Справа № 805/1714/15-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Аканов О.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року справа №805/1714/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Арабей Т.Г., Сіваченка І.В., при секретарі Челаховій О.О., за участю: від позивача ОСОБА_2 за довір. № 1632/09 від 02.03.2015 року, від відповідача ОСОБА_3 за довір. № б/н від 20.05.2015 року, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в м. Дружківці Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в м. Дружківці Донецької області про стягнення з відповідача витрат по сплаті пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області звернулось до суду з уточненим під час судового розгляду справи адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в м. Дружківці Донецької області про стягнення з відповідача неприйнятих до заліку витрат на виплату пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання за період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року у сумі 600 грн. (а.с.3-6, 33-35)

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.(а.с.37-38)

Задовольняючи позов УПФУ в м. Дружківці Донецької області, суд першої інстанції виходів з того, що витрати, понесені органами ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності від трудового каліцтва (у тому числі й пенсій особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР), підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань.

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу,в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить скасувати постанову та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що законні підстави на відшкодовування коштів позивачу відповідачем - відсутні, оскільки Фонд здійснює виплати тільки особам, які отримали травму на підприємствах України. Питання надання пенсій, в тому числі і пенсій по інвалідності регулюються Угодою країн - учасниць СНД про гарантії прав громадян держав співдружності у галузі пенсійного забезпечення. Відповідно до ст. 3 Угоди призначення та виплата пенсій громадянам інших країн - учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення та членам їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Всі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення, несе держава, яка надає забезпечення, але Фонд не є органом держави. Крім того, позивачем було порушено строк звернення до суду із зазначеним позовом. (а.с.42-49)

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, на задоволенні якої наполягав, проти чого заперечував представник позивача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Між сторонами виник спір з приводу питання про відмову у відшкодуванні сплаченої пенсії ОСОБА_4, який працював та отримав каліцтво в державі СНГ у 2002 році(м. Надим).

Щодо відшкодування сплаченої суми пенсії у судовому засіданні встановлено, що актом від 06 листопада 2002 року про нещасний випадок на виробництві підтверджено, що ОСОБА_4, 06 листопада 2002 року отримав каліцтво на виробництві в державі СНГ (м. Надим), у зв'язку з чим висновком визнаний непрацездатним та інвалідом третьої групи. (а.с.7-8)

Між позивачем та відповідачем по справі підписані акти щомісячної звірки витрат по особових справах пенсіонерів, які мають право на отримання пенсії у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року (арк. справи 15-18).

Згідно таблиць розбіжностей за період з вересня по грудень 2014 року, до актів щомісячної звірки Фондом не прийняті до відшкодування суми витрат на виплату пенсій громадянам держав - учасників СНД, які отримали каліцтво і переїхали на постійне місце проживання в Україну у загальному розмірі 600 грн. ( 150 грн.за кожен місяць - вересень, жовтень, листопад, грудень). Відмова мотивована тим, що інвалідність особа отримала внаслідок нещасного випадку на виробництві при роботі на підприємстві, що розташоване за межами України на території країн-учасниць СНД.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що витрати понесені органами ПФУ у зв'язку із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності від трудового каліцтва (у тому числі й пенсій особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР), підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 «Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасного випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003року№ 5-4/4 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України за № 376/7697 від 16.05.2003року встановлено, що відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Суму витрат з виплати і доставки пенсій визначають органи Пенсійного фонду на підставі Граничних тарифів на основні послуги зв'язку, затверджених наказом Державного комітету зв'язку та інформатизації України від 7 червня 2002 року № 120 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 19 липня 2002 року за № 595/6883.

Відповідно до ст.1 Угоди «Про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення» від 13.03.1992 року пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за даною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

Із наведеного вбачається, що взаємні розрахунки між державами можуть провадитися за наявності відповідних двосторонніх договорів.

Згідно ст.5 вказаної Угоди, ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Статтею 1 «Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР передбачено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Приписами ст.4 «Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Спори, що виникають із правовідносин за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вирішуються в судовому порядку, якщо законом не встановлено досудовий порядок їх розгляду, про що зазначено у ст.12 «Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

За пенсійним страхуванням, згідно з пунктом 1 статті 25 «Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів.

Пунктом 4 цієї статті передбачено, що за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно з частиною четвертою статті 26 «Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа.

При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до статті 25 «Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України.

Відповідно до п.5 ч.1 статті 24 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» встановлено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на ту категорію інвалідів, щодо відшкодування витрат на виплату пенсій яким виник спір.

За змістом частини другої статті 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закон.

При цьому право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві із застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Також, слід зазначити, що п. «а» ч.1 статті 27 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що громадянам України - переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від стажу роботи.

Статтями 21 та 28 Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено обов'язок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у разі його смерті при настанні страхового випадку, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відповідно до абзацу другого пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги.

Абзацом третім цього пункту передбачено, що уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Із наведеного вбачається обов'язок Фонду відшкодувати потерпілим на виробництві та членам їх сімей матеріальну і моральну (немайнову) шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я, не залежить від того, чи сплачували цьому Фонду страхові платежі підприємства, що ліквідувалися та на яких було ушкоджено здоров'я потерпілого.

Як вбачається з абзацу 7 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Фонд соціального страхування від нещасних випадків є правонаступником державного, галузевих та регіональних фондів охорони праці, передбачених статтею 21 Закону України «Про охорону праці», які ліквідуються.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 16.10.2014 у справі № 800/22497/13 стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дружківці Донецької області на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області витрати з виплати та доставки пенсії за період з 1 липня 2012 року до 31 грудня 2012 року, у розмірі 711,29 грн., особам, які отримали каліцтво за межами України та переїхали до України на постійне місце проживання.

Постановою Верховного суду України від 31.03.2015 у справі №21-2а15 у задоволенні заяви Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дружківці Донецької області - відмовлено.

У вищевказаній постанові Верховного суду України встановлено, що ОСОБА_4, інвалідність якого настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався 6 листопада 2002 року під час роботи на підприємстві, розташованому на території Російської Федерації як держави-учасниці СНД, що підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві, довідкою МСЕК, внаслідок чого вказану особу визнано інвалідом ІІІ групи і 14 квітня 2004 року призначено пенсію по інвалідності.

Колегія суддів, з огляду на принцип обов'язковості судових рішень Верховного Суду України закріплений статтею 244-2 КАС України, наявність Висновків Верховного Суду України викладених, зокрема, у постанові від 20 травня 2014 року, від 25 березня 2014 року (справа №21-33а14) погоджує висновок суду першої інстанції про те, що страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, яка стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, а також на території будь-якої з держав - учасниць СНД, (а в разі виплати такої органами Пенсійного фонду України - відшкодовувати останньому витрати) є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Колегія суддів вважає, що вказані обставини не підлягають доведенню, а витрати по виплаті основної пенсії ОСОБА_4 за період з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року у сумі 600 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до приписів ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У судовому засіданні позивачем було доведено обґрунтованість позову.

Щодо порушення строків звернення до суду із зазначеним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно поштового конверту (а.с.28) Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області 27.04.2015 року звернулося із позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в м. Дружківці Донецької області про стягнення з відповідача неприйнятих до заліку витрат на виплату пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання за період з 01.04.2014 року по 31.08.2014 року у сумі 600 грн.

06.05.2015 року вказаний позов було зареєстровано у Донецькому окружному адміністративному суду.

26.05.2015 року на виконання ухвали суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 08.05.2015 року позивачем були уточнені позовні вимоги в частині терміну з 01.09.2014 року по 31.12.2014 року. (а.с.3-6, 33-35)

Як вбачається з акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, які мають право на отримання пенсії у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням за вересень 2014 року (а.с.15) вказаний документ було узгоджено сторонами по справі лише 09.10.2014 року.

Виходячи із наведених обставин, колегія суддів вважає, що позивач звернувся до суду із зазначеним позовом у передбачений законодавством строк.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 24, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в м. Дружківці Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у справі № 805/1714/15-а за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в м. Дружківці Донецької області про стягнення з відповідача витрат залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 29 липня 2015 року.

Повний текст ухвали складений та підписаний у нарадчій кімнаті 29 липня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту проголошення, а в разі складення ухвалив повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складання ухвали у повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

ОСОБА_5