Справа № 804/9186/14
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 р. Справа № 804/9186/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
03.07.2014 р. Публічне акціонерне товариство «Дніпровський машинобудівний завод» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просило:
- визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 25.02.2014 р. № НОМЕР_1 щодо завищення суми відємного значення податку на додану вартість у розмірі 83,00 грн. за період листопад 2013 р.;
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вважає висновки камеральної перевірки ПАТ «Дніпровський машинобудівний завод» хибними, такими, що не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового законодавства, а зазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті податковим органом без достатніх на те правових підстав.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, в обґрунтування власної правової позиції зазначив, що дії щодо проведення камеральної перевірки та оскаржуване рішення відповідача є правомірними.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська) на підставі підпункту 75.1.1. пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість ПАТ «Дніпровський машинобудівний завод» за листопад 2013 року.
За результатами камеральної перевірки ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська встановлено порушення ПАТ «Дніпровський машинобудівний завод» пунктів 200.1, 200.2, 200.3, абзацу Б пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, пунктів 4.6.4, 4.6.6 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 за № 1492, а саме: ПАТ «Дніпровський машинобудівний завод» занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду (рядок 18 рядок 21) ряд. 25 на суму ПДВ 33 443,00 грн. та завищено суму, що підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24) в розмірі 83,00 грн.
ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, на підставі ОСОБА_3 № 304/04-66-22-04-06/1431332 від 31.01.2014 р., винесло відносно ПАТ «Дніпровський машинобудівний завод» наступні податкові повідомлення-рішення, які надійшли на адресу позивача 12.03.2014 р.:
- податкове повідомлення-рішення форми «В4» № НОМЕР_1 від 25.02.2014 р., яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 83,00 грн.
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_2 від 25.02.2014 р., яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на 50 164,50 грн., з яких: за основним платежем у розмірі - 33 443,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями -16 721,50 грн.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість винесеного спірного акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Так, згідно з поданою ПАТ «Дніпровський машинобудівний завод» до ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська декларацією з податку на додану вартість за листопад 2013 року та додатками до неї:
рядок 21 «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» складає 83,00 грн.,
рядок 21.3 «Зменшено/збільшено залишок від'ємного значення за результатами перевірки податкового органу» - 0,00 грн.,
рядок 22 «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного (податкового) періоду» - 83,00 грн.,
рядок 24 «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» - 83,00 грн.
З матеріалів справи судом встановлено, що на підставі ОСОБА_3 № 605/04-66-22-04-11/1431332 від 10.10.2013 р. ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська винесло:
- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 29.10.2013 р. про збільшення суми грошового зобов'язання за основним платежем на суму 66 474,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 33 237,00 грн.;
- податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 29.10.2013 р. про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 33 526,00 грн.
Не погодившись з даними рішеннями суб'єкта владних повноважень ПАТ «Дніпровський машинобудівний завод» оскаржило їх до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2014 р. у справі № 804/4839/14, яка залишена в силі ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 р., було визнано незаконними та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 29.10.2013 р. № НОМЕР_3 про збільшення ПАТ «Дніпровський машинобудівний завод» суми грошового зобов'язання за основним платежем на суму 66 474,00 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 33 237,00 грн., а також податкове повідомлення-рішення ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 29.10.2013 р. № НОМЕР_4 про зменшення ПАТ «Дніпровський машинобудівний завод» розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 33 526,00 грн.
Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Частиною першої ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Абзацом 1 пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Відповідно до вимог п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно пп. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Відповідно до положень абз. 4 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобовязання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Тобто, чинне законодавство не покладає на платника податків обовязку коригувати податкову звітність на підставі складених податкових повідомлень рішень, грошове зобовязання по яким є неузгодженим внаслідок процедури їх адміністративного чи судового оскарження.
Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що наведені в позовній заяві обставини підтверджуються належними та достатніми доказами, які свідчать про обґрунтованість позовних вимог позивача до податкового органу.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки єдина підстава та єдине джерело, на яке посилається відповідач при винесенні оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 25.02.2014 р. та № НОМЕР_2 від 25.02.2014 р., визнана судом протиправною та скасована, позивачем не було занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного періоду (рядок 18 рядок 21) ряд. 25 на суму ПДВ 33 443,00 грн. та не було завищено суму, що підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24) в розмірі 83,00 грн.
Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Заперечуючи проти позову, відповідач, який відповідно до норм Податкового кодексу України та за визначенням Кодексу адміністративного судочинства України є суб'єктом владних повноважень, правомірність своїх дій не довів, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області форми «В4» № НОМЕР_1 від 25.02.2014 р., щодо завищення суми відємного значення з податку на додану вартість у розмірі 83,00 грн. за період листопад 2013 р.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1