Справа № 806/2393/15
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2015-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року м. Житомир справа № 806/2393/15

категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за позовом Приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємства "Білокоровицьке" до Головного управління Держземагентства у Житомирській області, третя особа - ФОП ОСОБА_5, про визнання протиправним наказу № ЖТ/:01:000/00000412 від 20.02.2014 року,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправним наказ Головного управління Держземагентства у Житомирській області від 20.02.2014 року № ЖТ/:01:000/00000412.

В обґрунтування позову зазначає, що оспорюваний наказ є протиправним, так як був виданий на земельну ділянку, на яку позивачем була виготовлена технічна документація, крім цього, при наданні дозволу третій особі відповідач перебрав на себе функції місцевих органів виконавчої влади у сфері регулювання земельних відносин.

Суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом, оскільки позивач про існування спірного наказу дізнався 13.05.2015 року, та поновив цей строк.

Представники позивача в судовому засіданні просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала проти позовних вимог та просила у задоволенні адміністративного позову відмовити, з підстав викладених в письмових запереченнях на позов (а.с. 83-84), пояснивши, що при прийняті наказу відповідач діяв межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства.

Представник третьої особи заперечувала проти позовних вимог та просила у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 31.08.2012 року розпорядженням голови Олевської районної державної адміністрації № 244 П(ПО)СГП «Білокоровицьке» було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди для обслуговування нежитлових приміщень та ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Білокоровичі, вул. 50 років СРСР, 1 із земель запасу, за межами населеного пункту Білокоровицької сільської ради, орієнтовна площа земельної ділянки складала 1,6 га. (а.с.118).

Приватною землевпорядною організацією «Експрес-Сервіс» на дану земельну ділянку був виготовлений проект землеустрою (а.с. 40-78).

Вказаний проект землеустрою затверджений не був, що представниками позивача у судовому засіданні не заперечувалось.

27 січня 2014 року ФОП ОСОБА_5 звернувся до ГУ Держземагенства у Житомирській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на території Білокоровицької сільської ради орієнтовною площею 0,9 га., в якій зазначив орієнтовний розмір земельної ділянки, її цільове призначення та до заяви додав необхідні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки (а.с. 103).

Відділ Держземагенства в Олевському районі 27.01.2014 року видав довідку № 144, якою надав дозвіл ФОП ОСОБА_5 на складання проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності в оренду, яка знаходиться за межами населених пунктів та з земель запасу Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області (а.с. 104).

20.02.2014 року Головне управління Держземагентства у Житомирській області видало наказ від 20.02.2014 року № ЖТ/:01:000/00000412 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою ФОП ОСОБА_5 (а.с. 11).

Суд звертає увагу, що земельна ділянка, на щодо якої виданий спірний наказ є частиною земельної ділянки, на яку позивачу землевпорядною організацією «Експрес-Сервіс» був виготовлений проект землеустрою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Положеннями ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд звертає увагу, що статтею 123 Земельного кодексу України забороняється вимагати від особи, яка звернулася із клопотанням додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею та не передбачено обґрунтування необхідності отримання земельних ділянок певної площі з урахуванням можливостей їх обробітку та зазначення при цьому самих перспектив діяльності фермерського господарства.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що підстав, передбачених ст. 123 Земельного кодексу України, у відповідача для відмови в наданні ФОП ОСОБА_5 за його заявою (клопотанням) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки - не було, а тому наказ про надання такого дозволу є правомірним.

Стосовно доводів представників позивача, що при виданні спірного наказу відповідач перебрав на себе функції місцевих органів виконавчої влади у сфері регулювання земельних відносин, оскільки земельна ділянка не відноситься до земель сільськогосподарського призначення, то суд відхиляє їх, виходячи з наступного.

Відповідно до проект землеустрою, виготовленого землевпорядною організацією «Експрес-Сервіс», довідки відділу Держземагенства в Олевському районі від 27.01.2014 року № 144, земельна ділянка, щодо якої був виданий спірний наказ, відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Частиною 1 ст. 22 Земельного кодексу України передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Земельного кодексу України визначає, що до земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Згідно з ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

В свою чергу ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Враховуючи наведене, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 04 серпня 2015 р.