Справа № 2-а-41/10-0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2010 року Справа 2-а-41/10-0407

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Кудіній Н.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Переяслав-Хмельницького взводу ДПС УДАІ ГУ МВС України в Київській області, прапорщика міліції ОСОБА_2, УДАІ ГУМВС України в Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа: Державне Казначейство України,

У С Т А Н О В И В:

10.12.2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому прохає визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АІ № 119978 від 30.11.2009 року, винесену інспектором ДПС Переяслав-Хмельницького взводу ДПС УДАІ ГУ МВС України в Київській області, прапорщиком міліції ОСОБА_2, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 255.00 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що, 30 листопада 2009 року, близько 17 години він керував автомобілем «Тойота Лексус СХ470», державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, і рухався по дорозі Бориспіль Дніпропетровськ в напрямку ОСОБА_4 - Переяслав Хмельницький. Рухався в колоні автомобілів, що рухалися в попутному напрямку по двох смугах руху. Швидкість його руху відповідала тій, що була встановлена на зазначеній ділянці дороги 90 км/год., та контролювалася системою «круїз-контроль». Разом з ним в автомобілі в якості пасажирів були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 На 71 км. зазначеної автодороги позивач був зупинений відповідачем інспектором ДПС ОСОБА_2, який запропонував надати для огляду поліс обовязкового страхування та посвідчення водія. Після чого, відповідач заявив, що позивачем було допущене перевищення швидкості руху, що підтверджується приладом вимірювання швидкості руху «Беркут». Коли позивач попрохав надати для ознайомлення покази зазначеного приладу, то отримав від відповідача категоричну відмову. Після чого відповідач запропонував сплатити штраф на місці в сумі 200 грн., на що позивач відповів категоричною відмовою, оскільки швидкість не перевищував і такого наміру не мав і можливості, тому що впереді нього рухалися інші автомобілі, про що він повідомив відповідача. Після цієї заяви відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 255 грн.

Позивач стверджує, що правил дорожнього руху не порушував, вважає, що постанову винесено незаконно, вона не відповідає вимогам чинного законодавства, при її винесенні було порушено встановлений законодавством порядок притягнення до відповідальності, в звязку з чим, постанова підлягає скасуванню.

Так, стосовно приладу «Беркут» № 0801086, ні в протоколі ні в постанові не було зазначено відомостей про проходження даним приладом державної повірки. Фіксування дорожнього руху відповідач здійснював без визначення тимчасового посту ДАІ на місці та без використання службового транспорту, що ставить під сумнів той факт, що працівник ДАІ виконував свої обовязки в робочий час, мав на це відповідний наказ керівника підрозділу ДАІ та маршрутний лист із зазначенням маршруту, на якому він мав право здійснювати перелічені вище дії, а також, що, чи використовувався прилад «Беркут» із зазначеним в постанові номером, а не будь-який інший, що він був в робочому стані, пройшов своєчасно повірку та використовувався працівником, який мав для цього відповідний допуск. Свідки пасажири автомобіля можуть підтвердити, що він під час руху не порушував швидкісний режим. Таким чином, є очевидним, що викладені в постанові обставини не відповідають дійсним, що мали місце 30.11.2009 року, а притягнення позивача до відповідальності є безпідставним, не обґрунтованим і незаконним, з значними порушеннями діючого законодавства.

В судовому засіданні позивач позов та його обґрунтування, викладені в позовній заяві, підтримав в повному обсязі. Додатково пояснив, що його автомобіль рухався по першій полосі руху, прилад не міг зафіксувати швидкість саме його автомобіля тому, що спереді рухалися інші автомобілі. На приладі «Беркут», який йому предявили, коли стали складати протокол, не було зазначено час, коли вимірювалася швидкість, номер автомобіля, тільки швидкість 112 -114 км/год. Інспектор ДАІ свідків до справи не залучав. Позивач свої заперечення зазначив в протоколі. На думку позивача, приладом було зафіксовано швидкість не його автомобіля, або показання швидкості були приготовлені заздалегідь. Система «круїз-контроль» була включена і швидкість його автомобіля була в межах 90-100 км/год., але не більше. Автомобіль 2007 р. випуску, всі прилади були справні. Впереді нього рухалися два легкових автомобіля і дальше вантажівка. Дистанція була, приблизно 15-20 м. Дорога була для двостороннього руху, розділена суцільною розміткою, тому обгонів ніхто не робив. Вимірювання швидкості руху здійснювалося з протилежної сторони дороги, за великої відстані, за поганої видимості, тому працівник ДАІ, що здійснював вимір, не міг визначити швидкість саме ближнього автомобіля.

Відповідачі та третя особа в судове засідання не зявилися, представників не направили, але неодноразово надавали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому відповідачі зазначили, що позов не визнають і прохають суд прийняти рішення згідно діючого законодавства.

Свідок ОСОБА_3 показала, що 30.11.2009 року вона, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на автомобілі Лексус їхали до Києва. Їх зупинили працівники ДАІ і предявили претензії, що вони перевищили швидкість руху, начебто, рухалися зі швидкістю 114-115 км/год. Керував автомобілем ОСОБА_1 і він з працівником ДАІ не погодився. У відношенні ОСОБА_1 були складені протокол і постанова з накладенням штрафу. Вона сама водій, систематично керує автомобілем. Перед зупинкою на вимогу ДАІ вони нікого не обганяли, була суцільна розмітка. Впереді них, як вона памятає, рухався легковий автомобіль, далі вантажний «Газель».

Свідок ОСОБА_4 дав аналогічні показання та уточнив, що перед зупинкою на вимогу ДАІ вони рухалися в колоні автомобілів, обгонів ніхто не робив, тому, що була суцільна розмітка, що розділяла зустрічні смуги, дорога була однорядна. Коли інспектор ДАІ зупиняв автомобіль, то в руках держав тільки жезл, який світився. Коли ОСОБА_1 повернувся хвилин через 15, то повідомив, що на нього накладено штраф за перевищення швидкості. Свідок, як водій зі стажем більше 10 років, протягом руху спостерігав за спідометром і бачив, що швидкість руху їх автомобіля була близько 90 км/год., швидкість руху вони не перевищували. Впереді них рухався автомобіль вантажний «Газель».

Як витікає з копії постанови серії АІ № 119978 від 30.11.2009 року (а.с.7): «30.11.2009 року , ІДПС Переяслав Хмельницького взводу ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що 30.11.2009 в 17.00 годин 71 км а/д Бориспіль-Дні-ськ водій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 , по св. ЯАА 3 242520 від 07.01.1998 р. керуючи автомобілем Тойота Лексус GX470 д/н НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 123 км/год, перевищив швидкість на 33 км/год, швидкість вимірювалась приладом «Беркут» № 0801086. Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП, керуючись положеннями ст.14-1, частин 5,6 ст. 258 та ст. 283 КУпАП постановив: притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. на користь держави. Примірник постанови отримав 30.11.2009 року Підпис. Постанова може бути оскаржена згідно ст.ст. 287-289 КУпАП протягом 10 днів від дня її винесення. Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження».

Згідно копії протоколу про адміністративне правопорушення серії АІ № 141181 від 30.11.2009 року (а.с.6), «30.11.2009 р, в 17 годин 00 хв на 71 км а/д Бориспіль-Дні-ськ Переяслав-Хм р-н Київської обл ОСОБА_1 керував автомобілем Тойота д/н НОМЕР_2 рухався зі швидкістю 123 км/год перевищив швидкість на 33 км/год. швидкість вимірювалась приладом «Беркут» № 0801086, чим порушив вимоги п. 12.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1 розяснені права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та повідомлено про час та місце розгляду справи: 30.11.2009 року о 17 год. 05 хв., 71 км а/д Бориспіль Дні-ськ. Стоїть підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи. Зазначено пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення: «Ехал в плотной колонне машин в полной темноте, думаю, что показания не моего автомобіля». До протоколу додано постанову АІ № 119978, є підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та підпис посадової особи, яка склала протокол».

Згідно копії посвідчення водія ЯАА № 242520 виданого ОСОБА_5 МРЕВ ДАІ УМВС м. Дніпродзержинська, 07.01.1998 року, (а.с.5), витікає, що ОСОБА_1 має категорію В.

Згідно повідомлення від 02.02.10 року за вих. 397/03-19, наданого Старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції, повідомляється, що у даному відділі матеріали виконавчого провадження, щодо виконання постанови АІ № 119978 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на виконанні не перебувають.

Згідно копії наказу заступника начальника УДАІ ГУМВС України в Київській області за № 19 о/с від 16.09.2004 року старшині міліції ОСОБА_2, інспектору дорожньо-патрульної служби 5-ої роти дорожньо-патрульної служби полку ДПС ДАІ ГУ присвоєно чергове спеціальне звання начальницького складу прапорщик міліції.

Згідно витягу із штатного розкладу Переяслав-Хмельницького взводу дорожньо-патрульної служби при Управлінні ДАІ ГУ (а.с.50), прапорщик міліції ОСОБА_2 включений до штатного розкладу.

Згідно копії постової відомості розстановки нарядів дорожньо-патрульної служби станом на 30.11.2009 року, затвердженої командиром Переяслав Хмельницького взводу ДПС (а.с. 51-52, 71), яка прилучена до справи, в строчці за номером VI Запис про виставлення нарядів та результати роботи зазначений ОСОБА_2, при цьому даних про маршрут несення служби чи пост ДАІ не зазначено, про видачу йому технічного засобу не зазначено.

Згідно копії схеми та характеристики маршруту наведені дані дороги Дніпропетровськ-Бориспіль з 28 по 79 км.(а.с.52-53)

Згідно копії свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 22-2/0902004, яке чинне до 09 лютого 2010 року та видане 09 лютого 2009 року, Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Державного Комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики /а.с.55/, вимірювач швидкості дистанційний вимірювач швидкості «Беркут» № 0801086, виробник «Ольвія», Росія, власником якого є ДДАІ МВС України, визнано придатним до застосування.

Згідно витягу з інструкції про застосування приладу Беркут» в розділі № 10 «Робота з вимірювачем швидкості», зазначено: при виявленні потенціального автомобіля - порушника проведіть вимірювання його швидкості; вимірювання проводиться за час менше 3 сек. і періодично повторюється з інтервалом в 1 секунду. Згідно характеристики приладу варіанту «ручний», функція «ближня мета» є можливість вибрати не найшвидшу, а саму ближню мету, вибір підтверджує світлодіодний індикатор, що розташований у правому верхньому куті панелі керування; режим «ближньої мети» дозволяє знизити кількість конфліктних ситуацій, які виникають тоді, коли водій вважає, що інспектор вимірює не його швидкість і не геть їхав швидше всіх.

Згідно копії свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, виданого 07.11.2005 року Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики /а.с.58/, витікає, що вимірювач швидкості радіолокаційний «беркут», затверджений Держстандартом Росії на підставі результатів державних випробувань.

Згідно списку про прийняття заліку по користування приладом «Беркут» 25.09.2009 року, затвердженого командиром Переяслав-Хмельницького взводу ДПС при УДАІ ГУМВС України в Київській області, порядковий номер 25 /а.с. 59/, ОСОБА_2 залік здав.

Згідно довідки, виданої командиром Переяслав-Хмельницького взводу ДПС УДАІ ГУМВС України в Київській області /а.с.60/, слідує, що 30.11.2009 року для несення служби по забезпеченню безпеки дорожнього руху, боротьби зі злочинністю та зниження рівня аварійності на території було створено додатковий наряд № 1 в складі інспекторів ДПС прапорщика міліції ОСОБА_2 та прапорщика міліції ОСОБА_6, які несли служби в період з 16.00 до 24.00 год. на патрульному автомобілі «ВАЗ-2107» д.н. 0178.

Згідно копії табелю відпрацьованих годин особовим складом Переяслав-Хмельницького взводу ДПС УДАІ ГУМВС України в Київській області за листопад 2009 року в строчці 24 зазначений ОСОБА_2 напроти якої за 30 число проставлена цифра 8 (а.с.72-73).

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дій субєкта владних повноважень, що стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме з факту винесення субєктом владних повноважень постанови про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що 30.11.2009 року о 17.00 год. інспектором ДПС Переяслав-Хмельницького взводу ДПС УДАІ ГУ МВС України в Київській області, прапорщиком міліції ОСОБА_2, який є субєктом владних повноважень, було складено протокол серії АІ № 141181 від 30.11.2009 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 та 30.11.2009 року о 17.05 год. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АІ № 119978 від 30.11.2009 у відношенні ОСОБА_1 про скоєння останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., за те, що він 30.11.2009 в 17.00 годин 71 км а/д Бориспіль-Дні-ськ, керуючи автомобілем Тойота Лексус GX470 д/н НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 123 км/год, перевищивши установлену швидкість руху на 33 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут» № 0801086. Копія протоколу та постанови були вручені позивачеві одразу після їх складення. Після зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1, останньому не було предявлено негайно показання приладу «Беркут» з зазначенням часу, коли проводилося вимірювання швидкості.

На заперечення позивача, що швидкість була виміряна не його автомобіля, інших доказів до протоколу про адміністративне правопорушення не було долучено. В протоколі та постанові не зазначено підпункту п.12.6 ПДР, тобто не викладена в повному обсязі обєктивна сторона складу правопорушення.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; - з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; - обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); - безсторонньо, (неупереджено); - добросовісно; - розсудливо; - з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; - пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); - з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; - своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів,а також іншими документами.

Відповідно до статті 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановленої швидкості руху водіями транспортних засобів більше ніж на 20 км/год., за що установлено адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі від 15 до 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.12.6 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року зі змінами та доповненнями, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю:

а) автобусам (мікроавтобусам), що здійснюють перевезення організованих груп дітей, легковим автомобілям з причепом і мотоциклам - не більше 80 км/год.;

(підпункт "а" пункту 12.6 у редакції постанови

Кабінету Міністрів України від 01.10.2008 р. N 876)

б) транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, - не більше 70 км/год.;

в) вантажним автомобілям, що перевозять людей у кузові, - не більше 60 км/год.;

г) автобусам (за винятком мікроавтобусів) - не більше 90 км/год.;

ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

(підпункт "ґ" пункту 12.6 у редакції постанови

Кабінету Міністрів України від 22.04.2009 р. N 395)

Згідно Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463 (далі Наказ), а саме: п. 2.3. - усі реквізити протоколу заповнюються розбірливим почерком українською мовою; п.2.6.- зазначено, що при складанні протоколу, при викладенні обставин правопорушення вказується число, місяць, рік, час його скоєння, суть правопорушення, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. У випадках, передбачених КУпАП, до протоколу вносяться прізвища, ім'я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дає письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, яке записується в протокол, і ставить свій підпис, а також може робити заяви і клопотати по суті складання протоколу та розгляду справи (у разі відмови від пояснення або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол, що підтверджується підписами свідків).

Посадова особа, яка розглядає протокол, виносить рішення про задоволення чи відхилення заяви або клопотання, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Згідно пункту 2.7. Наказу до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Згідно пункту 2.11. Наказу у постанові, у розділі "ВСТАНОВИВ" вказується число, місяць, рік, час скоєння адміністративного правопорушення, прізвище та ініціали особи, яка його вчинила, викладаються обставини і суть скоєного правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до встановлених обставин справи та зазначених норм права, оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд приходить до висновку, що субєкт владних повноважень: інспектор ДПС Переяслав-Хмельницького взводу ДПС УДАІ ГУ МВС України в Київській області, прапорщик міліції ОСОБА_2, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та постанови про адміністративне правопорушення у відношенні позивача про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного штрафу у розмірі 255 грн., в порушення вимог п.3,п.5,п.6,п.9, п.10 ч.3 ст.2 КАС України, діяв необґрунтовано, упереджено, свої обовязки та права здійснив формально: без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення; не добросовісно і не розсудливо, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, оскільки не вирішив клопотання позивача про опитування свідків, не надав йому в установленому порядку можливість ознайомитися з показаннями приладу, яким вимірювалася швидкість; несвоєчасно, тобто протягом строку, в період якого позивач був позбавлений реальної можливості реалізувати своє право на захист, передбачене ст.268 КУпАП, оскільки в протоколі та постанові зазначено, що подія та всі дії з притягнення до відповідальності виконувалися в проміжок часу 5 хв.; без належного розяснення позивачу його прав та обовязків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в протоколі відсутні текстуально викладені права особи, передбачені ст. 63 Конституції України, та права і обовязки правопорушника, передбачені ст. 268 КУпАП, що викликає сумнів у тому, що ці права та обовязки, насправді, були доведені позивачеві, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, зокрема, користуватися послугами захисника та іншого фахівця у галузі права при розгляді справи про адміністративне правопорушення; в порушення ст.252 КУпАП - без всебічного, повного і обєктивного дослідженні обставин справи в їх сукупності: не зазначено, в якому ряду, по якій смузі рухався автомобіль позивача; без предявлення в установленому порядку показань приладу вимірювання швидкості руху позивачеві,тобто без предявлення цього доказу позивачу, що межує з фальсифікацією доказів, в протоколі не зазначено чи були предявлені ці показання, безпосередньо, позивачу; оскільки позивач письмово заявив про свою незгоду з правопорушенням, інших доказів до справи не було прилучено в установленому законом порядку, тобто було проігноровано інші джерела доказів, які підтвердили б чи спростували наявність складу правопорушення в діях позивача, заперечення якого не спростовані; без викладення в повному обсязі обєктивної сторони складу правопорушення, оскільки не конкретизовано який саме підпункт пункту 12.6 ПДР України був порушений; без врахування даних про особу позивача, тобто в порушення вимог ст.280 КУпАП, ст.268 КУпАП, без зясування того, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, керуючись законом, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за недоведеності його вини та факту вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачами не надано суду жодних доказів для підтвердження своїх заперечень проти заявленого позову, які б свідчили, про наявність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, крім посилання на протокол серії АІ № 141181 від 30.11.2009 року, який на підставі наведеного вище, суд визнає недопустимим джерелом доказів, суд приходить до висновку, що заперечення відповідачів є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на обєктивно встановлених обставинах події та вимогах Закону.

Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки факт порушення позивачем ПДР України відповідач не довів, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про адміністративне правопорушення, які були складені у відношенні позивача відповідачем - субєктом владних повноважень, - необґрунтовані і незаконні, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за недоведеності його вини та події правопорушення, що, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення .

Відповідно до вимог ст. 288 ч.5 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, даних про інші документально підтверджені витрати позивач не надав, тому, згідно ч.1 ст.94 КАС України, судові витрати у даній справі в розмірі 03 гривні 40 копійок слід покласти за рахунок Держави України.

На підставі викладеного та «Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за N 576/16592; ст.ст. 252 ,268, 283, 247 п.1 КУпАП, керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,99-102,158-163,167, 171-2,255,256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії АІ № 119978 від 30.11.2009 року, винесену інспектором ДПС Переяслав-Хмельницького взводу ДПС УДАІ ГУ МВС України в Київській області, прапорщиком міліції ОСОБА_2, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення в виді штрафу у розмірі 255.00 грн., закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного правопорушення.

Судові витрати у справі в виді судового збору в сумі 03 гривні 40 копійок покласти за рахунок Держави України.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Копію постанови, не пізніше трьох днів після складення її в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачам та третій особі.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.