Справа № 2а-244/10/0407
Суддя: Шаповал Г. І.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

В І Л Ь Н О Г І Р С Ь К И Й М І С Ь К И Й С У Д
Д Н І П Р О П Е Т Р О В С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.листопада 2010 року Справа № 2а-244/10/0407

Суддя Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1, розглянувши у скороченому провадженні в залі суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, в інтересах якого діє на підставі довіреності ОСОБА_3, до Управління Пенсійного фонду України (УПФУ) в м. Вільногірську, Дніпропетровській області, про визнання дій неправомірними та спонукання призначити пільгову пенсію,

В С Т А Н О В И В:

26.10.2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому прохає:

- поновити йому пропущений строк для звернення з цим позовом до суду;

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії на пільгових умовах за списком № 1;

- зобовязати відповідача призначити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах з зарахуванням йому 10 років стажу на роботах з особливо шкідливими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад та показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 в період з 28.06.1982 р. по 14.03.1990 р. та з 15.03.1990 р. по 28.02.1994 р. відпрацював електромонтером та майстром по ремонту електроустаткування за списком № 1 (на роботах із особливо шкідливими умовами праці) в ВАТ « Завод ЕКМА» в м. Вільногірську.

Згідно п. «а» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від останнього місця роботи: працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими умовами праці за списком «1 виробництв, робіт, професій, посад та показників, затверджених КМ України і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і стажі роботи не менше 20 років, із яких не менш 10 років на вказаних роботах.

Робочий стаж ОСОБА_2 за списком №1 станом на 29.11.2009 року (юридичного досягнення ним віку 50 років) складав більше 10 років і він мав право вийти на пенсію після досягнення 50 років. Загальний трудовий стаж за списком № 1 у ОСОБА_2 складає більше 10 років. Коли він звернувся вперше до відповідача осінню 2009 року щодо призначення йому пенсії на пільгових умовах, то працівники відповідача підтвердили його право на пільгову пенсію і надали перечень документів, які він повинен був надати для оформлення пенсії. Після надання необхідних документів відповідачу, останній в усній формі повідомив позивачеві, що призначення йому пільгової пенсії не належить.

Оскільки причина відмови з усної відповіді позивачу була не досить зрозуміла, він звернувся до відповідача з письмовою заявою з проханням повідомити, на підставі чого йому відмовлено в оформленні пільгової пенсії. Своєю відповіддю від 19.03.2010 року вих. № 1017/07-35 відповідач відмовив у призначенні пільгової пенсії, повідомивши, що у позивача відсутній необхідний 10 річний стаж на роботах за списком № 1, оскільки за списком № 1 можливо зарахувати тільки стаж в період з 15.03.1990 р. по 28.02.1994 року, коли позивач працював повний робочий день в якості майстра по ремонту та обслуговуванню електрообладнання, зайнятого на дільницях із застосуванням окисів свинцю, як це передбачено розділом ХІІ « Електротехнічне виробництво та ремонт електротехнічного обладнання» (код 1130000г-1754а), списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах» затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10. Трудовий стаж в період з 28.06.1982 р. по 14.03.1990 року, коли позивач працював електромонтером по ремонту та обслуговуванню електроустаткування, не повинний бути віднесений до діючого на той час «Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, оскільки в розділі ХІІІ цього списку немає визначення електромонтер.

Позивач вважає, що він, в період з 28.06.1982 р. по 14.03.1990 року, в ВАТ «Завод ЕКМА» працював за списком № 1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, оскільки цей факт підтверджується архівними документами та його трудовою книжкою. В зазначений період він працював повний робочий день електромонтером по ремонту і обслуговуванню електроустаткування в скляному цеху, яке знаходилося в складовому відділенні, де в процесі виробництва до шихти додавався свинцевий сурик (що підтверджується архівною випискою від 04.12.2009 року, № 11-14/717), тобто він кожний раз, цілий робочий день знаходився на виробництві, де використовували свинцевий сурик, і його робота проходила в таких самих шкідливих умовах, як і інших робочих спеціальностей, перелік яких прямо передбачений п.2 Списку № 1 «Електровакуумне виробництво» розділу ХІІІ, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173. При цьому, на думку позивача, слід взяти до уваги, що у Списку № 1, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, роботи із застосуванням свинцевого сурику, вказані тільки один раз, саме у п.2 «Електровакуумне виробництво». Згідно коду 11200000 ХІІ «Електротехнічне виробництво та ремонт електротехнічного обладнання» Списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10, встановлено, що усі робочі, які зайняті на роботах з застосуванням окису свинцю, вважаються працюючими за Списком № 1. В звязку з цим, позивач вважає, що він прямо приймав участь у виробництві з використанням свинцевого сурику і тому має право на застосування до нього цього списку виробництва.

Доказами у справі є: довідка відділу кадрів ВАТ «Завод ЕКМА» від 26.05.98 р., № 30/20-55, архівна виписка архівного відділу виконавчого комітету Вільногірської міської ради від 04.12.09 р., № 311-14/717, трудова книжка на імя ОСОБА_2, наказ по заводу «ЕКМА» від 29.08.1994 р., № 124 (архівна виписка), показання свідків, що ОСОБА_2 дійсно повний робочий день працював з 28.06.1982 р. по 14.03.1990 р. в скляному цеху, безпосередньо на виробництві, де використовували свинцевий сурик, висновки фахівців. Частина зазначених доказів в копіях додана до цього позову, частина знаходиться в матеріалах цивільної справи № 2-1131/10 Вільногірського міського суду.

Відповідач позов не визнав та надав письмові заперечення на позов, з яких витікає, що відповідач погоджується з зазначеними періодами роботи позивача на відповідних посадах електромонтера та майстра по ремонту електрообладнання на дільницях з застосуванням окисів свинцю, але, відповідно до п.9 розділу ХV «Скляне виробництво. Виробництво дзеркал, сортового і господарського, медичного та тарного посуду і радіотехнічних виробів скла» Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, роботу позивача на посаді електромонтера по ремонту та обслуговуванню електроустаткування в період з 28.06.1982 р. по 14.03.1990 р., відносить, саме, до Списку № 2, та зазначає за цей період стаж, який зараховується для призначення пільгової пенсії за Списком № 2, - 7 років 8 місяців 17 днів. Стаж роботи в якості майстра по ремонту та обслуговуванню електрообладнання в період з 15.03.1990 р. по 28.02.1994 року, відносить до Списку № 1 та зазначає за цей період стаж, який зараховується для призначення пільгової пенсії за Списком № 1, - 3 роки 11 місяців 8 днів. Також відповідач визначає загальний стаж роботи, який дає право на пільгову пенсію за Списками № 1 та № 2, який складає 11 років 8 місяців, що, згідно письмової відповіді відповідача від 19.03.2010 року, надає право позивачеві на пільгову пенсію по досягненні ним віку 56 років. Згідно п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Дослідивши та оцінивши в сукупності надані у справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі, за наступних підстав.

Згідно ухвали Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області від 28.10.2010 року позивачу було поновлено 6-ти місячний строк звернення до суду з даним позовом.

В період роботи позивача з 28.06.1982 р. по 14.03.1990 р. на посаді електромонтера по ремонту електроустаткування на дільниці з застосуванням окисів свинцю в ВАТ « Завод ЕКМА» в м. Вільногірську, діяли Списки № 1 та № 2, що були затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173.

В Списку № 1 робота електромонтера не зазначена, як така що включена до цього списку. В той же час, згідно Списку № 2, п.9 розділу ХV «Скляне виробництво. Виробництво дзеркал, сортового і господарського, медичного та тарного посуду і радіотехнічних виробів скла», робота на посаді електромонтера по ремонту та обслуговуванню електроустаткування віднесена саме до цього списку.

Оскільки положення коду 11200000 ХІІ «Електротехнічне виробництво та ремонт електротехнічного обладнання» Списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10, згідно якого встановлено, що усі робочі, які зайняті на роботах з застосуванням окису свинцю, вважаються працюючими за Списком № 1, не має зворотної дії у часі, оскільки про це не зазначено в постанові чи в іншому нормативному акті, то дія його не може поширюватися на період роботи позивача з 28.06.1982 р. по 14.03.1990 р. в якості електромонтера по ремонту та обслуговуванню електроустаткування на дільниці з застосуванням окисів свинцю в ВАТ « Завод ЕКМА» в м. Вільногірську, враховуючи, що цей період роботи позивача враховується відповідачем як пільговий стаж за Списком № 2, що також надає право на пільгову пенсію.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 94 КАС України і приходить до висновку про покладення на позивача понесених ним судових витрат в виді судового збору в сумі 03.40 грн. та про повернення йому надлишково сплаченого судового збору в сумі 05.10 грн.

Керуючись ст.ст. 2-15,86,87,94,158-163,167, 183-2, 185,186,254,255 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відмовити у визнанні протиправними дії Управління Пенсійного фонду України (УПФУ) в м. Вільногірську, Дніпропетровській області, щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні йому пенсії на пільгових умовах за списком № 1.

Відмовити у зобовязанні Управління Пенсійного фонду України (УПФУ) в м. Вільногірську, Дніпропетровській області, призначити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах з зарахуванням йому 10 років стажу на роботах з особливо шкідливими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад та показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Судові витрати у справі в виді судового збору 03.40 грн. покласти на позивача.

Надлишково сплачений судовий збір в сумі 05.10 грн. повернути позивачеві ОСОБА_2 через Управління Державного казначейства України в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, надавши йому за його заявою оригінал квитанції від 31.08.2010 року про сплату коштів в сумі 08.50 грн., після набрання постановою законної сили.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо постанову було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то 10 денний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копію постанови не пізніше наступного дня з дня її постановлення надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачу та відповідачу.

Суддя Шаповал Г.І.