Справа № 185/6780/15-а
Суддя: Боженко Л. В.
Дата ухвалення: 2015-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/6780/15-а
Провадження № 2-а/185/447/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 рокусуддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 при секретарі Полуциган О.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області про визнання дії протиправними та зобовязання вчинити певні дії, суд

ВСТАНОВИВ:

12.06.2015року ОСОБА_2 звернувся через суд з позовом до управління Пенсійного фонду України м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення від 13.05.2015р. №1/102 та зобов'язання зарахувати йому до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, згідно п. «д» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи на посаді матроса в Петропавлівській базі тралового флоту, яке було перейменовано на ордена Леніна УТРФ ГПО «Дальриба», АООТ УТРФ та ОАО ордена Леніна УТРФ за січень, лютий, березень, червень, липень, серпень, вересень 1988року; за квітень, травень, липень, серпень, вересень 1989року; за січень, лютий, березень, квітень, вересень 1990року; за серпень 1991року, розбивши отриману ним заробітну плату, помісячно, згідно архівної довідки за №5889-2/02 від 20.01.2015 року, видану муніципальною казенною установою Петропавловськ-Камчатського міського архіву, за період перебування у рейсах та провести з 06 жовтня 2014року перерахунок пенсії з урахуванням виплаченої зарплати.

В судовому засіданні представник позивача послався на те, що ОСОБА_2 з 13.04.2010року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі, де отримував пенсію по інвалідності 3групи, внаслідок професійного захворювання. Загальний стаж роботи ОСОБА_2 складає 36 років 10місяців 10 днів (по 31.10.2014 року), коефіцієнт страхового стажу із урахуванням кратності 1,35 складає 0,49725. Розрахунок пенсії був проведений йому із застосуванням заробітної плати за період з 01.08.1986 року по 31.07.1991року та з 01.07.2000 по 05.10.2014року (за 211 міс.) Коефіцієнт заробітної плати після оптимізації складає 1,32370. Відповідно до п. «д» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз'їзних, приміського і внутріміського сполучення) : чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі. Після досягнення 55 років, а саме 06 жовтня 2014 року, ОСОБА_2, звернувся до управлінням Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності 3групи та призначення пенсії на підставі п. «д» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як, він, має на це право. Загальний розмір його пенсійної виплати на 01 травня 2015року, становить 1094,55грн. З 20.06.1986 року по 14.12.1996рік, ОСОБА_2, працював на посаді матроса в Петропавлівській базі тралового флоту, яке з 01.01.1990року - було перейменовано на ордена Леніна УТРФ ГПО «Дальриба», з 17.02.1993року АООТ УТРФ та з 28.10.1997року ВАТ ордена Леніна УТРФ, яке було ліквідовано та документи перебувають на зберіганні в МКУ «Петропавлівськ-Камчастський міський архів». При проведенні нарахування, розрахунку та призначення ОСОБА_2 пенсії у відповідності до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ОСОБА_2 не була включена заробітна плата за період роботи, а саме:- за січень, лютий, березень, червень, липень, серпень, вересень 1988року;

- за квітень, травень, липень, серпень, вересень 1989року; - за січень, лютий, березень, квітень, вересень 1990року; - за серпень 1991року. На звернення ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, він отримав листи за №І/102 від 03.03.2015року та розяснення за №І/102 від 13.05.2015року, якими йому було відмовлено та було зазначено слідуючи: наявність встановленого законом трудового стажу у плавскладі підтверджено трудовою книжкою, у якої містяться записи про те, що позивач був включений до плавскладу флоту і з 20.06.1986 року по 14.12.1996рік ОСОБА_2 працював на посаді матроса в Петропавлівській базі тралового флоту, яке з 01.01.1990року - було перейменовано на ордена Леніна УТРФ ГПО «Дальриба», з 17.02.1993року АООТ УТРФ та з 28.10.1997року ВАТ ордена Леніна УТРФ, яке було ліквідовано та документи перебувають на зберіганні в МКУ «Петропавлівськ-Камчастський міський архів».

Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області, зазначило, що в довідці про заробітну плату за №5889-2/02 від 20.01.2015року, відсутні дані про заробітну плату, про періоди роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць по місяцям та за які виплачено заробітну плату згідно відомостей, підтверджуючих сезонний характер роботи, тому провести розрахунок розміру пенсії за період з 1986 по 1991роки, що отриманої заробітної плати по місяцям, не має законних підстав.

Таким чином, через те, що за вказані місяці не відображено в особових рахунках нарахування заробітної плати ОСОБА_2, не була зарахована отримана ним заробітна плата за період: січень, лютий, березень, червень, липень, серпень, вересень 1988року; квітень, травень, липень, серпень, вересень 1989року; січень, лютий, березень, квітень, вересень 1990року; серпень 1991 року, та відповідач неправомірно виключив з періодів його роботи у плавскладі флоту рибної промисловості вищезазначені періоди роботи, що є неправильним. Тому вважає дії відповідача неправомірними, так як ним були надані відповідачу трудова книжка, записи у якої підтверджують його посаду, періоди роботи і календарний трудовий стаж у плавскладі суден тралового флоту, які не є такими, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжними, роз'їзними, приміського і внутріміського сполучення. Крім того, на вимогу відповідача він надав архівні довідки, які підтверджують календарні періоди його роботи у плавскладі флоту рибної промисловості, яка повинна надаватися органу, що призначає пенсію, за відсутністю трудової книжки.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та визначив, що згідно п.1 Порядку визначення заробітної плати(доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати(доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 20 квітня 2005року №306 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», дія цього Порядку поширюється на таких осіб, що до 1 липня 1998року отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць: тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали у старательських артілях, виконували роботи(надавали послуги) за цивільно-правовими договорами та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів). До суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, згідно з цим Порядком зараховуються суми виплат(доходу), з яких сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування та які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Документом,що підтверджує виплату заробітної плати(доходу) за результатами роботи для осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку, -є довідка підприємства,установи,організації про заробітну плату(дохід), оформлена згідно з додатком до Порядку із зазначенням підстави для виплати. Підставою для виплати заробітної плати(доходу) за результатами виконаної роботи, що зазначаються у довідці, може бути:- законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати(доходу), було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду(кварталу, півріччя,року) або після закінчення роботи, цивільно-правовий договір. Враховуючи вищезазначене та в звязку з відсутністю відповідних документів, провести розрахунок пенсії згідно Порядку не має законних підстав. Таким чином, через те, що за вказані місяці не відображено в особових рахунках нарахування заробітної плати, ОСОБА_2, не була зарахована отримана ним заробітна плата за період: січень, лютий, березень, червень, липень, серпень, вересень 1988року; квітень, травень, липень, серпень, вересень 1989року; січень, лютий, березень, квітень, вересень 1990року; серпень 1991 року. Представник позивача надала суду архівні довідки про виплату позивачу заробітної плати, якими підтверджуються окремі періоди, за які відсутні відомості про виплату позивачу заробітної плати, а також періоди у яких позивач перебував у рейсах, відгулах та встановлених законом відпусках, в оплачуваному резерві. Зазначені періоди, на думку відповідача, не підлягають врахуванню до пільгового страхового стажу при призначенні пенсії за вислугу років плавскладу.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши у судовому засіданні надані сторонами письмові докази, вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав.

Відповідно до ст.105 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку. Оскарження дій виконавчих органів Пенсійного фонду здійснюється в разі, якщо посадовими особами виконавчих органів Пенсійного фонду порушено права і законні інтереси застрахованих осіб, створено перешкоди для здійснення прав і законних інтересів таких осіб внаслідок дій чи бездіяльності посадових осіб виконавчих органів Пенсійного фонду чи прийнятого виконавчими органами Пенсійного фонду рішення або покладено на застраховану особу чи пенсіонера обов'язки, які не передбачені цим Законом.

Пунктом 4 ч.1 ст. 18 КАС України установлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

За змістом ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» установлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону № 1058, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 2 розділу XV Закону № 1058 пенсія за вислугу років має призначатися згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. Проте, на даний час такий законодавчий акт не прийнято, тому пенсії призначаються відповідно до норм цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України № 1788-ХІІ від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Отже, порядок обчислення спеціального стажу та умов, за яких визначається право на пенсію за вислугу років плавскладу, передбачені положеннями Закону № 1788-ХІІ, а страховий стаж, залежно від якого визначається розмір пенсії, обчислюється відповідно до норм Закону № 1058.

Статтею 51 Закону № 1788-ХІІ установлено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 31 березня 1994 року № 46 затверджено Перелік важких робіт і робіт із шкідливими і небезпечними умовами праці, на яких забороняється застосування праці неповнолітніх, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 липня 1994 року за № 176/385. До зазначеного переліку включений плавсклад i робітники всiх професій (крім юнг та учнів) на морських, річкових та озерних суднах усiх видів флоту рибної промисловості, на плавучих заводах i базах, холодильниках, доках i майстернях.

Статтею 55 Закону № 1788-ХІІ установлені категорія працівників, які користуються правом на пенсію за вислугу років - це працівники, зайняті в різних галузях народного господарства. Визначальними умовами пенсійного забезпечення кожної категорії працівників є професія, посада, тривалість трудового стажу, галузь народного господарства та інші показники.

Плавсклад суден морського, річкового флоту й флоту рибної промисловості є окремою категорією працівників, які мають право на призначення пенсії на підставі абзацу 1 пункту «д» статті 55 Закону № 1788-ХІІ, нормами якого знижений вік для призначення пенсій у зв'язку з зайнятістю на важких роботах та роботах із шкідливими і небезпечними умовами праці, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Зокрема, право на пенсію за вислугу років з цих підстав має плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз'їзних, приміського і внутріміського сполучення): чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; жінки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Виходячи з буквального тлумачення зазначеної норми, плавсклад суден морського, річкового флоту й флоту рибної промисловості користується правом на дострокову пенсію незалежно від виду виконуваних робіт (перевезення вантажів, пасажирів або видобуток риби, морепродуктів, прийом готової продукції на промислі або інші роботи), а також від найменування їхніх професій і посад. Не має значення відомча приналежність відповідних суден, а також організаційно-правова форма й форма власності судновласника.

У судовому засіданні відповідач не надав суду доказів, на яких ґрунтується відмова у зарахувані періоди роботи позивача у плавскладі суден рибного господарства до трудового стажу, що надає право на призначення пенсії за вислугу років після досягнення 55 років. За змістом заперечень відповідача, відмова в призначенні пенсії ґрунтується на іншій нормі пункту «д» статті 55 Закону № 1788-ХІІ, якою встановлені підстави для призначення пенсії за вислугу років незалежно від віку за Списком, що затверджений постановою КМ України від 12.10.1992 № 583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення», до якого включені професії і посади плавскладу окремих видів суден морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості, які мають право на цей вид пенсії. Умовою призначення пенсії за вислугу років з цієї матеріально-правової підстави є включення працівника до затверджених Списків виду суден, професій і посад плавскладу, а також стаж роботи на цих суднах, за цими професіями і посадами, який для чоловіків складає не менше 25 років, а для жінок - не менше 20 років. За цією нормою пенсія призначається без врахування віку працівника.

Отже, умови призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «д» статті 55 Закону № 1788-ХІІ неоднакові. В одних випадках вони призначаються незалежно від віку, в інших - встановлюється вік і стаж. При цьому, в обох випадках тривалість стажу роботи розраховується з урахуванням загальної тривалості роботи в календарному обрахуванні. Це означає, що обчислення тривалості роботи здійснюється з дня початку роботи по день її закінчення у календарних роках, місяцях і днях. В загальну тривалість стажу в календарному обрахуванні включаються всі періоди роботи у плавскладі або за включеними до Списків професіями і посадами, шляхом підсумовування числа відповідних днів, місяців і років. При цьому, частиною 1 статті 61 Закону № 1788-ХІІ установлені пільги щодо зарахування роботи на водному транспорті протягом повного навігаційного періоду за рік роботи. Проте, до цієї категорії працівників морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості позивач не відноситься, оскільки до його трудового стажу у плавскладі флоту рибного господарства, з врахуванням виду та типу суден, членом екіпажів яких він був, зараховуються календарні роки, місяці та дні його перебування на відповідній посаді плавскладу.

Висновок , що нарахована позивачу заробітна плата у січні, лютому, березні, червні, липні, серпні, вересні 1988року; квітні, травні, липні, серпні, вересні 1989року; січні, лютому, березні, квітні, вересні 1990року; серпні 1991року не відображена в особових рахунках, є помилковими, оскільки у вказаних місяцях, позивач фактично перебував у рейсах, чергових відпустках та відгулах за знаходження у рейсі і оплата за ці періоди йому нараховувалась та виплачувалась наперед, або пізніше, після повернення з рейсу, що підтверджується відомостями про заробітну плату.

Зокрема:- в квітні 1988 року позивачу було виплачено 5 347,46руб., за перебування в рейсі у січні, лютому та березні; - у жовтні 1988 року було виплачено 3511,04 руб. за перебування в рейсі з червня по вересень включно; -у березні 1989 року виплачено 1297,14 руб. в т. ч. відпустки 61 день;- у жовтні 1989 року виплачено 3751,11руб. за перебування у рейсі з липня по вересень;- у травні 1990року мені виплачено 4721,47руб. за перебування у рейсі з січня по квітень 1990 року; -у серпні 1608,59руб. за 30 днів відпустки у вересні 1990року; -у серпні 1991року виплачено -1836,57грн. за перебування у відпустки в серпні 1991року.

В архівній довідці за №5889-2/02 від 20.01.2015року, виданої муніципальною установою Петропавловськ-Камчатського міського архіву вказані місяці де була відображена фактично виплачена позивачу заробітна плата.

Отже, аргументи відповідача, щодо не зарахування позивачу отриманої ним фактичної заробітної плати, в звязку з тим, що вона не розбита щомісячно, є безпідставною. У вказаних місяцях, в яких не зарахована його заробітна плата, позивач перебував у рейсі, чергових відпустках, відгулах. Оплата за ці періоди йому нараховувалась та виплачувалась наперед або після рейсу.

Підтвердженням цього є відомості про заробітну плату. При нарахуванні та виплаті заробітної плати за періоди знаходження у чергових відпустках та відгулах за рейс, щомісячне розбиття заробітної плати не проводиться, що підтверджується архівною довідкою. З урахуванням специфіки роботи у плавскладі на суднах морського флоту відгули приєднувались до чергових відпусток і надавались, як компенсація за роботу у вихідні, святкові та неробочі дні, підтверджені належними доказами - зокрема архівними довідками.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Факт віднесення посади позивача до плавскладу флоту рибного господарства пенсійним органом не оспорюється, що випливає зі змісту довідки відповідача про розрахунок загального трудового стажу та стажу роботи позивача у плавскладі.

Відповідно до записів у трудовій книжці, у зазначені періоди позивач не звільнявся з плавскладу, йому нараховувалася заробітна плата, з якої роботодавцем нараховувалися та сплачувалися пенсійні та інші внески.

На підставі аналізу норм "Положення про умови оплати праці плаваючого складу промислових, пошукових, науково-дослідних, експериментальних судів і плавучих маяків, флагманських фахівців плаваючого експедиційного складу флоту рибної промисловості" затвердженого Міністерством рибного господарства СРСР за узгодженням зі ЦК профспілки робітників харчової промисловості 19 вересня 1984 року, суд дійшов висновку про те, що до плавскладу флоту рибної промисловості включаються члени екіпажів промислових, пошукових, науково-дослідних, експериментальних судів всіх типів і плавучих маяків, у тому числі підмінних команд та резерву, флагманські фахівці, працівники плаваючого експедиційного складу всесоюзних рибопромислових і виробничих об'єднань. Оплата праці зазначених осіб розраховується від встановлених штатним розписом посадових окладів, що затверджується роботодавцем.

За змістом пункту 47 Положення, перебування суден у простої, в порту понад строк, передбачений рейсовим завданням, знаходження судів на відстої або консервації, а також використання роботодавцем працівників плаваючого складу флоту рибної промисловості у період знаходження судів поза експлуатацією на інших роботах за спеціальністю та професією, не змінює правовий статус працівників плавскладу, а змінює лише умови виплати їм заробітної плати, розрахунок якої здійснюється від посадового окладу, установленого для працівників плавскладу.

Отже, стаж роботи позивача у плавскладі суден рибної промисловості за період: січень, лютий, березень, червень, липень, серпень, вересень 1988року; за квітень, травень, липень, серпень, вересень 1989року; за січень, лютий, березень, квітень, вересень 1990року; за серпень 1991року, включно повинен бути зарахований. При цьому, жодних підстав виключати окремі періоди роботи позивача у плавскладі суден рибної промисловості, протягом яких працівники згідно з чинним законодавством отримували заробіток за відповідною штатною посадою плавскладу, з розрахункового періоду трудового стажу не існує.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України (далі-КЗПП), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом від 29.07.1993 № 58 Міністерством праці України, Міністерством юстиції України і Міністерством соціального захисту населення України згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 N 301 "Про трудові книжки працівників", установлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

В матеріалах справи міститься ксерокопія трудової книжки та ці самі документи подані позивачем до відповідача, а тому посилання відповідача на необхідність надання уточнюючих довідок про зайнятість повний робочий день на роботі у плавскладі, виконання якої дає право на призначення пенсії за вислугу років є безпідставними.

Отже вимога про надання документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637, а також документів, що підтверджують виконання роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, є неправомірною. Цей висновок суду підтверджується висновками Вищого адміністративного суду України, викладеними в ухвалі суду від 13 вересня 2011 року за результатами розгляду касаційної скарги органу пенсійного забезпечення у справі № к/9991/4057/11-с (№ ріш. в ЄДРСР - 18629146).

На дату звернення за призначенням пенсії позивачу виповнилося 55 років, оскільки в трудовій книжці, належність якої позивачу судом перевірена, зазначена дата його народження - 04 жовтня 1959 року. Цей факт підтверджується записами у військовому квитку та відомостями, що містяться у паспорті громадянина України ОСОБА_2

Отже, за результатами досліджених у судовому засіданні доказів, якими обґрунтовані підстави позову та заперечення в їх сукупності, суд встановив, що загальний стаж роботи позивача на дату звернення за призначенням пенсії (06.10.2014) за розрахунками відповідача складає 36 років 10 місяців 10 днів, що сторонами не оспорюється. До цього трудового стажу у календарному обрахуванні включено роботу позивача у плавскладі флоту рибної промисловості.

За оцінкою суду, зазначений трудовий стаж позивача є однією з установлених абзацом 1 пункту «д» статті 55 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 N 1788-ХІІ умовою набуття позивачем права на призначення пенсії за вислугу років після досягнення 55 років та наявності загального трудового стажу більше 25 років.

Отже, за встановленими судом обставинами з 06 жовтня 2014 року у позивача виникло право на призначення пенсії за вислугу років на підставі абзацу 1 пункту «д» статті 55 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 N 1788-ХІІ у зв'язку з досягненням віку 55 років.

Відповідно до статті 83 Закону N 1788-ХІІ, пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку. Частиною 2 статті 87 Закону установлено, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Частиною 4 статті 105 КАС України встановлено, що адміністративний позов може містити вимоги, зокрема, про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Згідно до статті 159 КАС України, судом у встановленому процесуальним порядком з'ясовані обставини справи, що підтверджуються належними і допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, враховані норми матеріального права, якими врегульовані спірні відносини. За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про порушення відповідачем вимог законодавства, що призвело до порушення суб'єктивних прав позивача, які підлягають поновленню судом шляхом покладання на відповідача обов'язків виконати дії по призначення пенсії позивачу на умовах, встановлених законом, що гарантує дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, оскільки ці порушення ще не припинені.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду встановлена неправомірність відмови позивачу у не зарахуванні періоду роботи при призначенні пенсії за вислугу років на підставі пункту «д» статті 55 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 N 1788-XII, суд визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме:

- в квітні 1988 року, коли позивачу було виплачено 5 347,46руб., за перебування в рейсі у січні, лютому та березні;

- у жовтні 1988 року було виплачено 3511,04 руб. за перебування в рейсі з

червня по вересень включно;

-у березні 1989 року виплачено 1297,14 руб. в т. ч. відпустки 61 день;

- у жовтні 1989 року виплачено 3751,11руб. за перебування у рейсі з липня по

вересень;

- у травні 1990року мені виплачено 4721,47руб. за перебування у рейсі з січня по квітень 1990 року;

-у серпні 1608,59руб. за 30 днів відпустки у вересні 1990року;

-у серпні 1991року виплачено -1836,57грн. за перебування у відпустки в серпні

1991року.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Частиною 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено порядок застосування положень ч.2 ст.40 цього Закону, у разі переведення з пенсії по інвалідності на пенсії за віком.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України,за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Пенсія згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", була призначена вперше, а тому, у позивача виникає право на застосування формул визначення розміру пенсії, які використовуються при призначенні пенсії вперше, а не тих формул та граничних розмірів коштів, які використовуються при переході із одного виду пенсії на інший.

По теперішній час, позивач є працюючим пенсіонером, із заробітної плати, яку отримує сплачуються страхові внески. Тобто, існують усі законодавчо передбачені підстави для отримання пенсії із застосуванням середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, так як пенсія призначена вперше, згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Пенсійний фонд України та його органи, згідно до пункту 18 статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-V «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються.

Керуючись ст.ст. 2-12, 17, 18, 69-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області, у повному обсязі.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області, щодо відмови у не зарахуванні ОСОБА_2 отриманої заробітної плати, після переведення його з пенсії по інвалідності 3 групи та призначення пенсії на підставі п."д" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, згідно п. «д» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», період роботи на посаді матроса в Петропавлівській базі тралового флоту, яке було перейменовано на ордена Леніна УТРФ ГПО «Дальриба», АООТ УТРФ та ВАТ ордена Леніна УТРФ за січень, лютий, березень, червень, липень, серпень, вересень 1988року; за квітень, травень, липень, серпень, вересень 1989року; за січень, лютий, березень, квітень, вересень 1990року; за серпень 1991року, розбивши отриману ним заробітну плату, помісячно, згідно архівної довідки за №5889-2/02 від 20.01.2015 року, видану муніципальною казенною установою Петропавловськ-Камчатського міського архиву, за період перебування у рейсах.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області, провести визначення індивідуального коефіцієнта заробітної плати із застосування ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та здійснити перерахунок та виплату пенсії, з часу звернення з заявою ОСОБА_2 про призначення пенсії, - з 06 жовтня 2014 року.

Постанова суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Л. В. Боженко