Справа № 538/1057/15-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 р.Справа № 538/1057/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: Чалого І.С. , Пянової Я.В.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області на постанову Лохвицького районного суду Полтавської області від 25.06.2015р. по справі № 538/1057/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

16.06.2015 року, ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1М.) звернулась до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області (далі по тексту відповідач), в якому просила визнати незаконним та протиправним рішення відповідача № 29 від 20.02.2015 року про відмову в призначенні їй пенсії за вислугою років.

Постановою Лохвицького районного суду Полтавської області від 25.06.2015 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано рішення відповідача від 20.02.2015 року № 29 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років протиправним.

Зобовязано відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 30 грудня 2014 року.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Лохвицького районного суду Полтавської області від 25.06.2015 року по справі №538/1057/15-а та прийняти нове рішення суду, відповідно до чинного законодавства.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не в повній досліджено обставини справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) фіксування судового засідання 28.07.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що відповідачем по справі було розглянуто подані ОСОБА_1 документи для призначення пенсії за вислугу років, а саме: трудова книжка, згідно якої ОСОБА_1 працювала на посаді викладача по класу фортепіано з 12.11.1983 року по 29.12.2014 року в Сенчанській дитячій музичній школі Лохвицького району Полтавської області, довідка з місця роботи про підтвердження на роботі на посаді викладача.

Листом від 20.02.2015 року відповідачем було повідомлено ОСОБА_1 про те, що ним було прийнято рішення від 20.02.2015 року № 29 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, на підставі переліку закладів і установ освіти, охорони здоров"я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 (зі змінами), що згідно наданих документів стаж роботи, що дає право для призначення пенсії за вислугою років - становить 7 років 1 місяць 20 днів.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням відповідача від 20.02.2015 року № 29 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, звернулась до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1, як викладач музичної школи є педагогічним працівником системи позашкільної освіти, відповідно до абз.3 ч.4 ст.21 Закону України «Про позашкільну освіту» та п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вона має право на пенсію за вислугу років у звязку з наявністю в неї педагогічного стажу роботи більше 25 років.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції на підставі такого.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Статтею 52 вищевказаного Закону передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти.

Відповідно до п. «е» ст.55 цього ж Закону право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Статтею 28 Закону України «Про освіту» встановлено, що система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно ст. 29 Закону України «Про освіту» структура освіти включає поряд з іншими видами також позашкільну освіту.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про освіту» позашкільна освіта та виховання є частиною структури освіти і спрямовуються на розвиток здібностей, талантів дітей, учнівської та студентської молоді, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Частиною 1 ст.39 Закону України «Про освіту» встановлено, що до позашкільних навчальних закладів належать: палаци, будинки, центри, станції дитячої, юнацької творчості, учнівські та студентські клуби, дитячо-юнацькі спортивні школи, школи мистецтв, студії, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, бібліотеки, оздоровчі та інші заклади.

Статтею 1 Закону України «Про позашкільну освіту» визначено, що система позашкільної освіти - освітня підсистема, що включає державні, комунальні, приватні позашкільні навчальні заклади; інші навчальні заклади як центри позашкільної освіти у позаурочний та позанавчальний час (загальноосвітні навчальні заклади незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, професійно-технічні та вищі навчальні заклади I-II рівнів акредитації); гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об'єднання на базі загальноосвітніх навчальних закладів, навчально-виробничих комбінатів, професійно-технічних та вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації; клуби та об'єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно-освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші навчальні заклади, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов'язана із функціонуванням позашкільної освіти; відповідні органи управління позашкільною освітою і науково-методичні установи;

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про позашкільну освіту» позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

Частиною 2 ст.21 Закону України «Про позашкільну освіту» встановлено перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Розділом 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909, музичні і художні школи та посади викладачів в них віднесені до закладів і установ освіти та посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Крім того, відповідно до п.2 приміток до цього Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2001 року №433, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання, зокрема музичні школи) віднесені до позашкільних навчальних закладів.

Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963 (з наступними змінами), викладачі всіх спеціальностей віднесені до педагогічних працівників.

Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

З матеріалів справи вбачається, що заклад в якому працювала ОСОБА_1 - Сенчанська дитяча музична школа є позашкільним навчальним закладом.

Період роботи ОСОБА_1 у Сенчанській дитячій музичній школі з 12.11.1983 року по 29.12.2014 року склав 29 років 1 місяць.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_1, як викладач музичної школи є педагогічним працівником системи позашкільної освіти, відповідно до абз.3 ч.4 ст.21 Закону України «Про позашкільну освіту» та п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» остання має право на пенсію за вислугу років у звязку з наявністю в неї педагогічного стажу роботи більше 25 років.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних повноважень, всупереч вищенаведеним положенням, не було доведено правомірність рішення від 20.02.2015 року № 29 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Лохвицького районного суду Полтавської області від 25.06.2015 року по справі №538/1057/15-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача по справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Лохвицькому районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Лохвицького районного суду Полтавської області від 25.06.2015р. по справі № 538/1057/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 31.07.2015 р.