Справа № 2а-94/10/0970
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2010-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2010 р. Справа № 2a-94/10/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Панікара І.В.

при секретарі Дущак С.М.

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції в Тисменицькому районі, вул.Галицька, 15, м. Тисмениця, Івано-Франківська область,

до відповідача: ПП Феденько ОСОБА_2, вул. Черемшини, 1, с. Старий Лисець,Тисменицький район, Івано-Франківська область,

про стягнення адміністративно-господарські санкцій в сумі 1177,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2009 року ДПІ в Тисменицькому районі звернулося до суду з адміністративним позовом до приватного підприємця ОСОБА_3 про стягнення адміністративно-господарських санкцій в сумі 1177 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, під час здійснення підприємницької діяльності, порушуючи норми чинного законодавства, допустила заборгованість по сплаті адміністративного-господарських санкцій в сумі 1177 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Суду пояснив, що приватний підприємець ОСОБА_3 зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності фізична особа та перебуває на обліку ДПІ в Тисменицькому районі як платник податку. За наслідками проведеної перевірки до відповідача застосовано адміністративно-господарські санкції, які в добровільному порядку не сплачені. Просив позов задовольнити повністю, стягнувши з відповідачаадміністративно-господарські санкції в сумі 1177 гривень.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про місце, час та дату був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справ, вислухавши представника позивача, оцінивши подані докази, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначенні положеннями Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно статті 15 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач по справі, відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію, являється субєктом підприємницької діяльності фізичною особою.

З матеріалів справи встановлено, що за наслідками проведеної органами державної податкової інспекції в Тисменицькому районі перевірки господарської одиниці, що належить відповідачу магазин Світлана, виявлено допущені порушення норм податкового законодавства, а саме: не вибито та не видано чек на суму контрольної закупки та наявну невідповідність сум готівкових коштів на місці проведення торгівлі, сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО, про що складено відповідний акт перевірки за №913374 від 27.05.2009 року,

Згідно пунктів 1, 2, 13 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Згідно пункту 1 статті 17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність у разі не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Окрім того, відповідно до статті 22 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Таким чином, на переконання суду, за вищевказані порушення у сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, державною податковою інспекцією в Тисменицькому районі Івано-Франківської області правомірно винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 29.05.2009 року № НОМЕР_1 до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3 на суму 1177 гривень.

Вищезазначене рішення про застосування фінансових санкцій від 29.05.2009 року № НОМЕР_1 відповідачем у встановленому законом строк не оскаржувалось та добровільно не виконано.

На момент розгляду справи відповідачем не подано підтверджуючого документа про сплату вищезазначеної заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ПП Феденько ОСОБА_2, вул. Черемшини, 1, с. Старий Лисець, Тисменицький район, Івано-Франківська область, ідент. код НОМЕР_2, в доход Державного бюджету України заборгованість в сумі 1177 гривень (одна тисяча сто сімдесят сім гривень).

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_4

Постанова складена в повному обсязі 09.03.2010 року.