Справа № 2а-0870/5376/11
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2011-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2011 року Справа № 2а-0870/5376/11 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сіпаки А.В. судді Лазаренко М.С., судді Шари І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовною заявою: Кредитної спілки «Назустріч людям»

до: Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України

про: скасування розпорядження та постанов

ВСТАНОВИВ:

Кредитна спілка «Назустріч людям» (далі позивач) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України (далі відповідач), в якому просить скасувати розпорядження відповідача від 08.12.2010 № 277/42/3-Р та постанови відповідача від 08.12.2010 № 3100/42/7-п та № 3100/42/7/1-п.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що відповідачем за результатами позапланової інспекції складено акт № 3100/42/7-п від 24.11.2010, на підставі якого членом Комісії винесено розпорядження від 08.12.2010 № 277/42/3-Р та постанови від 08.12.2010 № 3100/42/7-п та № 3100/42/7/1-п.

Вважають, що розпорядження та постанови є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки згідно із п. 1 ст. 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Уповноважений орган застосовує штрафні санкції до субєктів підприємницької діяльності, а відповідно до ст.. 130 ГК України та ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка це неприбуткова організація.

В акті перевірки інспекційною групою свідомо надано недостовірну інформацію щодо проведення позапланової інспекції, а саме перевірка проводилась без участі посадових осіб, так як ОСОБА_1 з грудня 2008 року знаходиться в соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. При цьому з 20 травня 2009 року в неї паспорт на прізвище Наружна.

В.о. голови правління ОСОБА_2 з 23.11.2010 по 29.11.2010 перебувала на стаціонарному лікуванні, про що перевіряючих було повідомлено перед початком перевірки 22.11.2010.

Зазначають також, що розпорядження позивач не отримала, а тому оскаржити дії інспекційної групи не мали можливості.

Просять позов задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив справу розглядати без його участі. В своїх запереченнях зазначив, що Згідно з положенням частини першої статті 21 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон) Державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється щодо інших ринків фінансових послуг спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг. Частиною першою статті 27 Закону встановлено, що основними завданнями Держфінпослуг є, зокрема, захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг. Також зазначив, що позивачем не оскаржуються заходи впливу, застосовані Держфінпослуг, по суті виявлених порушень, що свідчить про відсутність достатніх підстав для їх оскарження. Зазначив, виходячи з наведених положень чинного законодавства Держфінпослуг цілком правомірно застосовано захід впливу у вигляді штрафу до фінансової установи КС «Назустріч людям».

Інспекційною групою Держфінпослуг перевірку було проведено з відома та у присутності голови правління КС «Назустріч людям» ОСОБА_1 Свої повноваження ОСОБА_1 підтвердила надавши інспекційній групі рішення Спостережної ради Спілки (протокол №8021-СР від 02.06.08). Документів, які б свідчили про перебування ОСОБА_1 у соціальній відпустці по догляду за дитиною, чи документів що підтверджують повноваження в.о. голови правління ОСОБА_2 та перебування її на стаціонарному лікуванні, інспекційній групі не надавалися, що підтверджується підписом ОСОБА_1 без будь-яких зауважень в акті позапланової перевірки від 24.11.10 №3100/42/7-п та акті про ненадання документів від 24.11.10 №3100/42/1-п.

Суд, керуючись ч. 4 ст. 122 КАС України розгляд справи проводив в порядку письмового провадження.

Згідно ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Ці ж наслідки застосовуються у разі повторного неприбуття за таких самих умов відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень.

Частиною 6 вищевказаної статті передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, із наступних підстав.

Закон України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" (надалі - Закон) встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг.

Відповідно до статті 1 Закону, фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом. До фінансових установ належать, зокрема, кредитні спілки.

Статтею 21 Закону передбачено, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється, зокрема, спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг.

Згідно ст. 27 Закону до основних завдань Уповноваженого органу, відноситься здійснення державного регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг та додержанням законодавства у цій сфері; розроблення і затвердження обов'язкових до виконання нормативно-правових актів з питань, що належать до його компетенції; захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

Пунктами 1, 2 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2010 № 157 (далі - Положення) зазначено, що Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України (Держфінпослуг) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Держфінпослуг є спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством. Держфінпослуг у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України та цим Положенням.

Згідно п. 3 Положення, основними завданнями Комісії у межах її повноважень є здійснення державного регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг і додержанням законодавства в цій сфері.

Комісія, відповідно до покладених на неї завдань та у межах своєї компетенції встановлює згідно із законом порядок та умови застосування заходів впливу; у разі порушення законодавства про фінансові послуги накладає адміністративні стягнення за правопорушення та застосовує відповідно до закону заходи впливу; приймає та надсилає фінансовим установам і саморегулівним організаціям обов'язкові до виконання розпорядження щодо усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідної інформації та документів (п. 4 Положення).

Право застосовувати заходи впливу та накладати адміністративні стягнення, надсилати обовязкові для виконання розпорядження передбачено також і ч. 1 ст. 28 Закону.

Частиною 5 ст. 26 Закону (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що директори департаментів у межах своєї компетенції мають право підписувати від імені Уповноваженого органу документи правозастосовчого характеру, вирішувати питання про внесення фінансових установ до реєстру та їх ліцензування, застосування заходів впливу, проведення інших заходів, що спрямовані на реалізацію їхніх повноважень, передбачених Положенням про Уповноважений орган.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 27 Закону основними завданнями національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, є захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. 26 Закону України "Про кредитні спілки", державне регулювання і нагляд за діяльністю кредитних спілок здійснює Уповноважений орган згідно з законодавством України про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, інші державні органи відповідно до їх компетенції.

Згідно статті 5 Закону України "Про кредитні спілки" кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших законів України та виданих відповідно до них нормативно-правових актів.

Таким законом є Закон України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", нормативно-правовим актом є розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, які комісія видає в межах своїх повноважень на основі та на виконання актів законодавства (п. 4 Положення).

Нормативно-правові акти Комісії підлягають реєстрації в установленому законодавством порядку. Рішення Комісії, прийняті в межах її повноважень є обов'язковими для виконання центральними і місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності та громадянами.

Засади створення і функціонування фінансового ринку, відповідно до ст. 92 Конституції України, зокрема, встановлюються Законами України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та "Про кредитні спілки", а Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України здійснює реалізацію засад створення і функціонування фінансового ринку в межах повноважень, визначених названими законами.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем в період з 22.11.2010 по 24.11.2010 було проведено позапланову інспекцію позивача з питань перевірки достовірності інформації у документах обовязкової звітності, перевірки виконання субєктом нагляду заходів впливу Держфінпослуг, які застосовувалися до цього субєкта нагляду, та інших питань дотримання законодавства у сфері фінансових послуг за період з 01.02.2009 по 22.11.2010, за наслідками якої було складено Акт позапланової інспекції Кредитної спілки «Назустріч людям» від 24.11.2010 № 3100/42/7-п. Позаплановою інспекцією було виявлено ряд порушень позивачем.

За виявлені порушення у сфері фінансових послуг відповідачем було застосовано захід впливу у вигляді розпорядження «Про усунення порушень вимог законодавства про фінансові послуги» від 08.12.2010 № 277/42/3-Р та постанов про накладення штрафу за порушення вимог законодавства про фінансові послуги від 08.12.2010 № 3100/42/7-п та від 08.12.2010 № 3100/42/7/1-п.

Вказані рішення відповідачем 15.12.2010 було направлено на адресу позивача, проте поштову листівку було повернуто до Держфінпослуг з відміткою поштового відділення про відсутність адресата за зазначеною адресою та за закінченням терміну зберігання.

За наведених вище обставин суд дійшов висновку про те, що Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України, приймаючи оспорюване розпорядження та постанови, діяла на підставі Положення про Державну комісію з рулювання ринків фінансових послуг України, в межах своїх повноважень і компетенції, визначених Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та Законом України "Про кредитні спілки".

Крім того, як вбачається зі змісту позову позивач не оскаржує заходи впливу, застосовані Держфінпослуг, по суті виявлених порушень, тим самим погоджуючись з ними.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що Уповноважений орган застосовує штрафні санкції до субєктів підприємницької діяльності, а відповідно до ст. 130 ГК України та ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка це неприбуткова організація, із наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1 Закону передбачено, що фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов'язані з наданням фінансових послуг.

Враховуючи вищевикладене, кредитна спілка належить до фінансових установ, яка відповідно до вимог чинного законодавства надає фінансові послуги. Державне регулювання та нагляд за наданням фінансових послуг і додержанням законодавства в цій сфері в межах своїх повноважень здійснює Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України, в межах компетенції якої у випадку порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону, а тому суд вважає, що відповідач правомірно застосував захід впливу у вигляді штрафу до позивача.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що перевірка проводилась без участі посадових осіб, без відома та присутності ОСОБА_1, оскільки Акт перевірки головою правління ОСОБА_3 було підписано особисто 24.11.2010, зауважень до нього ніяких не висловлено. Запит про надання інформації необхідної для проведення позапланової інспекції від 23.11.2010 № 463/42/6 та Акт про ненадання документів від 24.11.2010 № 3100/42/7/1-п ОСОБА_1 було підписано також особисто, про що свідчать відповідні підписи.

Крім того, будь-які докази того, що ОСОБА_1 при перевірці надавала документи інспекційній групі, які б свідчили про її перебування у соціальній відпустці по догляду за дитиною, чи документів, що підтверджують повноваження в.о. голови правління ОСОБА_2 та перебування її та стаціонарному лікуванні, в матеріалах справи відсутні, а тому дане посилання позивача суд вважає необґрунтованим.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивачем не доведена неправомірність прийняття оскаржуваних розпорядження та постанов, у звязку із чим позовні вимоги є не доведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163, 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Кредитної спілки «Назустріч людям» до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України про скасування розпорядження та постанов відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий А.В. Сіпака

Суддя М.С. Лазаренко

Суддя І.В. Шара