Справа № 586/886/14-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року м.Київ К/800/64490/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Донець О.Є.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Реєстраційної служби Середино-Будського районного управління юстиції Сумської області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Реєстраційної служби Середино-Будського районного управління юстиції Сумської області про визнання рішення незаконним та зобов'язання здійснити державну реєстрацію права власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Реєстраційної служби Середино-Будського районного управління юстиції Сумської області, в якому просила: визнати рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обмежень від 25 квітня 2014 року №12678389, видане державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Середино-Будського районного управління юстиції Сумської області Трошіною Наталією Володимирівною таким, що не відповідає норма чинного законодавства; зобов'язати відповідача здійснити державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за позивачем, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, та видати відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала про неправомірність відмови відповідача у проведенні державної реєстрації прав на нерухоме майно, оскільки надала всі необхідні документи для здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Постановою Середино-Будського районного суду Сумської області від 23 вересня 2014 року відмовлено у позові за необґрунтованістю позовних вимог.

При винесенні рішення суд першої інстанції виходив із правомірної відмови відповідача у проведенні державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_2; постанову Середино-Будського районного суду Сумської області від 23 вересня 2014 року скасовано; прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 25 квітня 2014 року №12678389; зобов'язано Реєстраційну службу Середино-Будського управління юстиції Сумської області розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстровану за номером 6339564 від 22 квітня 2014 року; в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване неправомірністю відмови відповідача у проведенні державної реєстрації прав на нерухоме майно та недоведеність відповідачем обставини щодо невідповідності відомостей про нерухоме майно, які б могли стати підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити державну реєстрацію права власності на реконструкцію житлового будинку, суд зазначив про відсутність повноважень щодо втручання у діяльність суб'єкта владних повноважень.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, Реєстраційна служба Середино-Будського районного управління юстиції Сумської області звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на невірне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року, постанову Середино-Будського районного суду Сумської області від 23 вересня 2014 року залишити в силі.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що подані позивачем документи не відповідали встановленим вимогам та не давали змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Також зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховано п.56 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2013 року №868, оскільки свідоцтво видається лише на новостворену земельну ділянку, а у позивача земельна ділянка вже приватизована з правовстановлюючим документом (державний акт на право власності на землю). Вважає, що позивачу для реєстрації реконструкції свого будинку необхідно скасувати один правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку.

ОСОБА_2 у поданих запереченнях просить залишити касаційну скаргу без задоволення, рішення апеляційного суду - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 22 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Реєстраційної служби Середино-Будського районного управління юстиції Сумської області із заявою за реєстраційним номером 12678389 про реєстрацію реконструкції житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності позивача на житловий будинок підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого Середино-Будською державною нотаріальною конторою 27 квітня 1996 року за реєстровим № 643, та договором купівлі-продажу, посвідченого Середино-Будською державною нотаріальною конторою 30 травня 1996 року за реєстровим № 801.

Право власності на земельну ділянку під житловим будинком підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2, виданий 31 травня 2000 року Середино-Будською міською Радою народних депутатів.

Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Трошіною Н.В. від 25 квітня 2014 року №12678389 відмовлено у державній реєстрації права власності на об'єкт нерухомості на підставі ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», п.п.20, 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, у зв'язку з тим, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. У рішенні зазначено, що державним реєстратором встановлено невідповідність відомостей про нерухоме майно наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах, а саме: в декларації про готовність об'єкта до експлуатації документом, що посвідчує право власності на землю є державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданий 31 травня 2000 року Середино-Будською міською Радою народних депутатів, а в Державному реєстрі прав містяться відомості про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі також Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону № 1952-IV проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації віднесено до повноваження органу державної реєстрації прав.

Згідно ч.2 ст.9 Закону № 1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно: приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до ст.18 Закону № 1952-IV свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається: фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна; членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески; юридичним особам у разі внесення до статутного фонду (статутного або складеного капіталу) об'єктів нерухомого майна їх засновниками (учасниками); фізичним особам та юридичним особам, які в разі ліквідації (реорганізації) юридичної особи отримали у власність у встановленому законодавством порядку нерухоме майно юридичної особи, що ліквідується (реорганізація); фізичним особам та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників (учасників) юридичної особи за рішенням органу, уповноваженого на це установчими документами, отримали у власність об'єкт нерухомого майна, переданий їм; реабілітованим громадянам, яким повернуто у власність належні їм об'єкти нерухомого майна; у разі виділення окремого об'єкта нерухомого майна зі складу об'єкта нерухомого майна, що складається із двох або більше об'єктів; фізичним та юридичним особам на об'єкти нерухомого майна, які в установленому порядку переведені з житлових у нежитлові і навпаки; фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування; в інших випадках, встановлених законом.

Свідоцтво про право власності на нерухоме майно підписується державним реєстратором і засвідчується печаткою.

Відповідно до п.49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані чи реконструйовані об'єкти нерухомого майна заінтересованою особою є замовник будівництва, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 5 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на такий об'єкт нерухомого майна, заявник не подає.

Для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований об'єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об'єкта нерухомого майна з житлового у нежитловий або навпаки) заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування); документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (в разі коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна змінилася його адреса).

Документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на об'єкт нерухомого майна до проведення його реконструкції, заявникові не повертаються.

У разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на об'єкт нерухомого майна, який до проведення реконструкції перебував у спільній власності, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає письмову згоду всіх співвласників об'єкта нерухомого майна на проведення його реконструкції. Якщо у зв'язку з проведенням реконструкції об'єкта нерухомого майна змінився розмір часток у праві спільної власності, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає письмову заяву співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна.

У разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося двома і більше особами, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає документ, яким визначено окрему частину об'єкта нерухомого майна, що набувається у власність кожною з таких осіб, або їх письмову заяву про розподіл часток у спільній власності на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна у зв'язку з набуттям права спільної власності на такий об'єкт.

У разі коли державна реєстрація прав з видачею свідоцтва проводиться на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося у результаті спільної діяльності, заявник, крім документів, що зазначені в цьому пункті, подає органові державної реєстрації прав договір про спільну діяльність або договір простого товариства.

Статтею 24 Закону № 1952-IV визначені підстави відмови в державній реєстрації прав та обтяжень, зокрема, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (п.4 ч.1 ст.24 Закону).

До заяви позивачем була надана декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 31 грудня 2013 року, в якій зазначено про те, що документом, що посвідчує право власності земельною ділянкою (користування) є державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 31 травня 2000 року, виданий Середино-Будським міською радою народних депутатів Сумської області.

14 січня 2014 року позивачу видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 16090546, на земельну ділянку АДРЕСА_1 площею 0,1 га, кадастровий номер НОМЕР_3.

Судом апеляційної інстанції обґрунтовано відзначено, що Державний актом серії НОМЕР_2 та свідоцтвом № 16090546 посвідчується право власності ОСОБА_2 на одну земельну ділянку, площею 0,10 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На час вчинення реєстраційних дій дані документи є чинними.

З урахуванням вищенаведених обставин та положень закону, враховуючи подання позивачем державному реєстратору усіх необхідних документів та відсутність невідповідності відомостей про нерухоме майно, які б могли стати підставою для відмови у здійснення державної реєстрації прав на реконструкції житлового будинку, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про безпідставність відмови державного реєстратора у проведенні державної реєстрації прав позивача на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та скасування оскаржуваного рішення від 25 квітня 2014 року №12678389.

Також колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову щодо зобов'язання відповідача здійснити державну реєстрацію права власності на житловий будинок та зобов'язано відповідача розглянути заяву позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстровану за номером 6339564 від 22 квітня 2014 року. Виходячи з аналізу Закону № 1952-IV слідує, що державна реєстрація є дискреційним повноваженням державного реєстратора, яка проводиться відповідно до визначених законом етапів, вчиненню реєстраційних дій передує перевірка поданих документів на їх відповідність вимогам законодавства. Суд не може зобов'язати здійснити державну реєстрацію права за обставин, коли достеменно не встановлено, що усі подані документи є належним чином оформленими, а усі етапи їх перевірки - завершені.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Реєстраційної служби Середино-Будського районного управління юстиції Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді