Справа № 2а-362/10/0970
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2010-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2010 р. Справа № 2a-362/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Шварговському Д.Д.

за участю представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівка, вул. Островського, 6, м. Шепетівка, Хмельницька область,30400

до відповідача: державного підприємства "Івано-Франківський військовий лісопромисловий комбінат", вул. Ребети, 6, Івано-Франківськ,76000

про стягнення коштів в сумі 90488,21 грн.,-

встановив:

05.02.2010 року управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівка звернувся з адміністративним позовом до державного підприємства "Івано-Франківський військовий лісопромисловий комбінат" про стягнення заборгованості в сумі 90488,21 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач допустив заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 63236,94грн., в результаті чого до відповідача застосовано штрафні санкції в сумі 8343,91 та нараховано пеню на загальну суму 18907,36грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув. Про те, на адресу суду надіслав клопотання, де просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні яке відбулося 29.03.2010 року заявила клопотання про оголошення перерви по справі з метою з»ясування обставин стосовно можливої сплати боргу Шепетівським військовим лісгоспом.

В судовому засіданні, яке відбулося 16.04.2010 року представник позивача не заперечила проти стягнення суми боргу, так як докази які б підтверджували повне чи часткове погашення суми заборгованості відсутні.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вислухавши думку представника відповідача, дослідивши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підставний і належний до задоволення виходячи із наступних підстав:

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»визначено, що страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 даного Закону Страхувальниками відповідно є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, обєднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, обєднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи субєкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Частина 2 статті 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлює обовязки страхувальників, пункт шостий якої передбачає, що страхувальники зобовязані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач є страхувальником, платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на якого покладені обовязки нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до ч.6 ст. 20 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення базового звітного періоду, що дорівнює календарному місяцю для даного страхувальника.

Судом встановлено, що відповідачем, в порушення частини 6 статті 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за листопад 2009року, не здійснювалась своєчасна сплата страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в результаті чого була допущена заборгованість в сумі - 63236,94грн.

Доводи позивача про зобовязання відповідача за страховими внесками у зазначеній сумі підтверджується задекларованими розрахунками відповідача за листопад 2009року.

Стаття 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлює відповідальність страхувальників, частиною 1 якої передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобовязані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Частина 2 вказаної статті Закону передбачає, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Частиною 9 статті 106 вказаного Закону України визначаються фінансові санкції, які уповноважені застосовувати виконавчі органи Пенсійного фонду до страхувальників, пункт 2 якої передбачає, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Здійснення відповідачем несвоєчасної сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування є підставою для нарахування пені та штрафних санкцій у відповідності до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а сплата нарахованих сум пені та штрафних санкцій є обовязком відповідача.

Судом встановлено, що за порушення порядку сплати страхових внесків щодо відповідача винесено рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за №671 від 08.12.2009 року та №2 від 11.01.2010 року.

В передбачений законом термін рішення про застосування фінансових санкцій відповідачем у встановленому порядку не оскаржувались і нараховані суми таких санкцій, у відповідності до статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та пунктів 9, 10 Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України є узгодженими.

Наявність заборгованості відповідача перед управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівка підтверджується, розрахунками сум страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за листопад 2009року, копіями рішень про застосування фінансових санкцій та пені, іншими матеріалами справи.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з державного підприємства Івано-Франквський військовий лісопромисловий комбінатв особі Шепетівського військового лісгоспу на користь управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівка заборгованість в сумі 90488 (дев"яносто тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень 21 коп.

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 21.04.2010 року.