порт ОСОБА_1 Україна. Відповідно до офіційного тлумачення правил Інкотермс термін "вартість/страхування/фрахт - доставка та страхування оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару на борт судна, а також повинен застрахувати вантаж, таким чином продавець зобовязаний оплатити витрати та фрахт та страхування, необхідні для доставки товару у названий порт призначення. Згідно зазначеного базису поставки продавець несе витрати із фрахту та страхування, необхідне для перевезення товару.
Враховуючи викладене вартість навантажувальних робіт (як складової фрахту) під час доставки товару та вартість страхування до порту призначення (ОСОБА_1 на момент поставки товару вже включені у його вартість, як складові митної вартості).
Посилання митного органу на те, що страховий поліс видано 07.02.2015 р., а ціна товару, на заявлених умовах постачання CIF ОСОБА_1 сформована 04.12.2014 р., як на передумову неприйняття заявленої декларантом митної вартості товару, є безпідставними, оскільки Сторони зовнішньоекономічного договору вправі вільно визначати та узгоджувати ціну товару, та Продавець, при узгодженні вартості товару, брав на себе зобовязання забезпечити поставку товару на узгоджених умовах, за узгодженою вартість в узгоджений строк, а Покупець брав на себе обовязок сплатити узгоджену вартість товару.
Щодо вимоги митного органу надати Договір (угоди, контракти) із третіми особами, що повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається та документи про розрахунки із третіми особами, суд зазначає наступне.
Контракт № 04-12-2014 ЕР від 04.12.2014 р. з додатком №1 від 04.12.2014 р. на постачання L-Lysine HCL Feed Grade (L-лізин моногідрохлорид 98,5% кормовий) - було укладеному ТОВ «ТБ «Мясна Весна» із компанією «NINGXIA EPPEN BIOTECH CO., LTD» (КНР), яка є прямим виробником продукції, тож ніяких контрактів та угод із третіми особами на постачання не укладалось за відсутністю потреби.
Судом також встановлено, що контракт має умови поставки CIF порт ОСОБА_1 (відповідно до Incoterms 2010 р.), що передбачає сплату Продавцем витрат на страхування та фрахт, необхідні для поставки товару в зазначений порт призначення.
З огляду на положення ст.58 Митного кодексу України, ТОВ «ТБ «Мясна Весна» не включало до митної вартості інші витрати, через що відсутні додаткові договори (угоди, контракти) із третіми особами, що повязані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, через що не здійснювалися розрахунки із третіми особами.
Отже, у відповідача не було законних та обґрунтованих підстав відмовляти позивачу в застосуванні першого (основного) методу визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, а тому, застосування другорядного методу визначення митної вартості № 2а, як і будь-якого наступного методу визначення митної вартості з боку відповідача є протиправним.
В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 11020000/2015/400009 від 02.04.2015 року.
У задоволенні решти позову відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складений 27 липня 2015 року.

Суддя ОСОБА_3