Справа № 2а-969/10/0970
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2010-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2010 р. Справа № 2a-969/10/0970

м. Івано-Франківськ

Судді Скільський І.І.,

при секретарі Дякун М.М.,

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали адміністративної справи

за позовом Прокуратури Рогатинського району в інтересах держави в особі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Рогатинському районі

до Державного підприємства „Рогатинське лісове господарство"

про стягнення недоїмки по страхових внесках в сумі 14039,45грн.,-

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2010 року Прокуратура Рогатинського району в інтересах держави в особі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Рогатинському районі звернулася до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства „Рогатинське лісове господарство про стягнення недоїмки по страхових внесках в сумі 14039,45грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, зазначених в позовній заяві та пояснив, що відповідачем в порушення Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності допущено заборгованість по сплаті страхових внесків на загальну суму 14039,45грн. за 4 квартал 2009 року. На даний час в добровільному порядку недоїмка не сплачена. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання заперечення не скористався.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що державне підприємство „Рогатинське лісове господарство є

платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності і взяте на облік у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Рогатинському районі.

Перевіркою правильності нарахування, повноти та своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відділенням виконавчої дирекції Фонду встановлено допущену відповідачем недоїмку по сплаті страхових внесків на суму 12237,70 грн. за перше півріччя 2009 року та заборгованість в розмірі 1801,75 грн., а всього на суму 14039,45 грн.

Відповідно до ст.6 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинило втрату працездатності субєктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи, страховиком - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Об'єктом страхування від нещасного випадку є життя застрахованого, його здоров'я та працездатність.

Згідно із ст.7 даного Закону роботодавцем вважається власник підприємства або уповноважений ним орган та фізична особа, яка використовує найману працю.

Відповідно до ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинило втрату працездатності»роботодавець як страхувальник зобовязаний своєчасно страхуватися у Фонді соціального страхування від нещасних випадків та своєчасно, повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Статтею 47 даного Закону страхові внески визначені як цільовий загальнообов'язковий платіж, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Розміри страхових внесків страхувальників обчислюються для роботодавців у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, на інші заохочувальні і компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", які підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб (ч.3 ст.47 Закону).

Згідно ч.4 ст.47 Згаданого Закону страхові внески нараховуються в межах граничної суми заробітної плати (доходу), що встановлюється щороку на рівні п'ятнадцяти розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, та є розрахунковою величиною при обчисленні страхових виплат.

Частиною 10 статті 47 вказаного Закону передбачено, що страхувальник здійснює страховий внесок у Фонд соціального страхування від нещасних випадків у порядку і строки, які визначаються страховиком.

Окрім цього, органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків мають право проводити в порядку, визначеному законодавством України, планові та позапланові виїзні перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єктів підприємницької діяльності щодо сплати та цільового використання ними збору на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків, а також застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом (ч.15 ст.47 Закону).

За несвоєчасне та неповне нарахування і сплату страхових внесків, приховування (заниження) суми заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо страхових внесків, несвоєчасне інформування Фонду соціального страхування від нещасних випадків про чисельність працівників, річний фактичний обсяг реалізованої продукції (робіт, послуг), суму заробітної плати на підприємстві, нещасні випадки на виробництві та професійні захворювання, що сталися на підприємстві, про зміни технології робіт або виду діяльності підприємства, ухилення від подання заяви про взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік у Фонді соціального страхування від нещасних випадків, за вчинення дій, що перешкоджають уповноваженим особам органів Фонду соціального страхування від нещасних випадків у здійсненні перевірок, страхувальник притягується до відповідальності згідно із законом.

В ст.55 Закону передбачено, що спори щодо суми страхових внесків, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються в судовому порядку.

Згідно частини 6 статті 74 цього Закону страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що становлять систему оподаткування. На страхові внески не поширюється податкове законодавство.

Згідно із Інструкцією «Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів до Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України», яка затверджена Постановою правління Фонду від 12.07.2007 року №36 страхові внески сплачуються страхувальниками роботодавцями у день одержання коштів на оплату праці. Підприємства, які здійснюють виплату заробітної плати на поточні рахунки фізичних осіб в установах банків, сплачують страхові внески до Фонду в день перерахування коштів на особові рахунки.

Відповідно до даної Інструкції не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважаються недоїмкою і стягуються в порядку, передбаченому законодавством з нарахуванням пені. Пеня нараховується із сум недоїмки за кожний прострочений день і обчислюється, виходячи із 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь строк.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду здійснюють контроль за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою перерахування та надходження страхових внесків, інших платежів до Фонду, а також за цільовим і правильним витрачанням його коштів. Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Позапланові перевірки здійснюються у разі реорганізації, зміни місцезнаходження або ліквідації підприємства, установи, організації, при знятті з обліку фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка не має статусу підприємця, у разі наявності в страхувальника недоїмки зі сплати страхових внесків та в інших випадках, передбачених законодавством (п.8.1 Інструкції).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем допущено заборгованість по сплаті страхових внесків на суму 14039,45 грн. за 4 квартал 2009 року .

Таким чином, суд приходить до висновку, що нарахування відповідачу заборгованості по сплаті страхових внесків є правомірним, вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.2, ст.ст. 8-14, ст.86, ст.ст.158-163, ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ДП „Рогатинське лісове господарство (, вул.Галицька, 20, м.Рогатин, Івано-Франківська область) на користь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Рогатинському районі заборгованість в сумі 14039,45 грн.(чотирнадцять тисяч тридцять дев`ять гривень сорок п`ять копійок).

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_2

Постанова складена в повному обсязі 28.04.2010 року.