Справа № 820/3796/15
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 р.Справа № 820/3796/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Зеленського М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2015р. по справі № 820/3796/15

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Харківської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Прокуратури Харківської області (далі - відповідач), в якому просив суд: визнати дії відповідача по блокуванню розгляду конкретних прохань скарги від 21.10.14, звернення від 22.08.14 неправомірними; визнати дії відповідача по прийняттю висновку від 01.06.13 неправомірними; визнати дії відповідача по визнанню рішень Золочівської прокуратури від 12.08.2010 та від 13.08.10 року неправомірними; зобов'язати відповідача виконати конкретне рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.02.10 (ухвала), згідно відповідного законодавства; зобов'язати відповідача виконати вимоги ст. 16 ЗУ "Про звернення громадян" тобто повернути позивачу всі його додатки до звернень від 18.03.13, 22.04.13, 22.04.14.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2015 позовну заяву ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій Прокуратури Харківської області по визнанню рішень Золочівської прокуратури від 12.08.2010 - залишено без розгляду.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов'язано Прокуратуру Харківської області повернути ОСОБА_1 всі додатки до його звернень від 18.03.13, 22.04.13. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2015 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного і всебічного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи.

У судовому засіданні позивач та представник відповідача підтримали свої правові позиції по справі.

Відповідно ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що апелянт оскаржує постанову суду першої інстанції лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, в межах розгляду даної апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, прокурором відділу 06/1 прокуратури області винесено висновок від 01.06.2013, затверджений прокурором області 03.06.2013, яким припинено провадження за зверненнями ОСОБА_1 з питань невиконання рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2010 та незгоди з результатами перевірки за попередніми зверненнями, у тому числі від 18.03.2013, 11.02.2013.

Зазначеним висновком встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до прокуратури області зі зверненнями щодо незгоди з результатами перевірки за попередніми зверненнями, невиконання рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2010 та з інших питань.

Так, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання неправомірними дій співробітників Золочівського РВ ГУ МВС України в області, а саме - щодо неналежного розгляду його звернень за фактом вчинення протиправних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2009 у задоволенні позову останнього відмовлено. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2010 апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, постанова суду від 20.08.2009 скасована, провадження у справі закрито. Заявнику надано роз'яснення, що вирішення спору належить до компетенції судів загальної юрисдикції в порядку, визначеному КПК України.

26.05.2010 ОСОБА_1 звернувся до Золочівського районного суду зі скаргою щодо скоєння злочинів, передбачених ст.ст. 366, 367 КК України, старшим ДІМ Золочівського РВ ГУ МВС України в області Тищенком О.М.

Постановою Золочівського районного суду від 29.07.2010 скаргу заявника направлено до прокуратури Золочівського району для організації перевірки та прийняття рішення по суті.

За результатами перевірки прокуратурою району 12.08.2010 прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно старшого ДІМ Золочівського РВ ГУ МВС України в області Тищенка О.М. за ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України (в редакції КПК 1960 року).

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до Золочівського РВ ГУ МВС України в області із заявами щодо неправомірних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4

За результатами перевірки Золочівським РВ ГУ МВС України в області 15.06.2010, 17.06.2010, 21.07.2010, 21.10.2010, 01.11.2010, 17.11.2010, 18.11.2010 в порушенні кримінальної справи відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ознак складу злочину, передбаченого ст. 296 КК України (в редакції КПК 1960 року).

Одночасно ОСОБА_1 роз'яснено, що Кримінальним процесуальним кодексом України, який набрав чинності 20.11.2012, не передбачено стадію дослідчої перевірки, а також можливість оскарження прийнятих за її результатами процесуальних рішень вищестоящому прокуророві.

Також, заявнику роз'яснено право повторно звернутися із заявою про вчинене кримінальне правопорушення до відповідного правоохоронного органу, яка буде розглянута згідно з вимогами ст. 214 КПК України.

Таким чином, вивченням матеріалів перевірки за зверненням останнього встановлено, що перевірка за викладеними у зверненнях ОСОБА_1 фактами проведена повно, всебічно і об'єктивно.

На попередні звернення ОСОБА_1 в частині незгоди з результатами перевірки за попередніми зверненнями, у тому числі від 18.03.2013, 11.02.2013, невиконання рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2010 заявнику 03.04.2013 надано відповідь за підписом в.о. прокурора області та заявнику роз'яснено, що у разі надходження звернень, у яких будуть відсутні інші доводи з питання незгоди з результатами перевірки за попередніми зверненнями, невиконання рішення суду, відповідно до вимог ст.8 Закону України "Про звернення громадян" листування з ним буде припинено.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з статтею 15 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно положень статті 18 Закону України "Про звернення громадян", громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про звернення громадян", не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Згідно пункту 4.13 Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 21.06.2011 № 9гн (в редакції, чинній на момент винесення висновку), припинення провадження із заявником можливо у випадках, зокрема, якщо у повторному зверненні від особи до одного й того ж органу прокуратури відсутні нові дані або факти, які потребують додаткової перевірки, а всі викладені доводи раніше перевірені у повному обсязі та заявникові надано вичерпну відповідь керівником з повідомленням про припинення провадження і роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Провадження припиняється один раз на підставі мотивованого висновку виконавця, затвердженого прокурором району, міста, області та прирівняних до них, а в апараті Генеральної прокуратури - на підставі мотивованого висновку виконавця, погодженого керівником самостійного структурного підрозділу та заступником Генерального прокурора України.

Повідомлення про припинення провадження за скаргами заявнику надсилається один раз. Наступні звернення з питань, що раніше перевірялись, рапортом долучаються до наглядового провадження.

Провадження поновлюється, якщо підстави, за якими воно припинялось, відпали. Нові дані про порушення закону, повідомлені заявником, перевіряються в порядку, встановленому цією Інструкцією.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що дії прокуратури Харківської області по прийняттю висновку від 01.06.13 є законними та відповідають вимогам положень Закону України "Про звернення громадян" та Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури, а отже і позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання дій відповідача по блокуванню розгляду конкретних прохань скарги від 21.10.14, звернення від 22.08.14 неправомірними, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 22.08.2014 звернувся до прокурора Харківської області з заявою про неналежне проведення прокуратурою області перевірок за його попередніми зверненнями.

Рапортом начальника відділу 15/3 прокуратури області запропоновано залишити скаргу ОСОБА_1 без розгляду, оскільки встановлено, що з питань, викладених у зверненнях ОСОБА_1 від 22.08.2014, 26.08.2014 та 05.09.2014 щодо неналежного, на його думку, проведення прокуратурою області перевірок за його попередніми зверненнями про невиконання рішення суду та з інших питань, 03.06.2013 слідчим управлінням прокуратури області припинено провадження з вищевказаних питань заявника відповідно до вимог статті 8 Закону України "Про звернення громадян".

Даний рапорт узгоджено начальником управління 15 прокуратури області та першим заступником прокурора області 10.09.2014.

Також, заявою від 21.10.2014 ОСОБА_1 звернувся до прокурора Харківської області з заявою про неналежне проведення прокуратурою області перевірок за його попередніми зверненнями та прийняття висновку від 01.06.2013.

Рапортом начальника відділу 15/3 прокуратури області запропоновано залишити скарги ОСОБА_1 від 17.10.2014 та 21.10.2014 без розгляду, оскільки встановлено, що з питань, викладених у зверненнях ОСОБА_1 щодо неналежного, як на його думку проведення прокуратурою області перевірок за його попередніми зверненнями про невиконання рішення суду та з інших питань, 03.06.2013 слідчим управлінням прокуратури області припинено провадження з вищевказаних питань заявника відповідно до вимог статті 8 Закону України "Про звернення громадян".

Даний рапорт узгоджено начальником управління 15 прокуратури області та першим заступником прокурора області 07.11.2014.

Враховуючи положення наведених вище статті 8 Закону України "Про звернення громадян", пункту 4.13 Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 21.06.2011 № 9гн,колегія судді зазначає, що звернення ОСОБА_1 від 21.10.14 та 22.08.14 прокуратурою Харківської області правомірно рапортами залишені без розгляду та долучені до наглядового провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про визнання дій відповідача по блокуванню розгляду конкретних прохань скарги від 21.10.14, звернення від 22.08.14 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання дії відповідача по визнанню рішення Золочівської прокуратури від 13.08.10 року неправомірними, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.08.2010 слідчим прокуратури Золочівського району Харківської області винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно старшого ДІМ Золочівського РВ ГУ МВС України в області Тищенка О.М. за ознаками складів злочинів, передбачених ст.ст. 366, ст. 367 КК України у зв'язку з відсутністю у його діях складу злочину.

Листом від 11.03.2013 вих. № 06/1-15-13 Прокуратурою Харківської області надано позивачу відповідь на його скаргу від 11.02.2013, якою повідомлено ОСОБА_1 про те, що за результатами перевірки його попередніх звернень прокуратурою району 13.08.2010 прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно старшого ДІМ Золочівського РВ ГУ МВС України в області Тищенка О.М. за ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України.

Прокурором відділу 06/1 прокуратури області винесено висновок від 01.06.2013, затверджений прокурором області 03.06.2013, яким припинено провадження за зверненнями ОСОБА_1 з питань невиконання рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2010 та незгоди з результатами перевірки за попередніми зверненнями, у тому числі від 18.03.2013, 11.02.2013.

У висновку зазначено, що за результатами перевірки прокуратурою району 12.08.2010 прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно старшого ДІМ Золочівського РВ ГУ МВС України в області Тищенка О.М. за ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 КК України (в редакції КПК 1960 року).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що датою прийняття прокуратурою Золочівського району Xарківської області постанови про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно старшого ДІМ Золочівського РВ ГУ МВС України в області Тищенка О.М. є 12.08.2010, тоді як у листі Прокуратури Харківської області від 11.03.2013 вих. № 06/1-15-13 помилково зазначено дату прийняття рішення 13.08.2010, що не відповідає дійсності.

Отже, враховуючи відсутність рішення Золочівської прокуратури від 13.08.10 року, вимога позивача про визнання дії відповідача по визнанню рішення Золочівської прокуратури від 13.08.10 року неправомірними безпідставна, тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача виконати конкретне рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.02.10 (ухвала), згідно відповідного законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2010 по адміністративній справі № 2-а-36428/09/2070 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2009 по справі № 2-а-36428/09/2070 скасовано; провадження у справі закрито; роз'яснено позивачу ОСОБА_1, що вирішення цього спору належить до компетенції судів загальної юрисдикції в порядку визначеному КПК України.

Враховуючи те, що ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2010 закрито провадження в адміністративній справі № 2-а-36428/09/2070 за позовом ОСОБА_1, колегія суддів вважає позовні вимоги позивача про зобов'язання прокуратури Харківської області виконати конкретне рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.02.10 (ухвала), згідно відповідного законодавства, безпідставними та необґрунтованими, а отже позов в цій частині підлягає залишенню без задоволення.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов'язання відповідача виконати вимоги ст. 16 ЗУ "Про звернення громадян", тобто повернути позивачу всі його додатки до звернення від 22.04.14, слід зазначити наступне.

Як вбачається з додаткових письмових пояснень представника відповідача, відповідно даних комп'ютерно-програмного комплексу "Єдина система статистики та аналізу органів прокуратури України", звернення ОСОБА_1 від 22.04.2014 до прокуратури Харківської області не надходило.

Крім того, ані до позовної заяви, ані на вимогу суду позивачем не надано доказів звернення до прокуратури Харківської області зі зверненням від 22.04.14.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів звернення ОСОБА_1 до прокуратури Харківської області зі зверненням від 22.04.14, колегія суддів вважає безпідставними вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача виконати вимоги ст. 16 ЗУ "Про звернення громадян", тобто повернути позивачу всі його додатки до звернення від 22.04.14.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 08.06.2015р. по справі № 820/3796/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бегунц А.О.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Старостін В.В.

Повний текст ухвали виготовлений 03.08.2015 р.